Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 31547,72 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0501/0408/88-082, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 75000 грн. на строк до 24.04.2015р. зі сплатою 13,9% річних. На забезпечення виконання умов договору, 25.04.2008р. між ПАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №0501/0408/88-082-Р-1 та №0501/0408/88-082-Р-2 відповідно. 25.05.2012р. ПАТ «Сведбанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. В подальшому ПАТ «Дельта Банк» передало право вимоги за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. ПАТ «Альфа Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р. [PERSON] умов договору належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 31547,72 грн. Сторони в засідання суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в заяві від 27.03.2015р. просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №0501/0408/88-082, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 75000 грн. на строк з 25.04.2008р. по 24.04.2018р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,9% річних (а.с.6-8). На забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 25.04.2008р. між ПАТ «Сведбанк» (банк) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №0501/0408/88-082-Р-1, за яким поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. (а.с.12). 25.04.2008р. між ПАТ «Сведбанк» (банк) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №0501/0408/88-082-Р-2, за яким поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. (а.с.14). Відповідно до п.2 договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. 25.05.2012р. ПАТ «Сведбанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги передало ПАТ «Дельта Банк», зокрема, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. (а.с.17). В подальшому, ПАТ «Дельта Банк» передало право вимоги за кредитним договором №0501/0408/88-082 від 25.04.2008р. ПАТ «Альфа Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р. (а.с.18-25). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, виникла заборгованість у сумі 31547,72 грн., з яких: - 30055,67 грн. - кредиту, - 1406,37 грн. - відсотки за кредитом, - 85,68 грн. - пені. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Відтак, у даному випадку ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки. Відповідачі не надали суду доказів про сплату заборгованості за кредитом та відсотках за користування кредитними коштами. З урахуванням наведеного вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів 30055,67 грн. заборгованості по кредиту та 1406,37 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами є обґрунтованими та підлягають стягненню з позичальника та кожного поручителя окремо у солідарному порядку. Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено п.8.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та / або строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 85,68 грн., суд дійшов висновку, що розмір штрафних санкцій нараховано правомірно. На підставі викладеного та

Outcome: partial