Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 2013,85 грн. та судовий збір. В обгрунтування позову позивач зазначив наступне. 01 серпня 2016 року укладено Договір про надання освітніх послуг між Харківським державним університетом харчування та торгівлі та [PERSON] . Наказом № 446-с від 11.08.2016 року [PERSON] була зарахована на навчання на 1 курс факультету менеджмент. Згідно з умовами вказаного Договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіт за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалав, назва спеціальності - «241 Готельно-ресторанна справа» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 2 роки, загальна вартість послуги згідно пункту 9 Договору становила 9504 гривень. Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором та виконувати вимоги освітньої програми. Позивач виконував взяти на себе обов`язки та забезпечував якість наданих послуг, відповідач [PERSON] свої обов`язки за Договором щодо сплати за надані послуги не виконала у повному обсязі і у неї перед університетом виникла заборгованість в сумі 1880, 34 грн. Відповідно до пункту 12 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення - у сумі 133,51 грн. Таким чином сума заборгованості складає 2013,85 грн. Наказом № 287-с від 02 червня 2017 року [PERSON] була відрахована з числа студентів університету за порушення умов контракту. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 14.01.2019 року відкрито провадження в справі. Представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з`явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.08.2016 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі та [PERSON] укладено Договір про надання освітніх послуг. Згідно з умовами вказаного Договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіт за заочною формою навчання, освітній ступінь - бакалав, назва спеціальності - «241 Готельно-ресторанна справа» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 2 роки, загальна вартість послуги згідно пункту 9 Договору становила 9504 гривень. Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором та виконувати вимоги освітньої програми. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, тому виникла заборгованість в сумі 1880, 34 грн. Відповідно до пункту 12 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення - у сумі 133,51 грн. Таким чином сума заборгованості складає 2013,85 грн. Вказане підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved