Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що він являється власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу будинку. Відповідачі значаться зареєстрованими, однак тривалий час, понад один рік у домоволодінні не проживають, не користуються ним, участі в утриманні житла не несуть, їх особисті речі відсутні. Посилаючись на ці обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 червня 2020 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.4,5). Спільного господарства позивач з відповідачами не веде, членами його сім`ї вони не являються. Відповідач [PERSON] був колишнім власником спірного домоволодіння, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - члени його сім`ї. У зазначеному домоволодінні значаться зареєстрованими, але не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Фактичне місце їх проживання селищній раді не відоме, що підтверджується довідками, виданими виконкомом Низівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с.8, 27), їх особисті речі у домоволодінні відсутні, витрат по його утриманню вони не несуть, добровільно залишили будинок. Згідно Акту про фактичне проживання /не проживання осіб, складеного комісією у складі спеціаліста Дудченко О. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі N 6-158цс14 (Постанова N 6-158цс14) зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не мешкають в спірному будинку понад один рік. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їм не чинив, вони добровільно покинули житло, не проживають і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачують. Оскільки діями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які залишаються без достатніх правових підстав зареєстрованими у належному позивачу будинку, порушуються права позивача як власника будинку, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved