Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому з урахуванням уточненої позовної заяви (т.1, а.с. 1-6, 157-158) просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 1108466500 від 27.11.2006 року (№11421112000 від 27.09.2010 року) за основним боргом і процентами в розмірі 174 050,08 доларів США та пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит у розмірі 463 826,57 грн.: звернути стягнути на предмет іпотеки за договором іпотеки № 33348 від 27.11.2006 року, договором про внесення до договору іпотеки № 33348 від 27.09.2010 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1124, а саме: квартиру, загальною площею 120,60 кв.м., житловою площею 64,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М. за реєстровим № 1120; встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Сван консалтинг» згідно звіту про оцінку майна від 03.04.2017року у розмірі 2 641 743 грн; виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та всіх інших мешканців, які зареєстровані та/або проживають у переданій в іпотеку квартирі, без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку, в органах Державної міграційної служби осіб, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк», яке з 21.12.2009 року змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11084665000. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 200 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит та плату за кредит в обсязі та терміни, встановлені кредитним договором. 27.09.2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір №11421112000 про переведення боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27.11.2007 року. Новий боржник - [PERSON] прийняв на себе зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №11084665000 від 27.11.2006 року. На дату укладення договору про переведення боргу заборгованість первісного боржника за кредитним договором становила 163 492,00 доларів США. За використання кредитних коштів встановлена відсоткова ставка в розмірі 10,8 % річних. На підтвердження зміни зобов'язань між банком, [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2010 року укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №11084665000, умовами якої визначено, що до [PERSON] перейшли всі права та обов'язки передбачені кредитним договором, в тому числі щодо повернення кредиту та плати за кредит. Сторони встановили, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №11084665000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку №11421112000. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за Кредитним договором №11084665000 між банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки № 33348 від 27.11.2006 року. 27 вересня 2010 року в зв'язку з переведення боргу було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №33348 від 27 листопада 2006 року, відповідно до умов якого до [PERSON] перейшли всі права та обов'язки іпотекодавця за Договором іпотеки №33348. Всі умови Договору іпотеки залишені без змін і сторони підтвердили свої зобов'язання по ньому. Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку квартиру, загальною площею 120,60 кв.м., житловою площею 64,70 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року за реєстровим № 1120. Позивач у червні 2015 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення на користь АТ «УкрСиббанк» з [PERSON] та поручителів заборгованості по вказаному кредитному договору, що існувала на день звернення до суду у розмірі 141 957,85 доларів США, що за курсом НБУ становило 3 055 744,93 грн., пені за прострочення сплати процентів та кредиту в розмірі - 110 538,03 грн. та судові витрати в розмірі - 3 654,00 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року по справі №755/13532/15-ц позов задоволено в повному обсязі. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи, які передані на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Відповідно до п.2.4.9 договору іпотеки [PERSON] зобов'язався не реєструвати в житлових приміщеннях, то складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. З інформації, отриманої під час виконавчого провадження, стало відомо, що в порушення вказаного пункту договору іпотеки в квартирі на даний час без згоди АТ «УкрСиббанк» зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Станом на 20.06.2017 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена та становить 174 050,08 доларів США, з яких: 126411,10 доларів США- кредитна заборгованість; 47 638,98 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 20.06.2017 року складає 463 826,57 грн., з яких: 185 945,38 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 277 881,19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. У зв'язку з цим АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з немайновою вимогою щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, що визначатиметься на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В судове засідання представник позивача не з'явився, представник ПАТ «УкрСиббанк» Реутов О.Є. до суду подав заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, про що винести рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 04.12.2017року [PERSON] було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження. Разом з тим, [PERSON] свого представника в судове засідання не направив, своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, своїх представників в судове засідання не направили, своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористалися. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, письмових пояснень по суті справи до суду третя особа не направила. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №11084665000, відповідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті сумі 200000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1010000,00 гривень за офіційним курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі (т.1, а.с. 18-25). Згідно п. 1.2.2 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 27.11.2026 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 Договору. Крім цього, п. 1.3.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10,80 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. 27 вересня 2010 року між [PERSON], з однієї сторони, [PERSON], з другої сторони, та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», з третьої сторони, був укладений Договір №11421112000 про переведення боргу за Договором про надання споживчого кредиту №1108465000 від 27 листопада 2006 року, за умовами якого, сторони домовились, що первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов'язальну сторону у договорі про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27 листопада 2006 року, укладеного між первісним боржником та кредитором. Новий кредитор підтверджує, що умови основного договору йому відомі, він їх повністю розуміє і погоджується з ними. Новий боржник приймає на себе всі зобов'язання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також будь-які інші зобов'язання позичальника, що випливають з умов основного договору. На дату укладення цього договору: - заборгованість первісного боржника перед кредитором за основним договором за строковою сумою основного боргу складає 163492,10 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1293124,42 грн.; за використання кредитних коштів за основним договором встановлена процентна ставка в розмірі 10,8 процентів річних. Розмір заборгованості та процентна ставка за основним договором можуть змінюватись відповідно до умов основного договору. Переведення боргу за цим договором не тягне за собою жодних інших змін умов основного договору, укладеного між первісним боржником і кредитором окрім тих, що пов'язані із заміною первісного боржника новим боржником. (п.п. 1, 2, 3, 4 Договору) (т. 1, а.с. 32, 33). Також, 27 вересня 2010 року між [PERSON], [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27 листопада 2006 року (заміна позичальника за кредитним договором) (т.1, а.с. 41-42). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В забезпечення кредитних зобов'язань по кредитному договору, 27.11.2006 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки №33348 нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М., зареєстрований за реєстраційним № 4848, предметом якого є трикімнатна квартира загальною площею 120,60, житловою площею 64,70, що знаходиться на двадцятому поверсі двадцятитрьохповерхового будинку, що належить [PERSON] на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту - договір іпотеки, т.1, а.с. 47-50). Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки №33348 нерухомого майна від 27.11.2006 р. іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором №11084665000 від 27.11.2006р. та кредитним договором №11084671000 від 27.11.2006р. 27.09.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (т.1, а.с. 14-15). Також 27.09.2010 року між [PERSON], [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» був укладений Договір №1 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №33348 нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М, 27.11.2006 року за реєстровим №4848, відповідно до якого до [PERSON] перейшли всі права та обов'язки іпотекодавця за договором іпотеки №33348 від 27.11.2006р. (т.1, а.с. 51-52) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2015 р. у цивільній справі № 755/13532/15-ц позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Армін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мультіпак» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27 листопада 2006 року на загальну суму 141957 доларів США 85 центів та пеню за прострочення сплати процентів та кредиту в сумі 110538 гривень 03 копійки. Стягнуто солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Армін» на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27 листопада 2006 року на загальну суму 141957 доларів США 85 центів та пеню за прострочення сплати процентів та кредиту в сумі 110538 гривень 03 копійки. Стягнуто солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мультіпак» на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11084665000 від 27 листопада 2006 року на загальну суму 141957 доларів США 85 центів та пеню за прострочення сплати процентів та кредиту в сумі 110538 гривень 03 копійки (т. 1, а.с. 64-71). Відповідачем не надано суду доказів добровільного виконання рішення суду. З матеріалів справи убачається, що станом на 20 червня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 174 050,08 доларів США, з яких: 126411,10 доларів США - кредитна заборгованість та 47 638,98 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів складає 463 826,57 грн., з яких: 185 945,38 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 277 881,19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Зазначені обставини відповідачами не оскаржено та не спростовано. Згідно п. 2.1.1. Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки. Пунктом 2.1.2. Договору іпотеки передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1. Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1, 2.1.2 цього договору іпотеки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до умов договору іпотеки та на підставі Закону України «Про іпотеку» у позивача виникло право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачу [PERSON]. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і на підставі рішення суду. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.4.2. Договору іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення здійснюється на підставі або рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса; або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; або за договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем і вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно висновку за Звітом про оцінку квартири [ADDRESS] станом на 03.04.2017 р. ринкова вартість нерухомого майна становить 2 641 743,00 грн. (т.1, а.с. 160-193). Щодо вимоги позивача про виселення відповідачів суд зазначає наступне. Як убачається з довідки форми № 3 від 13.04.2017 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с. 74). Так, згідно частин першої, другої статті 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що на момент звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачами шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення з іпотечного житла. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Отже, частина друга статті 109 ЖК УРСР Кодексу встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку», підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Отже, за змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано будь яких доказів того, що відповідачі та інші особи, які зареєстровані і проживають у квартирі [ADDRESS], відмовились на обґрунтовану та законну вимогу іпотекодержателя звільнити таке житлове приміщення, або будуть перешкоджати реалізації предмета іпотеки, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виселення. У зв'язку з цим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, як заявлених передчасно. Щодо вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд не є органом реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Також позивачем не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідних органів із заявою про зняття з реєстраційного обліку відповідачів та йому в цьому було неправомірно відмовлено, тому ця вимога також є передчасною. Крім того, вимога позову про зняття з реєстраційного обліку відповідачів є похідною від вимоги про виселення, в задоволенні якої судом відмовлено. У зв'язку з чим, дана позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1600,00 грн. (т. 1, а.с. 94).

Outcome: partial