Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві всласності, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №935/6-323 від 21.11.2007 року. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.11.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №935/6-323, відповідно до п.1.1 умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн. \~ \~ \~ \~В забезпечення виконання зобов*язання позичальника між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 125\~866,00 грн. \~ \~ \~ \~У зв*язку\~із неналежним\~виконанням [PERSON]\~своїх зобов*язань\~по сплаті\~кредиту на\~виконанняумов іпотечного договору відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, дана вимога була залишена без задоволення. Станом на 19.07.2017 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить: за кредитом 99066,54 грн., за відсотками 154163,38 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 7632,20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 21007,53 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 27.10.2017 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 08.02.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] у справі призначено судову оціночну експертизу для визначення ринкової вартості майна. Оплату витрат за проведення експертизи покладено на позивача. Провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта 21.05.2017 до суду надійшло письмове повідомлення Чернігівського відділення КНДІСЕ про неможливість надання висновку судової економічної експертизи у зв*язку із несплатою ПАТ «Укрсоцбанк» рахунку за експертизу. Ухвалою суду від 01.06.2018 провадження у справі поновлено. \~ \~ \~ \~15.12.2017 набрала чинності нова редакція\~Цивільного процесуального кодексу України\~згідно із\~Законом України №2147-VIII від 03.10.2017. Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу\~XIII\~Перехідних положень ЦПК України\~(в ред. згідно із\~Законом №2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позовне провадження здійснюється в загальному або спрощеному порядку (ч.2\~ст. 19 ЦПК). Відповідно до ч. 6\~ст.\~240\~ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву. Розгляд справи продовжено зі стадії розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 18 жовтня 2018 року в судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги, уточнивши вартість предмета іпотеки станом на 03 жовтня 2018 року в сумі 346 323,00 грн. з посиланням на наданий висновок суб*єкта оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст». \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та погодився із ціною, визначеною як початкову для продажу квартири, в сумі 346 323,00 грн. Дослідивши докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов*язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1\~ст.625 ЦК України). Визначення поняття зобов*язання міститься у ч. 1 ст.509 ЦК. Відповідно до цієї норми зобов*язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов*язку. У відповідності до ст.ст. 610-612 ЦК України \~порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання. У разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України \~позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу частини 1 ст.1048 ЦК України \~ позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України\~. У відповідності до ст.12 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення іпотекодавцем обов*язків, встановлених договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов*язання, а у разі його невиконання\~звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою ст.33 \~Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель, тобто Банк, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, статтею 23 \~Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що у разі переходу прав власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов*язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Положеннями\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі порушення основного зобов*язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов*язань, вимога про виконання порушеного зобов*язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення відповідно до частини 2 ст.35 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку Згідно\~ст.7 Закону України «Про іпотеку»\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як роз*яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункту 42 \~постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої\~статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов*язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Вирішуючи спір, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, яка відображена в постанові від 27 травня 2015 року (справа № 6-61цс15) про те, що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей\~38,\~39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми\~статті 39 Закону «Про іпотеку»\~встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою\~статті 38 цього Закону. Так відповідно до ст.38 \~Закону України «Про іпотеку»\~ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб*єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.1.2 іпотечного договору вартість іпотечного майна сторонами узгоджена в розмірі 125\~866,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно звіту №ВА 181003-001 від 03 жовтня 2018 року вартість двокімнатної квартири житловою площею 26,5 кв.м., загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 346\~323,00 грн. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21.11.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №935/6-323, відповідно до п.1.1 умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн. \~ \~ \~ \~В забезпечення виконання зобов*язання позичальника між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку двокімнатну квартиру житловою площею 26,5 кв.м, загальною площею 40,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 125\~866,00 грн. \~ \~ \~ \~У зв*язку\~із неналежним\~виконанням [PERSON]\~своїх зобов*язань\~по сплаті\~кредиту на\~виконанняумов іпотечного договору відповідачу було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак дана вимога була залишена без задоволення. Станом на 19.07.2017 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить: за кредитом 99066,54 грн., за відсотками 154163,38 грн., розмір інфляційних витрат за кедитом 7632,20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 21007,53 грн. Враховуючи вищенаведене оцінюючи допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв*язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними, обґрунтованими, визнані відповідачем і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 4228,04 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved