Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру № 41, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. під № 44, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1185/06 від 29.09.2006 року в межах суми боргу 226 382 грн. 31 коп. на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк». Крім того, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Одеського регіонального відділення АБ «Експрес-Банк» судовий збір в сумі 3\~395 грн. 73 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 вересня 2006 року між Приватною виробничо-комерційною фірмою «Темп» та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений кредитний договір № 1185/06, згідно умов якого Банк надав Приватній виробничо-комерційній фірмі «Темп» відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 1 000\~000,00 грн. на поповнення обігових коштів строком з 29.09.2006р. по 29.09.2009р. із сплатою 18% річних, з погашенням кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору. 31 серпня 2009 р. до кредитного договору були внесені зміни, згідно умов яких позичальнику було надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 700\~000,00 грн. на поповнення обігових коштів строком погашення 30.04.2010р. із сплатою 25% річних з погашенням кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору. 29 вересня 2006 р. між майновим поручителем позичальника ПВКФ «Темп» фізичною особою [PERSON] та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 6865, який забезпечує вимогу іпотекодержателя (Банка), що випливає з умов кредитного договору № 1185/06 від 29.09.2006р., укладеного між Акціонерним банком «Експрес-Банк» та Приватною виробничо-комерційною фірмою «Темп» по поверненню суми кредиту в розмірі 1\~000\~000,00грн., наданого для поповнення обігових коштів, а також сплати комісій, можливих штрафів та пені, що передбачені кредитним договором та відшкодуванню витрат, повязаних з предявленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Змінами від 22.09.2009р. суму кредиту було встановлено в розмірі 700\~000,00 грн. Згідно п.3.1 вищезазначеного іпотечного договору від 29.09.2006 р., у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так починаючи з 30 вересня 2008 року Позичальником припинилися виплати згідно кредитного договору, та Банком були направлені відповідні вимоги щодо погашення заборгованості в сумі як позичальнику так і поручителям і іпотекодавцям. Вимоги залишились без задоволення, що є доказом того, що іпотекодавець порушив умови п.1.1. іпотечного договору від 29.09.2006р. не забезпечивши вимогу Іпотекодержателя, що випливає з умов кредитного договору №1185/06 від 29.09.2006р., у звязку з чим іпотекодержателем 23.03.2010р. на виконання п. 3.1. іпотечного договору до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], було направлено заяву про вчинення на іпотечному договорі від 29.09.2006р. (із змінами та доповненнями) виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно на загальну суму 490\~937,72 грн. 13.06.2010р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис згідно якого звернено стягнення на однокімнатну квартиру № 41 (сорок один), що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок під № 44 (сорок чотири), що належить на праві власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. 27.06.2013р. Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. 11.08.2010р. Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості ПВКФ «Темп» на загальну суму 609\~599 (шістсот девять тисяч пятсот девяносто девять) грн. 68 коп. 06.04.2012р. ухвалою Господарського суду Одеської області припинено юридичну особу - Приватну виробничо-комерційну фірму «Темп», однак, станом на теперішній час зобовязання за кредитним договором № 1185/06 від 29.09.2006р. та іпотечним договором від 29.09.2006р. посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 6865 не виконано. З приводу цього Банк змушений звернуться до суду з позовною заявою про звернення стягнення боргу на предмет іпотеки в межах залишку суми боргу за кредитним договором. 12.01.2015р. за вих. № 58 та 20.05.2016р. за вих. № 1898 відповідачу направлялись вимоги, щодо погашення заборгованості, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Таким чином, станом на 20.05.2016 року сума боргу за кредитом, штрафні санкції за порушення зобовязань по укладеному кредитному договору на загальну суму 226 382 грн. 31 коп., а саме: сума боргу за простроченим кредитом 50\~515,74 грн.; сума пені за кредитом 79\~274,12 грн.; сума пені за відсотками 1458,10 грн.; інфляційні нарахування за простроченим кредитом 17\~315,82 грн., 3 процента річних 7\~818,53 грн.; сума штрафу за порушення умов кредитного договору на загальну суму 70000,00 грн. Отже, позивач просить звернути стягнення на іпотечне майно, а саме: на однокімнатну квартиру № 41, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок 44, що належить на праві власності [PERSON] в межах суми 226 382 грн. 31 коп. 15.08.2016 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника відповідача [PERSON], які були доповнені 26.08.2016 року та відповідно до яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Так, [PERSON] погоджується з тим, що 29 вересня 2006 року між Приватною виробничо-комерційною фірмою «Темп» та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений кредитний договір № 1185/06, згідно умов якого Банк надав Приватній виробничо-комерційній фірмі «Темп» відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 1 000\~000,00 грн. 29 вересня 2006 р. між майновим поручителем позичальника ПВКФ «Темп» фізичною особою [PERSON] та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений іпотечний договір, відповідно до якого в заставу було передано однокімнатну квартиру №41, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок 44. Крім того, представник відповідача зазначає, що 18.05.2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення ПВКФ «Темп». Таким чином, [PERSON] переконаний, що в звязку з припиненням ПВКФ «Темп», зобовязання за Кредитним договором №1185/06 від 29.09.2006 року припинились. Крім того, представник зазначає, що з моменту ліквідації ПВКФ «Темп» та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договір від 29.09.2006 року №6865 є припинений. У своїх додаткових поясненнях [PERSON] зазначає, що в судовому засіданні 15.08.2016 року позивач обґрунтовуючи позовні вимоги послався на Постанову ВСУ від 10.02.2016 року, в якій суд розглядає правовідносини, що виникли у спору про припинення договору іпотеки. Однак, представник відповідача вважає, що правові висновки в Постанові ВСУ від 10.02.2016 року не можуть бути застосовані в даній справі. Крім того, представник вважає за необхідне застосувати у даному спорі висновки, викладені в Постанові ВСУ від 11.09.2013 року під час перегляду судового рішення, постановленого у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву . Представник відповідача у судовому засіданні [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2006 року між Приватною виробничо-комерційною фірмою «Темп» та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений кредитний договір № 1185/06, згідно умов якого банк надав Приватній виробничо-комерційній фірмі «Темп» відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 1000\~000,00 грн. на поповнення обігових коштів строком з 29.09.2006 р. по 29.09.2009 р. із сплатою 18% річних, з погашенням кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору. 31 серпня 2009 р. до кредитного договору були внесені зміни, згідно умов яких позичальнику було надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 700\~000,00 грн. на поповнення обігових коштів строком погашення 30.04.2010 р. із сплатою 25% річних з погашенням кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору. 29 вересня 2006 р. між майновим поручителем позичальника ПВКФ «Темп» фізичною особою [PERSON] та Акціонерним банком «Експрес-Банк» був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 6865, який забезпечує вимогу іпотекодержателя (Банка), що випливає з умов кредитного договору № 1185/06 від 29.09.2006р., укладеного між Акціонерним банком «Експрес-Банк» та Приватною виробничо-комерційною фірмою «Темп» по поверненню суми кредиту в розмірі 1\~000\~000,00грн., наданого для поповнення обігових коштів, а також сплати комісій, можливих штрафів та пені, що передбачені кредитним договором та відшкодуванню витрат, повязаних з предявленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Змінами від 22.09.2009 р. суму кредиту було встановлено в розмірі 700\~000,00 грн. Згідно п.3.1 вищезазначеного іпотечного договору від 29.09.2006 р., у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так починаючи з 30 вересня 2008 року Позичальником припинилися виплати згідно кредитного договору, та банком були направлені відповідні вимоги щодо погашення заборгованості в сумі як позичальнику так і поручителям і іпотекодавцям (вимога від 09.02.2010 року №02/444, вимога від 12.01.2015 року №58 та вимога від 20.05.2016 року №1898) Вимоги залишились без задоволення, що є доказом того, що іпотекодавець порушив умови п.1.1. іпотечного договору від 29.09.2006 р. не забезпечивши вимогу іпотекодержателя, що випливає з умов кредитного договору №1185/06 від 29.09.2006р. Крім того, 13.07.2010 р. іпотекодержателем на виконання п. 3.1. іпотечного договору до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було направлено заяву про вчинення на іпотечному договорі від 29.09.2006р. (із змінами та доповненнями) виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно на загальну суму 490\~937,72 грн. 13.07.2010 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис згідно якого звернено стягнення на однокімнатну квартиру № 41, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок під № 44, що належить на праві власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. 27.06.2013р. Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. 11.08.2010р. Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості ПВКФ «Темп» на загальну суму 609\~599 грн. 68 коп. 06.04.2012р. ухвалою Господарського суду Одеської області припинено юридичну особу - Приватну виробничо-комерційну фірму «Темп», однак, станом на теперішній час зобовязання за кредитним договором № 1185/06 від 29.09.2006р. та іпотечним договором від 29.09.2006 р. посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 6865 не виконано. Таким чином, станом на 20.05.2016 року сума боргу за кредитом, штрафні санкції за порушення зобовязань по укладеному кредитному договору на загальну суму 226 382 грн. 31 коп., а саме: сума боргу за простроченим кредитом 50\~515,74 грн.; сума пені за кредитом 79\~274,12 грн.; сума пені за відсотками 1458,10 грн.; інфляційні нарахування за простроченим кредитом 17\~315,82 грн., 3 процента річних 7\~818,53 грн.; сума штрафу за порушення умов кредитного договору на загальну суму 70000,00 грн. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведенням належним чином. За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання в межах вартості предмета іпотеки. Тобто, укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець приймає на себе всі ризики, повязані з невиконанням зобовязання боржником (у межах вартості предмета іпотеки) у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЕДРЮО та ФОП. Таким чином, суд приходить до висновку, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Аналогічної позиції притримується ВСУ, яку він виклав в своїй постанові №6-216цс від 10.02.2016 року. Крім того, суд зазначає, що до внесення запису про припинення ПВКФ «Темп» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення ПВКФ «Темп» (який було здійснено 18.05.2012 року) позивачем було направлено [PERSON] вимогу від 09.02.2010 року №02/444, а також 13.07.2010 р. позивачем було направлено заяву про вчинення на іпотечному договорі від 29.09.2006р. виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно. Таким чином, ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» були вжиті заходи по зверненню стягнення на предмет іпотеки до припинення ПВКФ «Темп». Згідно п.п. 1, 2 статті 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За порушення строків сплати кредиту в розмірі визначеному договором, відповідач зобовязався сплачувати Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобовязання за кожний день прострочення (п. 6.2, 6.3 кредитного договору). Згідно ст. 625 ЦК України - Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, судом встановлено, що 06.06.2014р. діяльність Одеської філії АБ «Експрес-Банк» згідно рішення засідання Спостережної ради АБ «Експрес-Банк» (копія Витягу з Протоколу №17 від 17.10.2013р. Засідання Спостережної ради АБ «Експрес-Банк» додається) та рішення Правління АБ «Експрес-Банк» (копія Витягу з Протоколу №22 від 11.03.2014р. Засідання правління АБ «Експрес-Банк» додається) припинено, та на її базі 10.06.2014р.створено Одеське регіональне відділення АБ «Експрес-Банк». Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, та підлягає задоволенню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру №41, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, будинок №44, що належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі в сумі 3395,73 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved