Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки та просить визнати [PERSON] №АК/0469985З обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів таким, що набрав чинності, з дати фактичної оплати відповідачкою страхового платежу, а саме з 22.10.2016 року, та просили визнати строк дії [PERSON] №АК/0469985З обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, починаючи з 22.10.2016 року по 21.10.2017 рік. В обґрунтування таких вимог позивач зазначив, що 19.10.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» укладено [PERSON] №АЕ/7102985 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ E220» 1994 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н.\~[NUMBER]. Проте, всупереч взятим на себе зобовязанням за Полісом № АК/0469985, статті 989 ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року, відповідачка здійснила оплату страхового платежу у розмірі 866 грн. 59 коп. лише 22.10.2016 року, що підтверджується квитанцією №MINI1477132301947BJQOKRWP від 22.10.2016 року, а 20.10.16 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного у [PERSON] № АК/0469985 транспортного засобу - «MERCEDES-BENZ E220» 1994 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н.\~[NUMBER], у той час, коли оплата відповідачкою ще не була здійснена, тому вважають вимоги законними й обгрунтованими. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачка не висловила. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦП України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 19.10.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» укладено [PERSON] №АЕ/7102985 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, доров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ E220» 1994 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н.\~[NUMBER]. Всупереч взятим на себе зобовязанням за Полісом №АК/0469985, статті 989 ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року, відповідачка здійснила оплату страхового платежу у розмірі 866 грн. 59 коп. лише 22.10.2016 року, що підтверджується квитанцією №MINI1477132301947BJQOKRWP від 22.10.2016 року. 20.10.16 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного у [PERSON] №АК/0469985 транспортного засобу - «MERCEDES-BENZ E220» 1994 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н.\~[NUMBER]. Таким чином, час, з якого вказаний [PERSON] набув чинності, має суттєве значення для сторін при вирішенні питань виплати за полісом та права вимоги щодо таких виплат. Згідно ч.1 та ч.3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору, відповідно до статті 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Поняття «договір страхування» закріплено в ЦК (ст.979), Господарському кодексі України (ст.354) та в Законі України «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року. Так, згідно зі ст.16 цього Закону «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Строком договору, згідно зі ст.631 ЦК України є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За загальним правилом ч.2 ст.631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладання. На відміну від зазначеного положення, щодо набрання чинності договорами страхування, в ЦК України встановлюється спеціальний режим. Так, за правилами статті 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Однією з підстав класифікації договорів, виступає момент з якого договір вважається укладеним. Такий критерій виділяє два види договору: консенсуальний та реальний. Різниця між ними полягає в тому, що консенсуальний договір можна вважати укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з істотних умов (якщо договір має письмову форму з моменту його підписання), а для реального договору, окрім зазначеного, необхідне фактичне передання речі або вчинення інших дій. Отже, договір страхування є консенсуальним, тобто він вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами за всіма істотними умовами, якими є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (стаття 982 ЦК України). Верховний суд України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» в Листі від 19.07.2011 р. зазначає, що Законодавець у ст.983 ЦК України ст.18 Закону «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто, на відміну від ч.2 статті 631 ЦК України, за нормами ст.983 ЦК України ст.18 Закону «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року, момент укладення договору не збігається з моментом набранням ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобовязаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся. Отже, строк дії договору страхування починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Статтею 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961 встановлено, що внутрішні договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік. Датою укладання [PERSON] №АК/0469985, відповідно до п.12 є 19.10.2016 року. Відповідно до п.3 укладеного [PERSON] № АК/0469985, Сторони досягли згоди, що строк його дії розпочинається з 19:30 19.10.2016 року та спиває 18.10.2017 року, за умови виконання Страхувальником зобовязання щодо сплати страхового платежу 19.10.2016 року у розмірі 866 грн. 59 коп. Обов'язковість договору встановлена статтею 629 ЦК України, відповідно до якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися алежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторонами у зобов'язанні, згідно статті 510 ЦК України є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Основним обовязком Страхувальника, за змістом статті 989 ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року, є своєчасне внесення страхових платежів (внески, премії) у розмірі, встановленому договором. Визначення факту належного виконання грошового зобовязання повинно здійснюватись з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до якого - моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора. Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Проте, всупереч взятим на себе зобовязанням за Полісом №АК/0469985, статті 989 ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року, Страхувальник здійснив оплату страхового платежу у розмірі 866 грн. 59 коп. лише 22.10.2016 р., що підтверджується Квитанцією №MINI1477132301947BJQOKRWP від 22.10.2016 р. Підстави для зміни або розірвання договору визначаються статтею 651 ЦК України. За правилами визначаються статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, неналежне виконання Страхувальником грошового зобовязання щодо сплати страхового платежу та порушення істотних умов (стаття 982 ЦК України) договору - [PERSON] №АК/0469985, в строк відмінний від зазначеного в п.10 [PERSON] №АК/0469985 - 19.10.2016 р., в силу положень ст.983 ЦК України, ст.18 Закону «Про страхування» №85/96 від 07 березня 1996 року та ст.17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961, призвело до зміни дати набуття чинності [PERSON] № АК/0469985, замість 19.10.2016 року, фактичною датою набуття чинності договору є 22.10.2016 року; та зміни строку дії [PERSON] № АК/0469985. Замість умови про строк дії договору з 19.10.2016 року по 18.10.2017 року, фактично його дія була змінена на інший строк - з 22.10.2016 року до 21.10.2017 року. Зміст зазначених вище змін є підставою для визнання істотним характеру порушення Страхувальником умов [PERSON] №АК/0469985. Неналежне виконання Страхувальником зобовязання щодо сплати страхового платежу, а саме прострочення його сплати, обумовило зміни у діях Страховика щодо строків та розмірів формування страхових резервів. Тобто істотне порушення умов [PERSON] № АК/0469985 призвело до змін страхових резервах ПрАТ «УПСК» на які компанія не розраховувала при укладанні договору 19.10.2016 року. 20.10.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного у [PERSON] № АК/0469985 транспортного засобу - «MERCEDES-BENZ E220» 1994 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н.\~[NUMBER]. Особою винною у скоєнні ДТП було визнано водія «MERCEDES-BENZ E220» д.н.\~[NUMBER] - [PERSON]. Загальний розмір заподіяної матеріальної шкоди іншому транспортному засобу - учаснику ДТП, складає 238\~924 грн. 09 коп. (у тому числі ПДВ 39\~820 грн. 68 коп.). Ліміт відповідальності Страховика за Полісом № АК/0469985 складає 100\~000 грн. 00 коп. Істотне порушення Страхувальником умов [PERSON] №АК/0469985 завдає шкоди ПрАТ «УПСК», оскільки компанія у цьому випадку, має сплатити страхове відшкодування у звязку з настанням страхової події, яка трапилася під час строку дії договору з 19.10.2016 року по 18.10.2017 року, зазначеному у пункті 3 [PERSON] № АК/0469985. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобовязаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся. Правові наслідки зміни або розірвання договору визначаються статтею 653 ЦК України. За правилами статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Обґрунтованих заперечень щодо позову від відповідачки не надходило. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно Закону України Про судовий збір, з урахуванням сплати позивачем 3200 гривень суми судового збору при зверненні до суду та зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню вказана сума на користь позивача.

Outcome: approved