Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що він з 09.11.2002 року по 17.05.2007 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2004 року з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дитини. Нещодавно він від відповідачки дізнався, що не є біологічним батьком дитини. Просить встановити факт, що він не є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], та виключити відомості про нього як про батька цієї дитиниз актового запису про народження дитини № 463 від 09.06.2004 року, який складений відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить, позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні не заперечує і визнала той факт, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком її сина [PERSON], [INFO]. Від третьої особи - Хортицького районного у м.Запоріжжя ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області 27.09.2018 року надійшла письмова заява в якій вони просять розглянути справу без участи їх представника та не заперечують проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні у відсутність сторін і вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 68 Конституції України зобов'язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз'яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 17.05.2007 року розірваний, актовий запис № 203 (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [INFO] року народився [PERSON], про що 09.06.2004 року складено відповідний актовий запис №463. Батьками дитини записані: [PERSON]. [PERSON] (а.с. 4). З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачкою повністю і вона не оспорює ту обставину, що позивач [PERSON], будучи записаним батьком дитини в свідоцтві про народження, в дійсності не є біологічним батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим ця обставина відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи, те що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити. Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved