Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що в цьому випадку сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України , якою визначений порядок і умови укладення договору приєднання. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за нею станом на 31.03.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 37 346,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 13 848,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 21 242,85 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1 754,58 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 37 346,19 грн., та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилася. Надала письмові пояснення, в яких позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом на суму 13 848,76 грн. визнала, в іншій частині позов не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи вбачається, що 01.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 13300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.9) Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. (а.с.10-15). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до нової редакції статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк. У відповідності до умов зазначеного кредитного договору, Договір складається з Заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою визначений порядок і умови укладення договору приєднання. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 31.03.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 37 346,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 13 848,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 21 242,85 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1 754,58 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 35 091,61 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 13 848,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 21 242,85 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому стягнення сум штрафу (його фіксованої та процентної складових), з урахуванням річного строку позовної давності, перебіг якого розпочався через 120 днів з моменту останнього платежу (це встановлено п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг), в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial