Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS], також просить зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У будинку за вищевказаною адресою зареєстрована його колишня дружина [PERSON]. З 03 листопада 2013 року відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку, її особистих речей у вищевказаному домоволодінні не має, тому вона втратила право на проживання у житловому будинку [ADDRESS]. На даний час [PERSON] проживає в іншій родині за адресою: [ADDRESS], добровільно знятися з реєстрації за адресою місця проживання позивача не бажає. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Позивач, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування від 21 лютого 1992 року, посвідченого заступником голови ради виконавчого комітету Русько-Тишківської ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області 21 лютого 1992 року, реєстр № 21, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 145 від 12 вересня 2008 року, видане виконкомом Русько-Тишківської сільської ради 12 вересня 2008 року; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20207813 від 12 вересня 2008 року, сформований Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». Відповідно до інформації № 920 від 08 жовтня 2014 року, наданої Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту депутата Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 16 жовтня 2014 року, [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] не проживає, її особистих речей у вказаному домоволодінні не має, будинком вона не цікавиться. З листопада 2013 року та до теперішнього часу проживає з іншим чоловіком за адресою: [ADDRESS]. Також позивачем суду надані: копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я позивача; копія заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2014 року по цивільній справі № 635/3872/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, у судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст. 71 Житлового кодексу України строки, а саме понад шість місяців. Враховуючи, що відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку більш ніж шість місяців, суд визнає [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Вимога позивача про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у житловому будинку [ADDRESS], задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначені обставини та не надано доказів про те, що з боку органів, які спеціально уповноважені виконувати реєстрацію місця проживання чи перебування особи, порушені будь-які права позивача, у зв'язку з цим такі порушені права підлягають захисту, тому суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позову в цій частині, та звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» прийняте рішення суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку за вищевказаною адресою є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Таким чином суд частково задовольняє вимоги [PERSON] та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial