Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2009 року він, без реєстрації шлюбу, за звичаями національної меншини єзідів в Україні, проживає однією сім'єю з відповідачем [PERSON] [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], та [INFO] року народилась друга дочка [PERSON]. Спільної заяви при реєстрації дітей, в обох випадках, не було подано в силу того, що позивач не має правовстановлюючих документів окрім свідоцтва про народження та довідки з Посольства Республіки Вірменія в Україні про відсутність у нього громадянства Республіки Вірменія та довідки №3740 від 05.05.2015 року, виданої Дніпровським РВ у м. Херсоні управління державної міграційної служби України у Херсонській області, якою встановлено особу позивача і не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Саме тому запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень та у свідоцтві про народження, в обох випадках, було учинено за прізвищем відповідача [INFO], а ім'я та по батькові дитини записано позивача [INFO], згідно ч.1 ст. 135 СК України. Фактично позивач позбавлений права називатись батьком своїх дітей. На підставі цього він звернувся до суду та просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі просив суд його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала в повному обсязі та повідомила суду, що дійсно позивач є батьком її дітей. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, підтримав позов та просив його задовольнити, оскільки позивач є батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується висновком експертизи №105 від 19.11.2015 року. Представник Дніпровського районного відділу у м. Херсоні управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Вислухавши позивача, відповідача, представника служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.01.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні (а.с.23). Та [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09.01.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні (а.с.22). Згідно з вказаних свідоцтв мати дітей є [PERSON], батько [PERSON]. Відомості про батька внесені зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В судовому засіданні позивач пояснив, що з 2009 року він, без реєстрації шлюбу, за звичаями національної меншини єзідів в Україні, проживає однією сім'єю з відповідачем [PERSON] підчас спільного проживання у них народились діти [PERSON], та [PERSON] Спільної заяви при реєстрації дітей, в обох випадках, не було подано в силу того, що позивач не має правовстановлюючих документів , саме тому запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень та у свідоцтві про народження, в обох випадках, було учинено за прізвищем відповідача [INFO], а ім'я та по батькові дитини записано позивача [INFO] згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до висновку від 20.04.2015 року затвердженого зам. начальника УДМС України в Херсонській області Яковенко О.В., про проведення процедури встановлення особи, було прийнято рішення та особу громадянина [PERSON], [INFO] встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. (а.с.58-59). В судовому засіданні судом встановлено, що в підтвердження того, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] є акт обстеження житлово - побутових умов від 19.11.2014 року, в якому встановлено, що діти з моменту народження проживали до жовтня 2014 року разом зі позивачем та відповідачем в селі Богданівка.(а.с.18). Згідно до Акту оцінки потреб дитини та її сім'ї від 05.10.2015 року, складений згідно наказу міністерства соціальної політики України від 09.07.2014 року за №450, вказано, що саме [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON].(а.с.10-11). Під час розгляду справи 12.11.2015 року за клопотанням позивача, було призначено генетичну судово-медичну експертизу, для визначення батьківства. Відповідно до висновку №105 від 19.1.2015 року КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що [PERSON],[INFO] може являтись біологічним батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], народжених [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,999999% таким чином батьківство практично доведено.(а.с.35-43). Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлено особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатньо доводів батьківства щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], у зв'язку із чим, позовні вимоги позивача про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Outcome: approved