overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.08.2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого з листопада 2016 року вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно матеріалів справи встановлено, що сторони з 07.08.2004 р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 345. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Судом встановлено, що між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Відповідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.12.2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого з 2008 року вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив суд про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно матеріалів справи встановлено, що сторони з 07.12.2007р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 987 (а.с.4). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений при останнім подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 липня 2017 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, однак сімейні стосунки не склалися через непорозуміння, поступово відносини між ними погіршувалися, фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися. Дітей у них немає, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засіданняпозивач та представник позивача не з'явилися, надавши заяву, в якій вимоги підтримують у повному обсязі та просили розірвати шлюб, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачкау судові засідання 08.02.2019 року, 22.02.2019 року не з'явилася, не відзиву проти позову не надала, у судове засідання викликалася відповідно до вимогст.128 ЦПК України вважаєтьсяналежним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2017 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за актовим записом № 08. (а.с. 3). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини і на даний момент живуть окремо понад 2 місяці, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - небажання жити разом. Питання про зміну шлюбного прізвища в ході розгляду справи не ставилося, а тому прізвище відповідачці залишити «Френзель». На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08.04.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 08.04.2011р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної РАЦС по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Судом встановлено, що між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08.06.2013року перебуває з відповідачем у шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 08.06.2013р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 63. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] народження (а.с.5,6). В судовому засіданні встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 грудня 1992 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, однак сімейні стосунки не склалися, поступово відносини між ними погіршувалися, фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, коли Відповідачка пішла з дому. На цей час вона проживає у подруги в с. Чертково Ростовської області РФ. Неповнолітніх дітей у них немає, однак через відсутність Відповідачки зареєструвати розірвання шлюбу у РАЦС позивач не має можливості. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив розірвати шлюб, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачкау судові засідання 17.09.2018, 27.09.2018, 09.10.2018 року не з'явилася, не відзиву проти позову не надала, у судове засідання викликалася через повідомлення про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України», тому відповідно до вимог ст.128 ЦПК України вважаєтьсяналежним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1992 року. Шлюб зареєстрований Микільською сільською радою Міловського району Луганської області за актовим записом № 15. (а.с. 12). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини і на даний момент (на момент прийняття рішення по справі) живуть окремо понад 4 місяці, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - небажання жити разом. Питання про зміну шлюбного прізвища в ході розгляду справи не ставилося. Судові витрати Позивач приймає на себе. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 листопада 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 листопада 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 761. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.08.2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з 2012 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 09.08.2008р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22 (а.с.6). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09 лютого 2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання по справі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, телефонограмою повідомила суд про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09 лютого 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 57. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09 серпня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою мають різні погляди на шлюб, сім'ю, не можуть порозумітись. Шлюбні відносини припинені з 2013 року, ще до народження доньки, більше двох років вони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні відносини. Позивач вважає неможливим поновлення шлюбних відносин. Майнового спору сторони не мають. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved