Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 03.08.2005 р. рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуваннь теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27.12.2005 р. «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» з 01.10.2005 р. визнано виробником і виконавцем послуги з транспортування і передачі теплові енергії населенню по м. Суми. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холоди та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та постійно у ній проживає. Відповідно акту приймання виконаних робіт по відключенню від систем централізованого теплопостачання житлової квартири 28.01.2011 р. квартира [ADDRESS] була відключена від системи централізованого опалення. 23.05.2011 р. ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталось до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, за результатами розгляду якої 01.06.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми було видано судовий наказ по справі № 1806/2-н-1229/11. За заявою [PERSON] ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.10.2011 р. по справі № 1806/2-с-93/2011 даний судовий наказ скасовано. Станом на 23.12.2013 р. у відповідача перед позивачем за період з 01.09.2005 р. по 23.12.2013 р. утворилась заборгованість за централізоване опалення, яка складає 2788,41 грн. Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що, починаючи з жовтня 2005 р. позивач надає відповідачеві послуги з централізованого опалення, а відповідач, у свою чергу, ці послуги оплачує, хоча і не завжди вчасно та у повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2788,41 грн., яку просить стягнути. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив суду, що згідно відомостей, наданих позивачем, розмір заборгованості складав 2703,79 грн., яка накопичилась до 21.01.2008 р. Вважає, що підставою для відмови у задоволенні позову є сплив позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, так як послуги по централізованому теплопостачанню квартири були припинені 21.01.2008 р. і сума нібито боргу у розмірі 2703,79 грн. накопичилась саме на вищезазначену дату і тому перебуває за межами строку позовної давності. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за нібито надані послуги склалася станом на 21.01.2008 р. і з того часу відповідачем ніколи не визнавалася, то й термін позивної давнини стік 20.01.2011 р. З 21.01.2008 р. відповідач відмовився від послуг ТОВ «Сумитеплоенерго» та користується індивідуальним автономним опаленням. Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з порушенням позивачем строків позовної давності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що не заперечувалось в судовому засіданні (а.с. 6). 03.08.2005 р. рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді м. Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27.12.2005 р. «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» з 01.10.2005 р. визнано виробником і виконавцем послуги з транспортування і передачі теплової енергії населенню по м. Суми (а.с. 16). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 17). Згідно з оборотною відомістю по особовому рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON], відповідачу нарахована заборгованість за період з 01.09.2005 р. по 23.12.2013 р. за надані послуги з централізованого опалення в сумі 2788,41 грн. (а.с. 8-14). Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Представник відповідача в судовому засіданні заявив про застосування строку позовної давності. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Посилання позивача на періодичну сплату відповідачем боргу з жовтня 2005 р. не можна вважати підставою переривання строку позовної давності, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач здійснював сплату саме заборгованості по опаленню, а не здійснював поточні платежі, тому не можна вважати, що відповідачем заборгованість визнана. Відповідно акту приймання виконаних робіт по відключенню від систем централізованого теплопостачання житлової квартири 21.01.2008 р. квартира [ADDRESS] була відключена від системи централізованого опалення (а.с. 7). Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення 25.12.2013 р., а з заявою про видачу судового наказу - 23.05.2011 р. Таким чином, суд вважає, що строк позовної давності на вимогу про сплату заборгованості за централізоване опалення сплив 20.01.2011 р. Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому враховуючи зазначене, а також у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення строків позовної давності, у суду не має підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» боргу за період з 01.09.2005 р. по 23.12.2013 р.

Outcome: dismissed