Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № [NUMBER] від 16.08.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 19944,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі з терміном повернення на 36 місяців. 22.12.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Фактроинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором №2000316295 укладеним з [PERSON] В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. У звязку з цим, станом на 17.11.2016 року виникла заборгованість в сумі 26 227,74 гривень, з яких: 18243,22 грн. заборгованість за кредитом; відсотки 1,86 грн., комісія з РО 7982,66 грн. Представник позивача до суду не зявився, телефонограмою повідомлено про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не зявився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомлення. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору №2005261380 від 16.08.2013 року, розрахунок заборгованості станом на 17.11.2016 року; договір факторингу №2/12/14/1-1, договір комплексного страхування держателя картки,анкету позичальника,згода-дозвіл на обробку персональних даних, повідомлення від 05.01.2015р.), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №2005261380 від 16.08.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 19\~944,00 гривень. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 26227,74 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved