Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 28.04.2012року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2014року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти своє утримання у розмірі 14 частини його заробітку (доходу), починаючи з 01.12.2014року до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 28.04.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.6). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу, інших доходів не має. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, працює ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ШУ ім.. Героїв Космосу, щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати їм допомогу ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2014року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 14 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved