Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказав, що працює у Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин ДП «Чернігівнафтогазгеологія» на посаді помічника бурильника. За період з липня 2013 року по лютий 2014 року включно йому не виплачена заробітна плата в розмірі 6898,07 гривень, а також виплати з польового забезпечення за період з 2012 року по 2014 рік в розмірі 2965 гривень. Позивач вважає, що затримка з виплати заробітної плати та польового забезпечення завдала йому моральної шкоди, яку він оцінює в 2000 гривень так як відсутність коштів тривалий період вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя та життя його сім'ї, він залишався без грошей на всі новорічні свята, що морально підриває не лише його настрій, а й психологічно навантажує організм та впливає на здоров'я. Просив стягнути з дочірнього підприємства «Чернігівнафтогазгеологія» на його користь 6898,07 гривень заборгованості по заробітній платі, 2965 гривень заборгованості з польового забезпечення та 2000 гривень моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надавши заяву про визнання позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та польовому забезпеченню, розгляд справи в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Стаття 15 Закону України «Про оплату праці» вказує, що підприємства можуть самостійно встановлювати форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, а також умови введення і розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат у колективних договорах з обов'язковим дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною і галузевою угодами. Встановлення надбавок у вигляді польового забезпечення регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер» від 31 березня 1999 року №490. Довідкою Ніжинської нафтогазорозвідувальної експедиції по випробуванню свердловин ДП «Чернігівнафтогазгеологія» від 14.05.2014 року підтверджується, що станом на 14.05.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати за липень 2013 року складає 3460,29 гривень, за серпень 2013 року 1334,70 гривень, за вересень 2013 року 1320,46 гривень, за жовтень 2013 року 88,46 гривень, за листопад 2013 року 619,16 гривень, за лютий 2014 року 75 гривень, а всього 6898 гривень 07 копійок. Заборгованість по польовому забезпеченню за 2012 рік становить 1615 гривень, за 2013 рік 900 гривень, за 2014 рік 450 гривень, а всього 2965 гривень. Отже сума нарахованої та не виплаченої заробітної плати [PERSON] за період з липня 2013 року по 28.02.2014 року включно в розмірі 6898,07 гривень підлягає стягненню з Дочірнього підприємства «Чернігівнафтогазгеологія». Враховуючи, що розмір заборгованості по польовому забезпеченню підтверджується довідкою на а.с.3, позовні вимоги позивача в частині стягнення вказаного боргу за 2012-2014 роки в розмірі 2965 гривень також слід задовольнити. Абзац 5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказує на те, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму заборгованості по оплаті праці без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. Тому слід вказати, що стягнута судом з відповідача на користь позивача сума заборгованості по заробітній платі визначена до видачі на руки (що обов'язкові платежі з неї вже утримано). Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з невиплатою відповідачем належних сум заробітної плати у встановлені строки позивачу спричинено моральну шкоду, яка призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховуючи положення ст. 237-1 КЗпП України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 500 гривень моральної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 487,20 гривень (243,60 гривень за вимогу майнового характеру - стягнення заборгованості по зарплаті та польовому забезпеченню та 243,60 гривень - за вимогу про стягнення моральної шкоди) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial