Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, в якому на теперішній час, окрім неї, зареєстрований відповідач [PERSON] , який є її знайомим, але який за вказаною адресою не проживає з 1997 року, його речі в квартирі відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні він не знімається, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на нього додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судове засідання позивач не з`явилась, до суду, від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи Скадовського районного відділу Державної міграційної служби України надійшла заява, відповідно до якої до компетенції відділу Державної міграційної служби України з 04.04.2016 р. не входить реєстрація місця проживання населення, крім того просив розглянути справу за його відсутності. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи технічним паспортом домоволодіння та витягом з Державного реєстру речових прав від 14.12.2017 р. (а.с.5,6). З акту обстеження комісії в складі депутата сільської ради та сусідів від 17.10.2018 р. встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з травня 1997 р. (а.с.9). За таких обставин, коли відповідач більше 6 місяців не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин його не проживання суду не представлено, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved