Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняли позивач та його рідний брат, відповідач по справі, які успадкували по 1/4 частині квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач комунальні платежі не сплачує, у вказаній квартирі не проживає, у звязку з чим позивач просить у судовому порядку встановити порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS], а саме кімнату під позначкою в технічному паспорті «4» площею 7,7 кв.м. з балконом «І» виділити у його користування, а підсобні приміщення - коридору «І», коридору «9», коридору «8», ванної кімнати «5», туалету «6», кухні «2» залишити у загальному користуванні, при цьому виділивши у користування відповідачу житлові кімнати «3» площею 17,5 кв.м. та житлову кімнату «7» площею 12,5 кв.м. з лоджією «ІІ». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив встановити порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно висновку експертизи за варіантом ІІ. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що згідно експертизи відповідачу не підходить жодний з варіантів, запропонованих експертом, подав заяву про подальший розгляд справи у його відсутність. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2016 року відкрито провадження по справі та призначено судове засіданні на 03.11.2016 року о 10:00 годині. 03.11.2016 року судове засіданні відкладено на 17.11.2016 року на 13:00 годин у звязку з неявкою сторін. 17.11.2016 року судове засідання відкладено на 06.12.2016 року о 13:00 годині у звязку з неявкою відповідача та викликом його через засоби масової інформації. 06.12.2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. 20.02.2018 року від представника відповідача надійшла апеляційна скарга на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.02.2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 05.03.2018 року від представника позивача надійшла заява про перегляд заочного рішення, яку задоволено ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2018 року та справу призначено до розгляду в загальному порядку на 21.03.2018 року о 15:30 годині. 21.03.2018 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 24.04.2018 року о 14:00 годині. 24.04.2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 22.05.2018 року провадження поновлено у звязку з надходженням до суду висновку експерта та призначено судове засідання на 07.06.2018 року о 10:00 годині. 07.06.2018 року судове засідання відкладено на 04.07.2018 року о 09:30 годині у звязку з хворобою судді. 04.07.2018 року в судовому засіданні відхилене клопотанням представника позивача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про виклик експерта в судове засідання як необґрунтоване. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Охтирським міськвиконком 12.03.1998 року, квартира за адресою [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] (а.с.30), що підтверджується матеріалами інвентарної справи на вказану квартиру. Після смерті [PERSON], який помер 21.11.2015 року, відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаної квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/4 частині вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.5) від 23.09.2016 року та витягом зі спадкового реєстру (а.с.6). Вказана обставина також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7). Отже, позивач є власником 1/4 частини, а відповідач є власником 3/4 частини цієї квартири. Згідно технічного паспорту квартира за адресою [ADDRESS] складається з житлових кімнат: 1-а кімната 17,5 кв.м., 2-а кімната 7,7 кв.м., 3-а кімната 12,5 кв.м., жила площа квартири 37,7 кв.м., кухня 9,3 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., туалет 1 кв.м., коридор 1,9; 3,1; 4,9 кв.м., балкон (лоджія) 2,5, 3,4 кв.м., загальна площа квартири 62,9, корисна площа квартири 60,5 кв.м., висота приміщень 2,5 м. (а.с.9). За висновком № 1110 судової будівельно- технічної експертизи від 11.05.2018 року, виходячи з нормативних вимог, визначити порядок користування житловим й допоміжним приміщенням квартири № 37, що знаходиться за адресою: м. Охтирка, вул. Батюка, 6-Б, Сумської області, в натурі між співвласниками можливо та запропоновано два варіанти порядку користування приміщенням (а.с.132-143). Вказаний висновок, у розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, суд приймає до уваги, як належний допустимий доказ. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі «ПайнВелейДевелопментс ЛТД проти Ірландії» та у справі від 20.11.1995 року «Прессе Компанія Навієра СА» проти Бельгії», зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до\~Конституції України\~усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п. 14\~Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли домовленості про порядок користування майном,яке належить їм на праві спільної часткової власності, таким чином, права позивача підлягають захисту. Обираючи найбільш сприятливі для обох сторін, варіанти визначення порядку користування квартирою, аналізуючи запропоновані експертом варіанти порядку користування квартирою, суд прийшов до висновку визначити порядок користування квартирою № 37 по вул. Батюка, 6-Б, в м. Охтирка Сумської області, за варіантом № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1110 від 11.05.2018 року (додаток № 2), виділивши [PERSON] частину співвласника І, позначену рожевим кольором, а [PERSON] частину співвласника ІІ, позначену синім кольором. При цьому суд також виходить з того, що саме такий порядок користування квартирою між сторонами вже склався, про що в суді зазначив представник позивача та не заперечував представник відповідача [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Згідно із ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,20 грн. та за проведення експертизи в розмірі 1200,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved