Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] , з 1/2 частки всіх видів його доходу щомісячно до 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між ним та відповідачем розірвано. На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх дітей дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , по 1/4 частці з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця на кожну дитину окремо, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте на сьогодні склалась ситуація, що він не в змозі сплачувати визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки з 24 травня 2019 року він почав проживати у цивільному шлюбі з [PERSON] та у них [INFO] народився син [PERSON] . Крім того, на теперішній час він залишився без роботи. Відтак, через вказані обставини у нього погіршилось матеріальне становище та стало неможливим виплата аліментів у розмірі 1/2 частки від його доходів, у зв`язку з чим він звернувся до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання також надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Разом з тим, відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, відповідач вважає, що наявність іншої дитини від цивільного шлюбу на утримання якої позивач сплачує кошти не є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, той факт, що позивач офіційно не працевлаштований та має дитину не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання двох неповнолітніх доньок. Зауважила, що позивач до дітей не приїздить, зрідка спілкується телефоном, тягар з утримання дітей несе вона. Зазначила, що до того ж позивач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 28 жовтня 2020 року. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не відповідають вимогам діючого законодавства, а отже задоволенню не підлягають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, рішенням Саксаганського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2017 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.12). Позивач та відповідач мають двох спільних неповнолітніх дітей дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року, з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про народження, позивач має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно довідки про доходи позивача з його заробітної плати утримуються аліменти за рішенням суду у загальному розмірі 50% від його заробітної плати (а.с.15). На підставі Наказу №5 від 20.07.2020 року, позивача звільнено з роботи з 24 липня 2020 року (а.с.16). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що після стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання двох дітей, його матеріальний стан змінився, оскільки в нього народилась інша дитина, на утримання якої позивач також витрачає кошти. Крім того, останній на теперішній час не працевлаштований, а отже не має офіційного джерела доходів. Таким чином, установлені судом обставини вказують на погіршення майнового положення позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем, яке було на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, розмір яких на даний час позивач бажає зменшити, у зв`язку з чим суд уважає за можливе даний позов задовольнити, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] з 1/2 частини його доходів до 1/3 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як на думку суду аліменти саме у цьому розмірі відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, які також узгоджуються з положеннями ч. 5 ст. 183 СК України, згідно з якими на двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, будуть відповідати інтересам неповнолітніх дітей, не будуть погіршувати матеріальне становище ще однієї неповнолітньої дитини позивача та будуть відповідати спроможності батька задовольняти потреби всіх його дітей. Відтак, враховуючи положення ст. 52 Конституції України щодо того, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним, а також положення ст. 142 СК України щодо того, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою, суд не має права надавати переваги щодо утримання однієї дитини перед іншою, а з урахуванням того, що позивач має на утриманні не лише спільних з відповідачем дітей, він повинен розподіляти порівну свої доходи між всіма дітьми, а також мати кошти для належного утримання самого себе. \~Разом з\~тим,\~суд зауважує,\~що оскількипозивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат, суд,

Outcome: approved