Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 40708,29 доларів США у рахунок погашення заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем зобовязань за Кредитним договором №0308/0608/71-172 від 13.06.2008 року. Вмотивував свої вимоги тим, що 13.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем був укладений зазначений Кредитний договір за №0308/0608/71-172, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 32000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 11,9% річних, строком до 12.06.2038 року, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти. Однак, відповідач своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 01.02.2016 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Відповідач, в свою чергу, звернувся із зустрічним позовом до банку, в якому просить визнати недійсним Кредитний договір №0308/0608/71-172 від 13.06.2008 року та повернути сторони у первісний стан. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 13.06.2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» було укладено Кредитний договір №0308/0608/71-172, згідно якого він отримав кредит у розмірі 32000,00 доларів США, строком до 12.06.2038 року. Однак, єдиним законним платіжним засобом на території України є її валюта гривня у відповідності ст. 524 ЦК України, тому іноземна валюта як засіб платежу, вказана у кредитному договорі, не може застосовуватись резидентами всередині України. Таким чином, зазначений кредитний договір був укладений між ним та банком з порушенням вимог чинного законодавства, тому є незаконним, що, в свою чергу, тягне за собою недійсність цього договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов банку у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував. Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, проти задоволення первісного позову заперечував. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 13.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №0308/0608/71-172 (далі Кредитний договір), згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 32000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 11,9% річних, строком до 12.06.2038 року, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.4-7). Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» (а.с.14-46). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 01.02.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 40708,29 доларів США, яка складається з наступного: 27900,63 доларів США заборгованість за кредитом; 12807,66 доларів США заборгованість по відсоткам (а.с.49). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, судом установлено неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що передбачає стягнення з нього на користь банку визначеної останнім суми заборгованості. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що первісний позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь банку підлягають стягненню судові витрати в сумі 15614 грн. 03 коп. (а.с.54а). Стосовно позовних вимог за зустрічним позовом суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. У судовому засіданні встановлено, що Кредитний договір був підписаний обома сторонами, сторонами була погоджена валюта, в якій було видано кредит, сторони виконували свої обов'язки по Кредитному договору банк видав суму кредиту, а [PERSON] певний час здійснював його погашення. Поряд з тим, у відповідності до норм ст.ст. 192, 533, 1054 ЦК України, ст. 198 ГК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 1, 4, 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ст. ст. 1, 3, 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в редакціях, що діяли на момент укладення сторонами Кредитного договору, банки та інші фінансові установи, які у встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті, а Законом України «Про Національний банк України» визначено, що дозволяється банком зазначена діяльність за наявності виданої Національним банком України ліцензії. Згідно виданих Національним банком України Банківської ліцензії за №38 від 07.12.2007 року, Дозволу до неї за №38-2 та Додатку до цього Дозволу за № 38-2, на моменту укладення Кредитного договору ВАТ «Сведбанк» мав право здійснювати банківські операції з валютними цінностями (а.с.91-94). Таким чином, доводи представника позивача за зустрічним позовом про те, що відповідач за зустрічним позовом не мав права здійснювати видачу кредиту в іноземній валюті не може бути прийнято судом до уваги, оскільки спростовуються викладеними вище правовими нормами. Відтак, суд не знайшов підстав для застосування до Кредитного договору положень ст.ст. 203 та 215 ЦК України. Отже, при викладених обставинах позовні вимоги щодо визнання Кредитного договору недійсним не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved