overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що відповідач\~ухилилась від\~виконання батьківських\~обовязків по\~вихованню дітей. \~ \~ \~ \~18 червня 2018 року відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~10 вересня 2018 року справа призначена до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записана матірю неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7-12). \~ \~ \~ \~Відповідач ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що підтверджується висновком органу опіки та піклування, характеристикою та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с. 6, 14, 24. \~ \~ \~ \~Таким чином, наведені докази підтверджують, що права неповнолітніх дітей на належне батьківське виховання та спілкування з батьками було порушено відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стаття 182 СК України). \~ \~ \~ \~У урахуванням обставин справи з відповідача [PERSON] слід стягнути на неповнолітніх дітей аліменти у розмірі по 700 гривень щомісячно на одну дитину. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, враховуючи положення статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки № 228 площею 3,85 га, яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач зазначив, що він укладав з відповідачем і не підписував договір оренди земельної ділянки, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № 228 площею 3,85 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0228, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 08 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта від 04.09.2015 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що позивач [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки від 08.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки № 82 площею 4,16 га, яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач зазначив, що він укладав з відповідачем і не підписував договір оренди земельної ділянки, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № 621 площею 4,16 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0621, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 17 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 152 від 22.08.2016 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що позивач [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки від 17.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 1,83 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:3141, яка розташована на території Злинської сільської ради. У січні 2019 року йому стало відомо, що від його імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який він не підписував, а тому вважає даний договір недійсним. 24 квітня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі (а.с. 21). 17 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 26). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,83 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:3141, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту (а.с.7). 10 липня 2015 року від імені позивача [PERSON] , як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 7 від 11.01.2019 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки виданий 10.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 1,83 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0097, яка розташована на території Злинської сільської ради. У липні 2018 року йому стало відомо, що від його імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який він не підписував, а тому вважає даний договір недійсним. 18 лютого 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі (а.с. 26). 21 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 61). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,84 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0097, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 11-14). 22 липня 2015 року від імені позивача [PERSON] , як орендодавця, і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 15, 48-50). Відповідно до висновку експерта № 307 від 14.09.2015 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 54-59). Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки виданий 22.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 2,5 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0784, яка розташована на території Злинської сільської ради. У липні 2015 року йому стало відомо, що від його імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який він не підписував, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0784, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 11 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 186 від 09.08.2017 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки від 11.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 3,65 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:1429, яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивачеві стало відомо, що від його імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який він не підписував, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] є власником земельної ділянки № 809 площею 3,65 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:1429, яка розташована на території Злинської сільської ради (а.с. 9). 11 липня 2015 року від імені позивача [PERSON] і ТОВ «СТОВ «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 18-23). Відповідно до висновку експерта № 196 від 17.08.2017 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 10-17). Враховуючи, що позивач власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки від 11.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 3,74 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0331, яка розташована на території Злинської сільської ради. У липні 2015 року йому стало відомо, що від його імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який він не підписував, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,74 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0331, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 17 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 176 від 03.08.2017 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписував договір оренди земельної ділянки від 17.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved