Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненнями до позову в якому просив розірвати договори укладені між ним та відповідачем за №2357 від 25.10.2016 року, №3275 від 25.11.2019 року. Стягнути з відповідача на користь позивача за договором №2357 від 25.10.2016 року у суму у розмірі 174386грн., з яких 145000,00грн. сума вкладу, 29386,00грн. сума нарахованих процентів та штрафних санкцій за прострочення платежу. Стягнути з відповідача на користь позивача за договором №3275 від 25.11.2019 року суму у розмірі 155405,00грн., з яких 130000,00грн., сума вкладу, 25405,00грн. сума нарахованих процентів та штрафних санкцій за прострочення платежу. Стягнути з відповідача на користь позивача за договором №1373 від 02.07.2018 року суму у розмірі 63879,00грн., з яких 60000,00грн. сума вкладу, 3897грн. сума нарахованих процентів та штрафних санкцій за прострочення платежу. Стягнути з відповідача на користь позивача за договором №1552 від 08.08.2019 року суму у розмірі 36209,00грн., з яких 30000грн. сума вкладу, 6209,00грн. сума нарахованих процентів та штрафних санкцій за прострочення платежу. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000грн., заподіяної за неналежне виконання умов договорів, що призвело до фізичних, моральних та душевних страждань через неможливість здійснити необхідну операцію на суглобах. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.09.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. Позивач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. 19.01.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. \~\~\~\~За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. ст. 280, 281 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.10.2016 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Громада» був укладений договір №2357 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 60 (шістдесят) місяців. Днем початку строку дії є 25.10.2016 р. Днем закінчення строку дії договору 25.10.2021 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 2000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. Згідно п.1 Додаткового договору №1 до Договору №2357 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення, вкладник поповнює (довносить) до внеску грошові кошти у розмірі 45000,00грн. Вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до Спілки у розмірі 47000,00грн. Всі інші умови договору залишаються без змін. Згідно п.1 Додаткового договору №2 до Договору №2357 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення, вкладник поповнює (довносить) до внеску грошові кошти у розмірі 50000,00грн. Вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до Спілки у розмірі 97000,00грн. Всі інші умови договору залишаються без змін. Згідно п.1 Додаткового договору №3 до Договору №2357 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення, вкладник поповнює (довносить) до внеску грошові кошти у розмірі 48000,00грн. Вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до Спілки у розмірі 145000,00грн. Всі інші умови договору залишаються без змін. 02.07.2018 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Громада» був укладений договір №1373 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 24 (двадцять чотири) місяці. Днем початку строку дії є 02.07.2018 р. Днем закінчення строку дії договору 02.07.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 60000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 24,1% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. 02.07.2019 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Громада» був укладений договір №1552 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 11 (одинадцять) місяців. Днем початку строку дії є 02.07.2019 року. Днем закінчення строку дії договору 02.06.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 30000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. 25.11.2019 між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Громада» був укладений договір №3275 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 17 (сімнадцять) місяців. Днем початку строку дії є 25.11.2019 року. Днем закінчення строку дії договору 25.04.2021 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 130000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 27% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. Таким чином, позивач належним чином виконав всі погоджені сторонами умови, що стверджується підписами сторін у вказаних договорах та відповідачем не заперечується. Судом також встановлено, щ порядок нарахування та виплата процентів за договорами закріплені в п.2.3. вказаних договорів. Відповідно до п.2.3.3 договору №3275 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення, виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред`являється в усній чи письмовій формі. Відповідно до п.2.3.3 договору №1552 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення, виплата процентів здійснюється в кінці дії договору на вимогу вкладника, що пред`являється в усній чи письмовій формі. Відповідно до п.2.3.3 договору №1373 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення, виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред`являється в усній чи письмовій формі. Відповідно до п.2.3.3 договору №2357 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю довнесення, виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред`являється в усній чи письмовій формі В порушення умов договору на вимогу позивача, відповідачем не сплачені відсотки за договорами №2357 від 25.10.2016 року, №1373 від 02.07.2018 року, №1552 від 02.07.2019 року, №3275 від 25.11.2019 року. Такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору, що відповідно до ст.651 Цивільного Кодексу України, є підставою для розірвання договору. З матеріалів справи також вбачається, що позивач звернувся з заявою до Кредитної спілки «Громада» про повернення належних йому грошових коштів та відсотків за вказаними вкладами, однак на час звернення до суду з відповідним позовом відповідач не повернув належні позивачу грошові кошти. Відповідне звернення відповідач залишив без відповіді та без задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст.11 Закону України «Про кредитні спілки»). Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.1. договорів, сторони несуть відповідальність за порушення (невиконання або неналежне виконання) умов Договору згідно чинного законодавства України. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як передбачено частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 1 ст.651 ЦК України). У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Таким чином, вимоги позивача щодо розірвання договорів №2357 від 25.10.2016 року та №3275 від 25.11.2019 року та стягненню суми вкладу, відсотків та штрафних санкцій за прострочення платежу за договорами №2357 від 25.10.2016 року, №1373 від 02.07.2018 року, №1552 від 02.07.2019 року, №3275 від 25.11.2019 року підлягають задоволенню, оскільки відповідачем порушені істотні умови договорів. Розрахунок вказаних сум наданий суду позивачем відповідає вимогам закону і відповідачем не оспорений. Частиною 1ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за вищевказаними договорами. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає розумним і справедливим визначити розмір завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 5000,00грн. Оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 5139,59грн.

Outcome: approved