Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики, в якій просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] суму боргу у розмірі 759 660,00 гривень та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, судові повістки повернуті до суду з відміткою за збігом терміну зберігання. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в 2011 році він був у [PERSON] , та у його присутності [PERSON] просив позичити йому грошей, але при передачі коштів він не був присутній, тільки привіз [PERSON] до місця зустрічі та бачив у нього кошти у сумі 33,000 доларів США, які він передав відповідачці. Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, 01.02.2011 року позивачем була позичена [PERSON] та [PERSON] сума грошей у розмірі 33 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 01.02.2011 року, термін сплати 05.12.2014 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] зареєстрованого 23.08.1986 року у виконкомі Сергієвської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради на час отримання цієї позики були подружжям. [INFO] року чоловік відповідачки [PERSON] помер. Згідно розписки (а.с. 7), яку власноручно писала відповідачка, [PERSON] зобов'язалась повернути борг у розмірі 33 000,00 доларів США [PERSON] в строк до 05.12.2014 року. За спливом строку повернення грошей позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернення суми позики, однак відповідачка відмовилася повертати гроші посилаючись на тяжке матеріальне становище та неможливістю повернути суму боргу. У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, однобічне відмовлення від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти в такій сумі, у термін і в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Власноручна розписка відповідачки (позичальника), яка підписана відповідачкою, є документом, що підтверджує вчинення правочину між позивачкою та відповідачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК: «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей». Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно наданою позивачем довідки ПАТ «Державний Ощадний банк України» від 04.11.2015 року офіційний курс НБУ долару США до української гривні станом на 04.11.2015 року складає 2301 грн. 9410 коп. за 100,00 доларів США. Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки складає 759 660,00 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача суми боргу є доведеними обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню, стягнувши з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] суму боргу у розмірі 759 660,00 гривень та судові витрати у розмірі 6090,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved