Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на ? частину будинку [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері. У судове засідання сторони не з'явились, проте від останніх надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача зазначив, що не має заперечень проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки, виданої Головенківською сільською радою Житомирського району Житомирської області від 26 серпня 2014 року № 425, за життя за [PERSON] рахувався спірний у справі житловий будинок [ADDRESS] (а.с.13). Згідно заповіту ? частину вказаного будинку [PERSON] заповіла дочці - [PERSON] та ? частину будинку - сину, [PERSON]. Постановою нотаріуса від 3 квітня 2017 року (а.с.37) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації права власності. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з'ясовано, мати позивача за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність ? частини вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Оскільки позивача, звільнено від сплати судового збору, ці витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved