Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між ним та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» в особі директора [PERSON] був укладений договір б/н від 05.10.2012 оренди терміном 5 років належної йому земельної ділянки площею 4,34 га, розташованої на території Ольшаницької сільської ради, яка належить йому на праві приватної власності Державний акт серія [NUMBER] від 08.12.2006. 20.12.2015 між ними укладена додаткова угода №1 до договору оренди від 05.10.2012, згідно якої продовжений строк оренди і земельна ділянка передається в оренду до 31.12.2025. Відповідно р.8 договору від 05.10.2012 - «Припинення договору та його наслідки» з п.8.6 вбачається, що реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору. На час укладення договору директором підприємства був [PERSON] .. Як згодом стало відомо, з 06.03.2018 керівником ТОВ «Рокитне-цукор» є [PERSON] , у зв`язку з чим позивачем 27.08.2018 подано заяву до директора відповідача про намір після збору врожаю розірвати договір з метою самостійного обробітку земельної ділянки. Ним також 17.01.2019 подана заява до керівника відповідача про надання відповіді на надіслану 27.08.2018 заяву про розірвання договору оренди. Листом від 22.01.2019 отримав відповідь, що підстави для розірвання договору відсутні. Вважає, що суд повинен у відповідності до п.8.6 Договору оренди від 05.10.2012 та Закону України «Про оренду землі» розірвати вказаний договір та скасувати його державну реєстрацію. На вказану позовну заяву представник відповідача надав відзив, в якому заперечив підстави для розірвання договору посилаючись на те, що хоча в договорі оренди і мається п.8.6, але це не дає право одностороннього розірвання договору. Крім того, відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Ч.1 ст.2 ЦК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є захист порушеного або оспорюваного права, свобод чи інтересів фізичних, юридичних осіб та держави. Так як в даному випадку позивач не надав доказів того, що від зміни керівника підприємства змінилась суть правовідносин, просить відмовити в позові. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та доповнила, що колишній директор [PERSON] проживає в с.Ольшаниця і завжди можливо було вирішити питання оренди з ним, а новий директор має обмежений доступ, батько тривалий час чекав зимою під дверима підприємства, так як його не пускали в середину. Вважає, що суд повинен у відповідності до п.8.6 Договору оренди від 05.10.2012 та Закону України «Про оренду землі» розірвати вказаний договір та скасувати його державну реєстрацію. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що при підписанні договору оренди з позивачем директор [PERSON] виступав як представник підприємства-орендаря земельної ділянки і при зміні керівництва підприємства суть правовідносин між сторонами не змінилася. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Ч.1 ст.2 ЦК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб та інтересів держави. З наведених норм вбачається, що суд захищає лише порушене, невизнане або оспорюване право і позивач при зверненні до суду та в судовому засіданні не довів того, що від зміни керівника підприємства позивачу спричинена шкода, порушені умови договору чи змінилась суть правовідносин і так як інших підстав для розірвання договору не наведено, просить відмовити в позові. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був укладений договір б/н від 05.10.2012 оренди належної тому земельної ділянки площею 4,34 га, розташованої на території Ольшаницької сільської ради, яка належить йому на праві приватної власності Державний акт серія [NUMBER] від 08.12.2006 терміном 5 років, який був зареєстрований 26.12.2012 у Рокитнянському відділі Управління Держкомзему у Київській області за № 322370004002056. Підписав договір від імені ТОВ «Рокитне-цукор» на той час директор [PERSON] .. 20.12.2015 між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору оренди від 05.10.2012, згідно якої продовжено строк оренди до 31.12.2025. Відповідно до р.8 договору від 05.10.2012 - «Припинення договору та його наслідки» з п.8.6 вбачається, що реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору. На час укладення договору директором підприємства був [PERSON] .. Як згодом стало відомо позивачу, з 06.03.2018 керівником ТОВ «Рокитне-цукор» є [PERSON] , у зв`язку з чим позивачем 27.08.2018 подано заяву до директора відповідача про намір після збору врожаю розірвати договір з метою самостійного обробітку земельної ділянки. Ним також 17.01.2019 подана заява до керівника відповідача про надання відповіді на надіслану 27.08.2018 заяву про розірвання договору оренди. Листом від 22.01.2019 отримав відповідь, що підстави для розірвання договору відсутні. Вважає, що суд повинен у відповідності до п.8.6 Договору оренди від 05.10.2012 та Закону України «Про оренду землі» розірвати вказаний договір та скасувати його державну реєстрацію. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» - Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону передбачена форма договору оренди землі - Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно до ст.15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Об`єкт, у відповідності до ст.17 Закону, за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Статтею 19 Закону передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. У відповідності до ст.31 Закону - Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 32 Закону передбачені умови припинення договору оренди землі шляхом його розірвання - На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом Українита іншими законами України. Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (стаття 35 Закону). У відповідності до ч.1 ст.2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст.15 ЦК України: 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд вважає, що звернення позивача з вказаним позовом не відповідає вимогам закону, так як розірвання договору в односторонньому порядку у зв`язку із зміною керівництва підприємства-орендаря належної позивачу земельної ділянки не передбачено ні Законом України «Про оренду землі», ні діючим цивільним законодавством, так як основною підставою для звернення до суду за захистом своїх прав є їх порушення, що передбачено ст.32 Закону України «Про оренду землі». Аналогічна вимога мається у ст.651 ЦК України: 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зміна ж керівника підприємства-орендаря суттєвих змін у правовідносни сторін не внесла і ніяким чином не порушила прав орендодавця, що підтвердила у судовому засіданні представник позивача. Частиною 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В договорі оренди землі від 05.10.2012, укладеного між сторонами, в п.8.1, 8.2 передбачені випадки, коли ініціатором розірвання договору оренди може виступати одна із сторін, що відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», п.8.3 передбачає взаємну згоду сторін при розірванні договору, а в п.8.4 передбачена ініціатива орендаря на розірвання договору оренди і цьому ж пункту підчиняються п.8.5 та п.8.6, тобто даже в разі зміни керівника підприємства-орнндаря ініціатива на розірвання договору оренди має виходити від керівника підприємства-орендаря, а не від орендодавця, права якого в даному випадку не порушені ніяким чином.

Outcome: dismissed