Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 22594 грн. 08 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11.07.2012 року, яка виникла у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань згідно його умов. В обґрунтування своїх позовних вимог указав, що 11.07.2012 року між ним та відповідачем був укладений зазначений кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти. Однак, відповідач своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 29.02.2016 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також надала письмову заяву, в якій просила суд застосувати до виниклих спірних відносин строки позовної давності та розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 11.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір без номеру (далі Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти (а.с.4). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 22594 грн. 08 коп., яка складається з наступного: 2318 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 15624 грн. 62 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3098 грн. 83 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1052 грн. 10 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). Проте відповідач до винесення рішення у справі просила суд про застосування до виниклих спірних відносин строків позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, у п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що строк позовної давності стосовно вимог банку по поверненню кредиту, процентів, штрафів, тощо становить 50 років (а.с.20). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Однак, суд зазначає, що додані до Кредитного договору Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, що свідчить про відсутність згоди останньої на їх прийняття. Так, як убачається з матеріалів справи, відповідач отримала кредит 11.07.2012 року, тоді як позивач звернувся до суду з цим позовом лише 13.04.2016 року, який був отриманий судом 27.04.2016 року (а.с.1-2, 3). При цьому суд зазначає, що не приймає до уваги суми погашення за наданим кредитом, які зазначені у розрахунку заборгованості, оскільки вони повинні бути підтверджені відповідними документами (квитанціями, меморіальними ордерами, тощо), тому за таких обставин вбачається факт автоматичного списання позивачем грошових коштів, що свідчить, що такі дії були вчинені не з боку відповідача, а тому не можуть свідчити про переривання строку позовної давності, про що зазначено в положеннях ст. 264 ЦК України. Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду з цим позовом, Умови та правила надання банківських послуг з боку відповідача не приймались, а відтак за заявою відповідача до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed