Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2008 року [PERSON] у банку отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з: заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2011 року має заборгованість у сумі 16952 грн. 15 коп., яка складається з наступного: 6832 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 7836 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 783 грн. 44 коп. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Під час слухання справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2014 року, яка складається з наступного: 6832 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 14593 грн. 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2578 грн. 24 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1200 грн. 19 коп. - штраф (процентна складова), а усього 25703 грн. 98 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Суду пояснив, що 25.02.2008 року [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних. Строк дії платіжної картки- березень 2011 року. Протягом дії укладеного кредитного договору [PERSON] користувався сумами, які були перераховані на картку, повертаючи їх, але не у повному обсязі, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Крім того, погашення сум, отриманих за кредитним договором, відбувалося [PERSON] готівкою через касу відділень банку, а також шляхом безготівкового перерахування- переведення грошових коштів на кредитну картку з поточного рахунку фізичної особи-підприємця [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 24.06.2008 року на суму 6429 грн. 32 коп. Експертною установою встановлено, що на заяві від 25.02.2008 року підпис від імені [PERSON] виконано не відповідачем, але у банку є інші докази, які підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів, користування кредитними коштами саме ним, оскільки безготівково перерахувати грошові кошти на кредитну карту з рахунку приватного підприємця, міг лише [PERSON], бо для цього необхідного знати індивідуальні дані, які стороння людина знати не могла. Враховуючи у сукупності надані докази, просив суд задовольнити позовні вимоги за уточненим позовом у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечує. Суду пояснив, що він не укладав з ПАТ КП «Приватбанк» кредитний договір та не отримував ніяких грошових коштів. У нього є договірні відносини з ПАТ КП «Приватбанк», бо у нього в одному з відділень відкрито рахунок як підприємця, для відкриття якого він надавав до установи банку свої дані. Зазначає, що не користується послугою ПАТ «Приватбанк» - «Приват-24», виписку руху грошових коштів по своєму рахунку останній раз отримував приблизно 2-3 року тому. У 2008 році можливо було списання з його рахунку суми майже 6500 грн., доходи у нього були невеликі, але він міг і не побачити, що списали таку суму. Рахунком як підприємця він перестав користуватися у Приватбанку на початку 2012 року, після звернення банку з даним позовом до суду. Просив у позові відмовити, оскільки він не укладав з банком ніяких кредитних договорів, що підтвердила експертиза. Представник відповідача [PERSON] [PERSON]. заперечуючи проти позову посилався на обставини, викладені у письмових запереченнях відповідача на подану позовну заяву. Просить позов залишити без задоволення, оскільки ніякого кредитного договору відповідач з банком не укладав. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2008 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки встановлено - березень 2011 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. (т.1 а.с. 5-7). У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2014 року має заборгованість у сумі 25703 грн. 98 коп., яка складається з наступного: 6832 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 14593 грн. 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2578 грн. 24 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1200 грн. 19 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості ( т.2 а.с. 8-13). Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно з п. 3.1 Умов і Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений у заяві та у пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, вказана у розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідач [PERSON], як власник картки постійно користувався карткою, знімав з неї грошові кошти та погашав їх, окремі погашення боргу відбувалися через касу, що підтверджується копіями касових чеків з підписом [PERSON], а також шляхом переведення грошових коштів на кредитну картку з іншої картки, тобто у період з 2008-2009 років [PERSON] здійснював погашення боргу. Банком суду надані виписки з банківського рахунку ( т.1, а.с. 91-94) та чеки, виписки з особового рахунку (т. 1, а.с. 133-135, 138-146, 160-162, 165-173, 202-203,; платіжне доручення № 1 від 24.06.2008 року на суму 6429 грн. 32 коп. ( т.2 а.с. 49), які підтверджують користування [PERSON] кредитними коштами, та їх погашення. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] неодноразово через каси різних відділень Запорізького РУ Приватбанку, при пред'явлені паспорту, який належить відповідачу, вносив грошові кошти, які спрямовані на кредитну картку № [NUMBER]. Також погашення кредиту були і шляхом безготівкового перерахування/переведення грошових коштів на кредитну картку з поточного рахунку ФОП [PERSON], зокрема, 24.06.2008 року у розмірі 6429 грн. 32 коп. Згідно виписки за кредитної картки, є суми коштів за якими неможливо встановити адреси кас відділень банку, через які відбувалися погашення боргу. Всього за 2008-2009 рік в рахунок погашення боргу за кредитним договором було внесено коштів на загальну суму 54097 грн. 98 коп. (т.2 а.с. 46-47). Відповідно до висновку експерта від 21.01.2013 року № 10 підпис у заяві від 25.02.2008 року від імені [PERSON] виконаний не ним, а іншою особою. (т.1, а.с. 80-83). Інші письмові докази з підписом [PERSON], на підтвердження укладення кредитного договору, чи заперечень щодо його укладання, експертом не досліджувалися, оскільки жодна із сторін про це клопотання не заявляла, а на пропозицію суду щодо проведення експертизи інших доказів, сторони відмовилися. Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.. 212 ЦПК України. На підставі ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Експертом, при вказаному дослідженні, досліджувався підпис від імені [PERSON] у заяві від 25.02.2008 року ( т.1, а.с. 81-83), але позивачем надано суду і інші докази з підписом відповідача на підтвердження укладання кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна « GOLD-клуб» від 18.03.2008 року, заява на переказ готівки, підписана [PERSON] ( т.1, а.с. 201-203). Як вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк», 18.03.2008 року у банку було оформлено та видано лише дві кредитні картки «Visa GOLD-клуб»: на ім'я [PERSON], номер картки [NUMBER] та на ім'я [PERSON]., номер картки [NUMBER] ( т.2. а.с.33). Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених законом, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, взяті на себе обов'язки відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, має заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У якості правових наслідків порушення зобов'язання ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає розірвання договору та сплату неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 25703 грн. 98 коп. у повному обсязі обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» необхідно стягнути судові витрати у розмірі 257 грн. 04 коп.

Outcome: approved