Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.08.2007 р. між [PERSON] та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк відкрив позивачеві рахунок. Згідно даних відповідача, станом на 06.01.2016 року заборгованість по кредиту [PERSON] становить 4800 грн. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 жовтня 2009 року [PERSON], [INFO], визнано обмежено дієздатним, позивача призначено піклувальником останнього. Укладення оскаржуваного договору суперечить інтересам [PERSON], членам його родини, а саме, батьків - [PERSON], [PERSON], які є пенсіонерами, потребують допомоги дітей, але вимушені з часу хвороби сина його утримувати. На сьогоднішній день сплачує всі комунальні витрати, утримує сина (харчування, одяг). У зв»язку з цим просив визнати кредитний договір від 03.08.2007 р. недійсним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із зазначених вище підстав. Представник відповідача позов не визнав, пославшись на відсутність судового рішення щодо визнання [PERSON] обмежено дієздатним та будь-яких відомостей з цього приводу у розпорядженні Банку до укладання спірного кредитного договору та після його пролонгацій шляхом видачі [PERSON] нових кредитних карток. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2007 р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до якого останньому видано кредитну картку № 4149437300774419 «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом у розмірі 200 грн., з терміном дії до грудня 2008 року. У подальшому за заявами [PERSON] останньому видавалися нові кредитні картки: - 4149437331459816 з терміном дії до липня 2010 року; - 4149437103785679 з терміном дії до червня 2014 року; - 4149437413440213 з терміном дії до червня 2014 року; - 5211537328775833 з терміном дії до липня 2016 року; - 5168755318799240 з терміном дії до липня 2017 року; - 5168755353750777 з терміном дії до вересня 2017 року. Згідно п.9.12., 9.5. «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Поточний Картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви Держателя, або Банк має право закрити Картковий рахунок, письмово повідомивши Держателя. Відповідно до п. 3.1.1. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. П. 3.1.3. Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. За правилами частини першої ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України тощо). Згідно ст. 223 ЦК України, правочин, який вчинила фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, за межами її цивільної дієздатності без згоди піклувальника, може бути згодом схвалений ним у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення правочин за позовом піклувальника може бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що він суперечить інтересам самого підопічного, членів його сім'ї або осіб, яких він відповідно до закону зобов'язаний утримувати. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи (у даному випадку піклувальники), дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні, що встановлено ч.1 ст. 221 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.10.2009 р. [PERSON] визнано обмежено дієздатним, встановлено над ним піклування та призначено піклувальника його рідного батька [PERSON] Згідно посвідчення № 8, виданого 26.11.2009 року управлінням праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області, [PERSON], відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.10.2009 року призначено піклувальником над обмежено дієздатним [PERSON], [INFO]. Відповідно до посвідчення серії АВ № 322554, виданого управлінням Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області 07.11.2011 року [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Станом на 31.03.2016 року заборгованість [PERSON] на договором б/н від 03.08.2007 р., укладеного між ним та ПриватБанком становить 5336 грн. 08 коп., при цьому, згідно Розрахунку за період з 03.08.2007 р. по 31.03.2016 р. погашено заборгованість за спірним кредитним договором у загальній сумі 10268,04 грн. останній платіж здійснено 28.04.2015 р. Таким чином, оскільки оспорений договір було укладено [PERSON] до визнання його обмежено дієздатним та встановлення на ним піклування за рішенням суду від 19.10.2009 р., з даним позовом піклувальник [PERSON] звернувся лише 12.02.2016 року, будучи до цього часу обізнаним про його укладання та пролонгацію його дії протягом тривалого часу, про що свідчать особисті пояснення позивача у судовому засіданні про часткову сплату ним заборгованості за кредитними зобовязаннями, підтверджені Розрахунком Банку з цього приводу. Протягом періоду часу, встановленого ч.1 ст. 221 ЦК України піклувальник [PERSON] не звернувся до відповідача ПАТ «ПриватБанк» із претензіями про вчинення договору обмежено дієздатною особою, про що також свідчить зміст позову про його обізнаність станом на 06.01.2016 р. щодо наявності заборгованості за кредитом у розмірі 4800 грн., з цих підстав суд вважає спірний кредитний договір, укладений [PERSON] 03.08.2007 р. із наступними його пролонгаціями як схвалений піклувальником, тому позовні вимоги суд знаходить необґрунтованими, які не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed