Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.05.1999 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що проживає з ним та перебуває на його утриманні та вихованні. Внаслідок втрати почуття любові та поваги спільне подружнє життя не склалося і з січня 2013 року сторони проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати, а малолітнього сина залишити проживати з ним. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій указав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки до суду не повідомила. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повістка направлялись відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, про зміну місця проживання вона повідомляла, тому згідно ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.05.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально і тому підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved