Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідачки інфляційні збитки та три проценти річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 362 571,71 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що за рішеннями Суворовського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року та від 12.11.2014 року з відповідачки стягнуто суми боргу. до теперішнього часу рішення суду не виконані. таким чином з підстав передбачених ст. 625 ЦК України, просить вимоги позову задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 50), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015р., (справа № 523/9973/14-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 475 860, 00 грн. як безпідставно набуте майно. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2014 р. (справа № 523/13785/14-ц) про стягнення боргу за договором позики позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, визначено зобов'язання [PERSON] відшкодувати на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 04 січня 2013 р. в сумі 363 315, 06 грн., у тому числі сума боргу за договором позики в розмірі 349 375, 00 грн., З % річних в сумі 13 940, 06 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 3 633,15 грн. Рішення суду набрали законної сили, проте не були виконані [PERSON] У Постановах про повернення виконавчого документа стягувачеві, затверджених начальником Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області В. Коваленко 30 червня 2016 р. зазначено, що в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника відсутнє ліквідне майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Враховуючи дану обставину виконавчі листи № 523/9973/14-ц від 17 вересня 2015р. та № 523/13785/14-ц від 26 листопада 2014p., видані Суворовським районним судом м. Одеси були повернені стягувачу. Рішення суду не виконані до теперішнього часу. Статтею 14 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Частиною 2 ст. 14 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена ст. 625 ЦК України, відповідно до частини першої якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання, можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Таким чином за Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 р. (справа № 523/9973/14-ц) у відповідача, починаючи з 8 вересня 2015 року, утворилась заборгованість перед Позивачем щодо виконання грошового зобов'язання за рішенням суду - повернення безпідставно набутих коштів у розмірі, що дорівнює 475 860, 00 грн, а за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2014 р. (справа № 523/13785/14-ц) - з 25 листопада 2014 року - щодо виконання грошового зобов'язання за рішенням суду - стягнення боргу за договором позики у розмірі, що дорівнює 36 948, 21 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом із тим, суд вважає, що в частині стягнення інфляційних витрат позов задоволенню не підлягає, оскільки індекс інфляції застосовується виключно до грошової одиниці України - гривні і не може застосовуватися до іноземної валюти - правовий висновок ВСУ в Постанові 6-1286цс16. Наявність судового рішення, за яким сума боргу стягнута відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, не змінює первісне грошове зобов'язання яке виникло в іноземній валюті. Згідно матеріалів справи № 523/13785/14-ц та справи № 523/9973/14-ц боргові зобов'язання у [PERSON], перед [PERSON], виникли саме в іноземній валюті - долар США, що підтверджується відповідними розписками. Отже у відповідача виникло зобов'язання: за Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 р. (справа № 523/9973/14-ц) зі сплати: 3% річних від простроченої суми у розмірі 18 343, 00 грн.; за Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2014 р. (справа № 523/13785/14-ц) зі сплати: 3% річних від простроченої суми у розмірі 22 801, 00 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial