Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 26.05.2013р. позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі еквівалентній 7000 доларів США для будівництва житлового будинку. Відповідач зобов'язався вказані кошти повернути до 26.05.2014р. Для забезпечення повернення позики сторони домовились укласти договір застави вказаної споруди, для чого звернулися до нотаріуса. Виявилось, споруда за адресою: м. Херсон, 3-й Затон, 1 не була зареєстрована в БТІ м. Херсона, оскільки є недобудованою. Право власності відповідача на неї підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.11.2011р. по справі №2-4723/11. Враховуючи викладені обставини, нотаріусом було роз'яснено, що у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказану вище споруду, вона не вважається нерухомим майном. Враховуючи зазначені обставини позивач з відповідачем уклали письмовий договір застави недобудованої споруди, що знаходиться на земельній ділянці 960кв.м. за адресою: м. Херсон, 3-й Затон; 1, без номеру від 26.05.2013р. Для додаткового підтвердження виконання договору позики відповідач передав позивачу оригінал технічного паспорту на будівлю та оригінал рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08.11.2011р. Однак станом на 27.05.2014р. позику відповідач не повернув, врегулювати спір мирним шляхом не видається можливим. Просить у суду стягнути з відповідача борг шляхом визнання за позивачем право власності на споруду, що знаходиться на земельній ділянці 960 кв.м за адресою: м.Херсон, 3-й Затон,1. \~\~\~\~Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. \~\~\~\~Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в газеті «Наддніпрянська правда». Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів (ст.ст.\~158,\~169, 224-227 ЦПК України) \~\~ Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі. Судом по справі встановлено, що, згідно наданої копії Договору безпроцентної позики №3 від 26.05.2013р., позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі еквівалентній 7000 доларів США для будівництва житлового будинку. Відповідач зобов'язався вказані кошти повернути до 26.05.2014р. (п.4.1. договору передбачено, що строк повернення позики становить один календарний рік з моменту надання суми позики). З метою забезпечення виконання зобов»язань за Договором позики, між сторонами було укладено письмовий Договір застави від 26.05.2013 року недобудованої споруди, що знаходиться на земельній ділянці 960кв.м. за адресою: м. Херсон, 3-й Затон, 1. Право власності відповідача на неї підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.11.2011р. по справі №2-4723/11, а також технічним паспортом від 18.04.2013 року. Однак відповідачем не виконані зобов»язання за Договором позики, станом на 27.05.2014 року грошові кошти відповідач не повернув. П. 6.1 договору застави передбачено, що між позивачем та відповідачем право задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на заставлене майно виникає, якщо заставодавець прострочить виконання зобов'язання по поверненню позики згідно договору позики № З від 26.05.2013р. Звернення стягнення відбувається шляхом автоматичного переходу права власності на заставлене майно від відповідача до позивача. Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст. 589 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а саме: «у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави». Також згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року N 2654-ХІІ, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або Договором застави. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що наявні всі законні підстави для стягнення на користь позивача з відповідача борг шляхом визнання за Приватним підприємством «[PERSON]Е.» право власності на споруду, що знаходиться на земельній ділянці площею 960 кв.м за адресою: м.Херсон, 3-й Затон,1. Таким чином, суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved