Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції уточненого позову просить встановити порядок користування належною йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності трикімнатною квартирою, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 104а/37, наступним чином: у його користування та в користування членів його сім'ї в кількості двох осіб виділити дві житлові кімнати площею 9,6 кв. м та 12,4 кв. м, а в користування відповідача одну житлову кімнату площею 16,8 кв. м, залишивши в загальному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу та лоджію, а також зобов'язати товариства і підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, розподілити особові рахунки та нараховувати сплату за житлово-комунальні послуги, що надаються в зазначену квартиру, наступним чином: зобовязати ПАТ «Дніпрообленерго» нараховувати при загальному лічильнику 1/2 частину плати за використану електроенергію на нього, а другу 1/2 частину на відповідача, зобовязати ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» нараховувати 3/4 частини плати за газ на його рахунок та 1/4 частину на рахунок відповідача, зобовязати ДП «Криворізька теплоцентраль» нараховувати на його рахунок 1/2 частину плати за послуги по опаленню квартири, а другу 1/2 частину на відповідача, зобовязати КП «Кривбасводоканал» нараховувати 3/4 частини плати за водопостачання та водовідведення на його рахунок, а 1/4 частини плати на рахунок відповідача, зобовязати ТОВ «Житлосервіс-КР» нараховувати 1/2 частину плати за утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій на його рахунок, а 1/2 частину на рахунок відповідача, а також зобовязати ТОВ «Екоспецтранс» нараховувати 1/2 частину плати за послуги з вивозу відходів на його рахунок, а 1/2 частину на рахунок відповідача, в обґрунтування якого послався на те, що він разом із своєю дружиною та дочкою і відповідачем проживає у спірній квартирі, однак між ним та відповідачем не досягнути згоди щодо сплати за комунальні послуги, у звязку з чим між ними постійно виникають конфлікти, а тому виникла необхідність його звернення з такими вимогами до суду. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог щодо визначення порядку користування спірною квартирою, оскільки фактично вона є власником половини квартири, а також проти сплати по половині за послуги по енергопостачанню, опаленню та вивозу відходів, решту уточнених вимог визнала. Представники третіх осіб, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як було встановлено на підставі відповідних документів та пояснень сторін, квартира №37, яка розташована в будинку №104а на вул. Співдружності в м. Кривому Розі (далі Спірна квартира) належить на праві спільної сумісної власності позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.107). 02 травня 2014 року [PERSON] померла (а.с.103). 21 січня 2005 року [PERSON] заповіла свою частку у Спірній квартирі відповідачу (а.с.99). Спірна квартира складається із трьох ізольованих кімнат жилою площею 12, 4 кв. м., 9, 6 кв. м та 16,8 кв.м. (а.с.104). На цей час у Спірній квартирі зареєстровані та проживають позивач, його дружина, дитина та відповідач (а.с.11, 12, 18). Отже, розглядаючи позовні вимоги щодо визначення порядку користування Спірною квартирою, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. Позивач у судовому засіданні не оспорював того, що відповідач є співвласником Спірної квартири, однак у судом було встановлено, що частки у Спірній квартирі не визначені, а відповідач до цього часу у встановленому законом порядку спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], не прийняла, тому беручі до уваги такі обставини, а також інші обставини, які мають істотне значення, а саме відсутність встановленого розміру реальної частки кожного із співвласників у спільній власності, суд приходить до висновку про необґрунтованість цієї частини уточнених вимог. Що ж до позовних вимог про зобовязання товариств і підприємств, що надають житлово-комунальні послуги, розподілити особові рахунки та нараховувати сплату за житлово-комунальні послуги, що надаються в Спірну квартиру, то такі вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, позаяк, виходячи зі змісту ст. 360 ЦК України, позивач міг би ставити перед судом питання про розділ спільного фінансово-особового рахунку, відкритого на Спірну квартиру, між ним та відповідачем, однак таких вимог позивач не заявляв. Більш того,\~відповідно до\~ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями та п. 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, якими передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Отже, якщо хоча б один співвласник виявить бажання окремо оплачувати комунальні послуги, він зобовязаний звернутись до відповідного комунального закладу для розподілу особового рахунку між мешканцями приміщення із заявою, а відтак позивач, який є співвласником Спірної квартири, має звернутись з відповідною заявою до комунальних закладів, і лише у разі виникнення з приводу такого звернення відмови звертатись до суду з відповідними вимогами до цих органів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed