Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Позивач подав клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав клопотання про розгляд справи за своєї вісутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступного: Позивач є власником земельної ділянки, площею 0,1237 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 335385, ЯЛ № 335386 від 04 травня 2011 року, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». 19.06.2012 року відділом містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області на ім'я [PERSON] видано будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок, що мав бути забудований на вказаній ділянці за виданими у додатку до будівельного паспорту вихідними умовами для забудови земельної ділянки. З наявного у справ технічного паспорту, виготовленого Комінтернівський районним БТІ від 29.12.2012 року вбачається, що позивачем забудовано житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «А1», надбудова літ. «А2». Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області листом від 28.03.2014 року відмовлено [PERSON] у прийнятті декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Так само відмовлено у введенні об'єкта до експлуатації і відділом архітектури та містобудування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, оскільки необхідно подати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до п.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Стаття 375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Порядок та умови отримання дозволів на будівництво закріплені у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі- Закону). Аналіз положення ч.4 ст.26 зазначеного Закону дозволяє дійти до висновку, що у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. Разом із цим власник земельної ділянки у відповідності до ч.2 ст. 375 ЦК України набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди, інше нерухоме майно, тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може у відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», у тому разі, якщо право власності на самочинно збудоване нерухоме майно визнано за рішенням суду, прийняття в експлуатації такого нерухомого майна здіснюється згідно з цим Порядком. Таким чином, суд дійшов висновку, що у разі визнання права власності на самочинно забудоване нерухоме майно, позивач має звернутись до відповідного органу архітектурно- будівельного контролю із відповідною заявою про прийняття об'єкту в експлуатацію у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню. В силу ст. 217 ЦПК України суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення, згідно якого, це рішення, після набрання ним законної сили, є підставою для подання [PERSON] до відповідного органу державного архітектурно- будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації, і в установленому законом порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно. В силу положень ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, в зв'язку із чим підлягають задоволенню і вимоги про визнання права власності на земельну ділянку. На підставі наведеного,

Outcome: approved