Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що\~між нею та [PERSON] 01.06.2010 року був укладений договір позики за яким [PERSON] взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 50000 грн. зі сплатою 5 відсотків щомісячно за період фактичного користування коштами до дня її повернення, строк повернення визначено 01.08.2015 року. В рахунок забезпечення даних зобов'язань [PERSON] надала поруку, якою зобовязалась відповідати перед [PERSON] за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань за цим договором позики, крім того [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла в заставу транспортний засіб: марки Mazda; модель 626.2.0; номер шасі (кузова, рами) JMZGV123401208554; обєм двигуна 2000; колір сірий; рік випуску 1991; реєстраційний номер ВН1918АВ, який належить [PERSON] на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 588021 виданого 31.08.2006 року ММРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області. Зазначає, що [PERSON] в строк визначений договором взяті зобовязання не виконав. 23.08.2016 року мати боржника [PERSON], повідомила, що її син [PERSON] помер 17.06.2013 року. Просить звернути стягнення на предмет застави. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, представником надано до суду заяву, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави визнав в повному обсязі. Зясувавши думку сторін, ослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики за яким [PERSON] взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 50000 грн. зі сплатою 5 відсотків щомісячно за період фактичного користування коштами до дня її повернення, строк повернення визначено 01.08.2015 року. В рахунок забезпечення даних зобов'язань [PERSON] надала поруку, якою зобовязалась відповідати перед [PERSON] за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань за цим договором позики, крім того [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла в заставу транспортний засіб: марки Mazda; модель 626.2.0; номер шасі (кузова, рами) JMZGV123401208554; обєм двигуна 2000; колір сірий; рік випуску 1991; реєстраційний номер ВН1918АВ, який належить [PERSON] на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 588021 виданого 31.08.2006 року ММРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області. (п. 2 Договору поруки від 01.06.2010 року). Відповідно до п. 3 вказаного Договору, у разі не сплати чергового платежу процентів до 10 числа відповідного місяця [PERSON] зобовязується передати Предмет застави у фактичне користування [PERSON] з метою задоволення вимог за цим Договором, а [PERSON] має право звернути стягнення на Предмет застави в установленому законом порядку. Згідно акту прийому-передачі від 11.05.2011 року [PERSON], у звязку з порушенням зобовязання, передав у фактичне користування та зберігання [PERSON] спірний автомобіль. 16.07.2015 року [PERSON] здійснила державну реєстрацію прав заставодержателя. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 17.06.2013 року. Докази виконання зобовязання за договором позики в матеріалах справи відсутні. У звязку з борговими зобовязаннями, що виникли у [PERSON] за життя та обтяженням його майнових прав, мати померлого [PERSON] не може оформити свідоцтво про спадщину (постанова Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 03.03.2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом). Відповідно до положень ст. ст.\~526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~ \~ Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до положень\~ ст. 590 ЦК України\~ звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду (ст. 24 Закону). Відповідно п.1 ч. 1 ст. 26 Закону, однією із процедур або способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження є передача рухомого майна, що є предметом забезпечення обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України, \~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави шляхом передання його у власність [PERSON] є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved