Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що рішенням Буринського районного суду від 28.08.2013 року з відповідачки стягнуто аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 300 грн.. Між тим, відповідачка аліменти не сплачує, а на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього син підріс, у зв`язку з чим збільшилися витрати на його утримання. Просив змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідачка взагалі не сплачує аліменти на утримання сина та не надає іншої допомоги. Син підріс, потребує додаткових грошових коштів на своє утримання, навчання та виховання, а тому просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надала. За згодою позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Рішенням Буринського районного суду від 28.08.2013 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим 22.11.2013 року судом було видано відповідний виконавчий лист (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім`ї дитина проживає з батьком [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст.181 цього ж Кодексу способи виконання обов`язку утримання дитини визначаються домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у часті від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України,\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати також обставини зазначені в ч.1 цієї статті. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в пунктах 17 та 23 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено судом,\~ з\~часу стягнення\~аліментів з\~ відповідачки\~на утримання\~її неповнолітнього\~сина минув\~тривалий час,\~а розмір\~аліментів не\~відповідає вимогам\~ч.2\~ст.\~182\~СК України. Дитина підросла і потребує значно більших витрат на своє утримання та створення належних умов, достатніх для її нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до законодавства України, розмір прожиткового мінімуму на дитину\~віком\~від 6 до 18 років з 01.07.2019 року становив 2118 грн.. Належних і допустимих доказів щодо неможливості сплати аліментів з поважних причин відповідачка суду не надала. Надавши оцінку вищенаведеному в їх сукупності та відповідності нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідачки на утримання її неповнолітньої дитини та сплачуються позивачу, підлягає зміні в частині їх збільшення до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивача та звільнення його відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Таким чином,

Outcome: approved