Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про скасування реєстраційних дій та визнання недійсним договору-дарування, покликаючи на те, що відповідачами реєстрація речових прав на нерухоме майно при його реальному поділі проведена без його участі, як співвласника такого майна. Також зазначає, що реконструкція відповідачем [PERSON] належної їй частини нерухомого майна здійснена без дотримання вимог законодавства, зокрема без отримання відповідних дозвільних документів і є самочинною. Просить скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області декларації [PERSON] про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових офісних приміщень літ. «У-2» на вул. Генерала Курмановича, 9 у м.Львові» №ЛВ 14212225379 від 19 листопада 2012 року; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційної дії 13138960, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] реєстрація права власності [PERSON] на офісні приміщення, літ. «У?2» загальною площею 392,2\~кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Курмановича, 9; визнати недійсним договору дарування офісних приміщень, літ. «У?2» загальною площею 392,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Курмановича, 9 від 25 липня 2016 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 941 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційної дії 15595858, державний реєстратор приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] реєстрація права власності [PERSON] на офісні приміщення, набутого за договором дарування офісних приміщень, літ. «У?2» загальною площею 392,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Курмановича, 9 від 25 липня 2016 року, укладеним між [PERSON] і [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 941. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання права власності, покликаючись на те, що при укладенні договору дарування офісних приміщень, літ. «У?2» загальною площею 392,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Курмановича, 9 від 25 липня 2016 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] дарувальник та обдаровуваний діяли добросовісно та не порушили жодних прав та інтересів [PERSON], оскільки згідно висновку про визначення реальних часток в будинку ОКП «БТІ та ЕО» №3/944 від 03 лютого 2016 року [PERSON] не є співвласником даних офісних приміщень. [PERSON] була співвласником у виробничих приміщеннях, площею 1089,90 кв.м., а [PERSON] володіє часткою 2/100 у приміщеннях, площею 513,00 кв.м., отже [PERSON] помилково ототожнює різні обєкти прав на частку в яких належить йому та [PERSON] Просить визнати за ним право власності офісні приміщення, літ. «У?2» загальною площею 392,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Курмановича, 9. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить первісний позов задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач та представники відповідачів у судовому засіданні первісний позов заперечили, зустрічний позов підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, просять його задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити. \~ \~ \~ \~Представник ТзОВ «Стор Центр» у судовому засіданні зустрічний позов підтримала, вважає його обґрунтованим, просить його задовольнити, у задоволенні первісного позову просить відмовити. \~ \~ \~ \~Представник Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заперечення на позовну заяву, які суд до уваги не бере, оскільки такі не відповідають вимогам ст. 178 ЦПК України, зокрема, щодо подання відповідачем відзиву, а не заперечень та щодо надіслання копії відзиву іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак повідомлення про вручення поштового відправлення повертались до суду із відміткою про ліквідацію установи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити частково, у задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 05 січня 2012 року, укладеного з [PERSON], позивач [PERSON] набув право власності на 2/100 частини нежитлових приміщень будівлі блоку виробничих приміщень, позначених на плані літерою «У-2», які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], 9. У відповідності до п.п. 1, 2 вказаного договору загальна площа нежитлових приміщень будівлі блоку виробничих приміщень, позначених на плані літерою «У-2» становить 513,0 кв.м. Загальна площа 4/100 (чотирьох сотих) частин нежитлових приміщень будівлі блоку виробничих приміщень, 2/100 частин з яких відчужується, становить 59,7 кв.м., а саме: 17/39,2 кв.м гараж та 18/20,5 гараж. Продавцю [PERSON] предмет продажу належав на підставі договору №3258 від 29 грудня 2003 року. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що будівля У-2 ( в подальшому індекс змінено на У-3) за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], 9 з моменту її створення та введення в експлуатацію належала ВАТ «Львівський завод біофізичних приладів» та саме ВАТ «Львівський завод біофізичних приладів» здійснювався первинний продаж частин будівлі нежитлових приміщень. Відповідно до інвентаризаційної справи за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], 9, загальна площа приміщення будівлі літ.У-2 (У-3) за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON] становила 1517,5 кв.м. На момент придбання нежитлових приміщень площею 59,7 кв.м, а саме 29 грудня 2003 року, [PERSON] та [PERSON] з 1517,5 кв.м. загальної площі приміщення вже були продані приміщення: ТзОВ «Мезону» - площею 427,6 кв.м. та фізичним особам [PERSON] і [PERSON]І площею 566,4 кв.м. Згідно з довідкою характеристикою № 69531 від квітня 2002 року, в результаті переобмірів, що підтверджується експлікацією внутрішніх площ до плану будівлі літ У-3 від 11 лютого 2003 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно 41711 від 13 лютого 2003 року загальна площа приміщень будівлі літ.У-2 (У-3) була визначена 1524,4 кв.м., а площа ТзОВ «Мезону» також збільшилась до 445,0 кв.м. за рахунок уточнення площ. Внаслідок наведеного, на момент придбання [PERSON] та [PERSON] приміщень 17 та 18, загальною площею 59,7 кв.м. за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], загальна залишкова площа приміщень будівлі літ. У-2 (У-3) становила 513,0 кв.м., а тому, на переконання суду, саме у даному нерухомому майні [PERSON] та [PERSON] придбано частку 4/100, 2/100 частин з яких вподальшому набув у власність позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 05 січня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі наведеного, оскільки предметом договору від 11 лютого 2003 року була саме частка 4/100 в нежитлових приміщеннях будівлі літ. У-2 (У-3) 513,0 кв.м., відповідно [PERSON] та [PERSON] набули право власності саме на відповідну ідеальну частку в нерухомому майні що відповідала певним приміщенням, а не на окремо виділене нерухоме майно та як наслідок позивач [PERSON] відповідно до договору дарування набув також 2/100 частин у відповідному нерухомому майні. Крім того, відповідачем [PERSON] спірні приміщення площею 65,1 кв.м., що становить 4/100 частки в будівлі літ. У-2 (У-3) на вул. Курмановича, 9 придбані за договором №842 від 28 березня 2007 року, після придбання 4/100 частки у даній будівлі позивачем [PERSON] та [PERSON] та придбані [PERSON] приміщення входили до нежитлових приміщеннях будівлі літ. У-2 (У-3) 513,0 кв.м., частку в яких купили [PERSON] та [PERSON], оскільки приміщення площею будівлі літ. У-2 (У-3) 513 кв.м. включали в себе всі нежитлові приміщення, що були не відчужені та залищались у власності ВАТ «Львівський завод біофізичних приладів» на момент відчуження 4/100 їх частки [PERSON] та [PERSON] На основі наведеного, суд вважає, що належна позивачу [PERSON] частка 2/100 в нежитлових приміщеннях буд. літ. У-2 (У-3) на вул. Курмановича,9 в м. Львові та належна відповідачу [PERSON] частка 4/100 в нежитлових приміщеннях буд. літ. У-2 (У-3) на вул. Курмановича, 9 у м. Львові є відповідними частками у праві спільної часткової власності в одному обєкті нерухомого майна. Окрім цього, відповідно до висновку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 3/944 від 03 лютого 2016 року та заяви про розподіл посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 лютого 2016 року, відповідач [PERSON] спільно з іншими власниками часток в буд. літ. У-2 (У-3) на вул. Курмановича,9 ТзОВ «Мезон», [PERSON] та [PERSON] здійснили розподіл належних їм часток в праві спільної часткової власності, до розподілу позивач [PERSON] не залучався, хоча, як встановлено судом, також був співвласником такого майна, чим на переконання суду, порушено його законні права та інтереси. Згідно з ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, [PERSON], ТзОВ «Мезон», [PERSON] та [PERSON] лише подали заяву про розподіл майна та не уклали договір про поділ такого майна у письмовій формі, посвідчений нотаріусом, а тому співвласниками майна не належним чином здійснено поділ нежитлових приміщень на вул. Курмановича,9 в м. Львові та заява про розподіл посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 лютого 2016 року не може вважатись належним доказом здійснення розподілу вказаного майна. Також, вподальшому відповідачем [PERSON] здійснено державну реєстрацію речового права на офісні приміщення, літ. «У?2» загальною площею 392,2\~кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], 9 як на окреме майно, однак, оскільки на переконання суду поділ майна порушує права позивача [PERSON] як співвласника такого майна, реєстрацію права власності [PERSON] на офісні приміщення, літ. «У?2» загальною площею 392,2\~кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Генерала [PERSON], 9 слід скасувати. Крім того, відповідно до листа Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області № 1013-6/855-18 від 28 лютого 2018 року, відповідно до даних Єдиного реєстру, ведення якого розпочато з 20 травня 2011 року, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру на реконструкцію нежитлових приміщень літ. У-2 на вул. Ген. Курмановича, 9 у м. Львові. Згідно з листом філії ДП «Укрдержекспертиза» у Львівській області №51 від 02 березня 2018 року, Львівською обласною службою Української державної інвестиційної експертизи за номером 7.658 від 25 травня 2007 року видавався Комплексний висновок державної інвестиційної експертизи по робочому проекту «Будівництво каналізаційного колектора по вул. Стуса у м. Сокаль», а не на реконструкцію нежитлових приміщень по вулиці Ген. Курмановича, 9. У відповідності до листа ФОП [PERSON] від 30 березня 2018 року, ним, як головним архітектором будь яких проектів не розроблялось. Про призначення його головним архітектором проекту «Реконструкція нежитлових офісних приміщень літ. «У-2» на вул.Генерала Курмановича, 9 у м.Львові» йому нічого не відомо. Відповідно до листа ДАБІ у Львівській області № 1013-6/1428-18 від 04 квітня 2018 року відповідно до даних Єдиного реєстру, ведення якого розпочато з 20 травня 2011 року, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру на реконструкцію нежитлових приміщень літ. У-2 на вул. Ген. Курмановича, 9 у м. Львові. Враховуючи наведене, що також підтвердив у судовому засіданні сам представник позивача, реєстрація декларація [PERSON] про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових офісних приміщень літ. «У-2» на вул. Генерала Курмановича, 9 у м.Львові» №ЛВ 14212225379 від 19 листопада 2012 року не проводилась, а відтак дана реєстрація не може бути скасована та у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити за її безпідставністю. \~ \~ \~ \~Крім того, суд відхиляє покликання відповідачів на те, що право власності [PERSON] та [PERSON], а в подальшому [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майна не може розглядатись як право спільної часткової власності, оскільки таке майно зареєстроване в цілому, так як ЦК України та будь яким іншим нормативно-правовими актами не було передбачено такої правової підстави для припинення права спільної часткової власності, як державна реєстрація права спільної часткової власності в цілому без відповідно волевиявлення співвласників та всі нежитлові приміщення в будівлі літ. У-2 (У-3), які відчужувались після придбання [PERSON] та [PERSON] 4/100 частки у даній будівлі повинні перебувати у спільній частковій власності, так як [PERSON] та [PERSON], а в подальшому [PERSON] так і іншими особами, жодних дій щодо припинення належного їм права спільної часткової не вчинялось. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що первісний позов знайшов своє часткове ствердження у судовому засідання, а тому підлягає до задоволення, однак, відповідачем та його представником не надано, а судом не здобуто жодних належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження зустрічного позову, внаслідок чого у його задоволенні слід відмовити. А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача [PERSON] 1770,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial