Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №265 від 09.07.2014 в сумі 8458,81 грн., з яких строкова заборгованість по кредиту становить 6746 грн., прострочена заборгованість по кредиту 1607,30 грн., пеня за простроченим кредитом 75,72 грн., пеня за простроченими процентами 29,79 грн. Вимоги позову\~обґрунтовані тим,\~що між\~сторонами було\~укладено договір\~№3\~від 18.03.2013,\~зміни до\~якого вносились\~додатковими угодами,\~відповідно до\~якого позивач\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі 49000\~грн.\~на довгострокові\~цілі,\~строком на\~7\~років.\~На час\~отримання кредиту\~позичальник був\~працівником банку.\~Зобовязання за\~даним кредитним\~договором позивачем\~були виконані\~у повному\~обсязі.\~Повернення кредиту\~відповідачем мало\~здійснюватись за\~рахунок щомісячних\~відрахувань із\~його доходу\~в сумі\~584\~грн.\~та оплати\~за користування\~ним \~в період\~з березня\~2013\~року по\~грудень 2015\~року;\~у січні\~2016\~року \~шляхом внесення\~платежів готівкою\~до каси\~банку до\~20\~числа місяця\~в такій\~же сумі;\~з лютого\~2016\~ шляхом\~щомісячного внесеннядо 20 числа місяця платежів у розмірі 295 грн. та оплати за користування кредитом, а в останній місяць 256 грн., готівкою до каси банку (п. 3.1 договору). Додатковими угодами до договору №3 та №215 сторони визначили, що у разі звільнення позичальника із Національного банку за власним бажанням, він повинен перераховувати до каси банку щомісячну суму повернення кредиту, оплату за користування ним та пеню - до 20 числа кожного наступного місяця. Договором була передбачена сплата відсотків, проте з 22.06.2016 нарахування процентів для позичальника було скасоване на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - у звязку зі вступом на військову службу. Позичальник своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого станом на 18.03.2018 утворилася заборгованість, яка становить 8458,81 грн. і складається зі строкової заборгованості за кредитом 6746 грн., простроченої заборгованості за кредитом 1607,30 грн., пені за простроченим кредитом 75,72 грн., пені за простроченими процентами 29,79 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 18.03.2013 між [PERSON] (позичальник) та Національним банком (кредитодавець) було укладено договір №3 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі (а.с. 9), на підставі якого [PERSON] отримав 49000 грн. (а.с. 19) строком користування на 7 років (п. 1.1 договору) на умовах повернення щомісячними платежами (п. 3.1 договору), зі сплатою за користування кредитом, в період роботи позичальника в банку, 8% річних (п. 3.2 договору), а також пені у випадку несвоєчасного виконання зобовязань з повернення кредиту та оплати відсотків 0,05% від суми прострочення (п. 5.1 договору) (а.с. 9-11). 10.10.2013 сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №3 від 18.03.2013, яким внесено зміни до реквізитів та адрес сторін; 15.07.2014 - №2, яким змінено остаточну дату повернення кредиту на 29.02.2020; 16.10.2015 №3, яким змінено порядок повернення кредиту, а також адреси та реквізити сторін; 28.01.2016 - №215, яким змінено порядок повернення кредиту (а.с.12-18). Таким чином, відповідно до визначених сторонами умов договору, позичальник повинен був щомісячними платежами повернути суму кредиту до 29.02.2020, сплати відсотки за користування таким і у разі виникнення прострочених платежів, сплати пеню, що нараховується на такі платежі. Розрахунок простроченої заборгованості та виписка по рахунку [PERSON] свідчить про неналежне виконання ним умов договору, в результаті чого станом на 26.03.2018 існує борг 8458,81 грн., де строкова заборгованість за кредитом становить 6746 грн., прострочена заборгованість за кредитом 1607,30 грн. пеня за простроченим кредитом 75,72 грн., пеня за простроченими процентами 29,79 грн. (а.с. 27, 28-35). Розрахунок пені за простроченими процентами свідчить, що пеня нараховувалась до 21.06.2016 (а.с. 27), а в подальшому нарахування процентів було припинено на підставі заяви позичальника про проходження ним служби в ЗСУ (а.с. 36, 37, 38-39, 40-42). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач нарахував заборгованість відповідачу в межах узгоджених сторонами умов договору та відповідно до Закону, тому така заборгованість, що в сумі становить 8458,81 грн., може бути стягнута з відповідача на користь банку. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, ст.1069 ЦК України,

Outcome: approved