Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході судового розгляду уточнив, до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави і його вилучення, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №910.77503 в сумі 122 360,10 грн, в рахунок погашення кредитних зобов'язань за кредитним договором №910.77503, а також звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль CHEVROLET Cruze, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], актуальний реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON], шляхом продажу зазначеного автомобіля позивачем будь-якій третій особі за ціною не нижче ринкової, вилучити в [PERSON] спірний автомобіль та передати його позивачу на період реалізації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2011 року між позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір №910.77503, згідно якого позивач надав відповідачу кредит для придбання транспортного засобу в сумі 155 585,8 грн. зі сплатою відсоткової річної змінюваної процентної ставки, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а саном на дату укладення кредитного договору становила 15,9 %. В забезпечення виконання кредитного договору від 20.05.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідач передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» придбаний за рахунок кредиту транспортний засіб: CHEVROLET Cruze, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], актуальний реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору Банк (позивач) має право вимагати від позичальника (відповідача) дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів за час фактичного користування кредитом, плати за кредитне обслуговування, збитків, пені і штрафних санкцій - за своїм розсудом у випадку прострочення платежу з оплати чергового ануїтетного платежу (його частини) більш ніж на 30 днів. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 20.04.2015 року виникла заборгованість у розмірі 122 360.10 грн., яка складається з наступного: - 96550,85 грн. - основний борг; - 8051,6 грн. - прострочений борг; - 9375,02 грн. - прострочені проценти; - 1925,17 грн. - строкові проценти; а також пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 20.04.2014 року станом на 20.04.2015 року становить: - 5393.28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; - 1064,18 грн. - дебіторська заборгованість. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову в частині вимог про звернення стягнення на предмет застави заперечили, оскільки [PERSON] набула право власності на спірний автомобіль у відповідності до вимог закону, про існування жодних обтяжень при купівлі автомобіля їй відомо не було, також зазначили, що на теперішній час спірний транспортний засіб викрадено та він знаходиться в розшуку у зв'язку із розслідування кримінального провадження №12017080050000911. Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Ідея Банк», позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач повторно не з'явився і причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не представив, заяви про відкладення розгляду справи також не подав, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.77503 строком на 84 місяця. Відповідно до п.1 §1 кредитного договору, відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 155585,80 грн. для: фінансування купівлі транспортного засобу марки CHEVROLET, моделі Cruze, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] у сумі 151 200,00 грн. та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника - в сумі 4385,80 грн. За користування кредитними коштами відповідач сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а станом на момент укладання кредитного договору становила 15.9 %, згідно додатку №1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Строк користування кредитними коштами ка кредитним договором - до 20.05.2018 року. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі - видав відповідачу у відповідності до пп. «а» п. 2 §1 Кредитного договору, фінансування на купівлю автомобіля у сумі 151200,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №910.77503 від 24 травня 2011 року. Як визначено п.1 §8 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в разі настання хоча б одного з таких випадків: втрати чи знищення або пошкодження транспортного засобу / предмету застави; передачу в наступну заставу транспортного засобу, без згоди банку; відчуження та іншого розпорядження транспортного засобу без згоди банку; прострочення сплати чергового ануїтетного платежу чи його частини більш ніж за один календарний місяць; несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; у разі розірвання банком договору; неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; порушення позичальником будь-яких інших умов Договору та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов'язання не виконав, тому станом на 20 квітня 2015 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 122 360,1 грн., з яких: основний борг - 96 550,85 грн., прострочений борг - 8051,6 грн., прострочені проценти - 9375,02 грн., строкові проценти - 1925,17 грн., а також пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 20.04.2014 року станом на 20.04.2015 року становить: 5393.28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів;1064,18 грн. - дебіторська заборгованість. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 122 360,1 грн. за кредитним договором обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 01 липня 2011 року було укладено договір застави транспортного засобу №910.77503. Предметом вказаного договору став автомобіль марки CHEVROLET, моделі Cruze, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РВ ДДАІ МВС України 19 травня 2011 року, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РВ ДДАІ МВС України 19 травня 2011 року. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на підставі договору застави майнових прав ПАТ «Ідея Банк» накладено обтяження на автомобіль марки CHEVROLET, моделі Cruze, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, судом встановлено, що 10 вересня 2014 року відповідач [PERSON] даний ТЗ зняв з обліку для реалізації ВРЕР-3 УДАІ в м. Києві. 18 вересня 2014 року спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки-рахунку №ВІА832733 від 18.09.2014 року. Відповідно до договору купівлі-продажу 464/1/2016/-027754 транспортного засобу від 23.08.2016 року спірний автомобіль відчужений [PERSON] 09.09.2016 року транспортний засіб марки CHEVROLET, моделі Cruze, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER].зареєстровано за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу №6530/16/000030 від 07.09.2016 року. Відповідно до положень ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Разом з тим, положеннями ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, і добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Відповідно до ст.388 ЦК України добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що продавець немає права на відчуження майна. Крім того, як встановлено ст.328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів врегульовано затвердженим Постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Відповідно до положень вказаного порядку в редакції, чинній на момент зняття автомобіля з обліку, зокрема абзацу 2 п.41, забороняється зняття з обліку транспортних засобів, зокрема, що, придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок. Як зазначено раніше, станом на день здійснення операції по зняттю транспортного засобу з реєстрації, заборони на відчуження автомобіля не існували в силу відсутності договору застави. Пунктом 5 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до положень ч.2 ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] придбала автомобіль на відплатній основі, щодо якого на час продажу автомобіля застережень чи заборони його відчуження не було у звязку із попереднім зняттям з обліку. Жодних даних про визнання недійсного договору купівлі-продажу транспортного засобу позивачем суду не надано. А тому, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності на автомобіль набуто [PERSON] на підставах, не заборонених законом та такий є добросовісним набувачем. Дії відповідача [PERSON] при оформленні права власності на автомобіль відповідають вимогам Порядку, протилежних даних суду не надано. Як і не надано будь-яких доказів того, що [PERSON] було відомо на час придбання спірного автомобіля про наявність обтяжень на нього. Між останнім та банком не було договірних відносин, відповідно до яких він надавав згоду виступати майновим поручителем за кредитними зобовязаннями [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на теперішній час спірний транспортний засіб викрадено та він знаходиться в розшуку у зв'язку із розслідування кримінального провадження №12017080050000911. З врахуванням наведеного вище, суд вважає, в задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет застави та вилучення у відповідача [PERSON] спірного автомобіля слід відмовити за безпідставністю. При цьому, задовольняючи позов частково, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1223,60 грн.

Outcome: partial