Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просив встановити факти, що його мати [PERSON] народилася [INFO] , та після смерті свого чоловіка, [PERSON] , фактично прийняла спадщину за законом, у вигляді Ѕ частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Також просив встановити факт, що за даною адресою знаходиться лише одне домоволодіння, а саме: житловий будинок та визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на вище вказане домоволодіння. В обґрунтування позову, вказував, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , після смерті якої, відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, як за законом, так і за заповітом, складеним на його ім`я. Після смерті матері для реалізації свого спадкового права позивач звернувся до нотаріальної контори, однак отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки з поданих позивачем документів видно, що спадкове майно було придбано померлими батьками позивача у шлюбі, а відтак, кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку, згідно з вимогами чинного законодавства, виділити не можливо. Крім того, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з повідомленням КП ДОР «Криворізьке БТІ», щодо зберігання ще однієї справи за адресою спадкового житлового будинку та через розбіжності в даті народження померлої, зазначеної в свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про смерть, після чого позивачу запропоновано звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с.48). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У зв`язку з тим, що сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Родинний зв`язок між померлими та позивачем підтверджується копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.14) та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.15). За життя мати позивача [PERSON] , була власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-23,25). Відповідно до довідки, виданої Червоненською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 08.08.2018 № 417 (а.с.27), поштова адреса, будинку [ADDRESS] . За життя мати позивача склала на його ім`я заповіт (а.с.9), яким заповіла [PERSON] , все своє майно (а.с.9). 04.07.2018 [PERSON] , у встановленому законом порядку звернувся до Шостої криворізької нотаріальної контори для реалізації свого спадкового права для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері (а.с.62), про те отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.77), у зв`язку із тим, що з поданих позивачем документів видно, що спадкове майно було придбано померлими батьками позивача у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо; у зв`язку з повідомленням КП ДОР «Криворізьке БТІ», щодо зберігання ще однієї справи за адресою спадкового житлового будинку, та через виявлені розбіжності в даті народження померлої, зазначеної в свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про смерть. Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як видно з матеріалів справи, встановлення факту народження матері позивача в певний час, впливає на його спадкові права. Зі свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.10) та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11, видно, що остання народилася [INFO] , про те в свідоцтві про укладення шлюбу (а.с.14), дата народження [PERSON] , зазначена, як [INFO]. З довідки Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 123 від 28.02.2019 (а.с.30) та акта від 27.02.2019, складеного мешканцями с. Гомельське (а.с.29), видно, що дата народження померлої [PERSON] , є [INFO] . Зазначене свідчить про те, що при виготовлені свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.14), було допущено помилку та невірно зазначено дату народження [PERSON] , а саме [INFO] , замість вірної [INFO] , що перешкоджає позивачу реалізувати своє спадкове право, у зв`язку із чим вимога про встановлення факту народження [PERSON] - підлягає задоволенню. Крім, того, в своїй постанові нотаріус зазначила, що спадкове майно придбано подружжям Вяткіних, під час перебування у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля, яка в позасудовому порядку виділенню не підлягає. Відповідно до ст. 22 КЗпШС, який був чинним на час виникнення права власності на житловий будинок, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частки подружжя в майні, у разі їх виділення, є рівними. Таким чином, оскільки будинок, як спадкове майно, набутий в період шлюбу (14, 19-23), тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя «Вяткіних».та суд приходить до висновку про рівність часток подружжя в праві власності на спірне майно, тобто кожному з них, за життя фактично належало право власності на Ѕ частини домоволодіння за вищевказаною адресою. Після смерті [PERSON] (а.с.13), відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла Ѕ частину домоволодіння за вказаною адресою, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але належним чином не оформила прийняття зазначеної спадщини. Відповідно до інформаційної довідки з Шостої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.58), після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори ніхто не звертався, заповіт від імені [PERSON] , не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина померлого - [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), у вигляді 1/2 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , про те належним чином не оформила прийняття зазначеної спадщини. У зв`язку із тим, що встановлення факту прийняття померлою [PERSON] , спадщини, після смерті чоловіка, у вигляді Ѕ частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу реалізувати своє спадкове право, суд приходить до висновку про необхідність встановити факт прийняття [PERSON] , Ѕ частки спадкового домоволодіння, після смерті чоловіка [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. За життя мати позивача склала на його ім`я заповіт (а.с.9), яким заповіла [PERSON] , все своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не виражалося і все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона буде мати право по закону. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як видно зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.58-77), із заявою про прийняття спадщини, звернувся її син, [PERSON] , інші особи, окрім нього до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, так як сестра [PERSON] та донька померлої [PERSON] - померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18), та документи, які підтверджують родинні зв`язки між померлими (а.с. 16,17). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що дійсно за життя померлій, [INFO] , [PERSON] , належало спадкове майно у вигляді домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , тому для реалізації позивачем своїх спадкових прав, необхідно визнати за ним право власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про встановлення факту наявності за адресою: [ADDRESS] , лише одного домоволодіння, житлового будинку, суд приходить до висновку про відмову в задоволені зазначеної вимоги, як безпідставно заявленої та необгрунтованої. Згідно з довідкою з КП «Криворізьке БТІ» (а.с.26), підтверджено реєстрацію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.05.1990 Червоненською сільською радою, згідно з рішенням виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 № 309, що підтверджується матеріалами архівної справи. Дані з цієї довідки про наявність за цією ж адресою ще однієї архівної справи на будівлю магазину, в матеріалах якої міститься повідомлення від 05.01.2009 № 19835-ю про уточнення потової адреси, суд до уваги не бере, оскільки вказана будівля не є предметом розгляду у даній справі. Крім того, позивачем не надано доказів щодо уточнення поштової адреси будівлі магазину та не заявлялися перед судом клопотання про витребування таких. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що знаходження за адресою: [ADDRESS] , саме житлового будинку, належного за життя [PERSON] , ніким із учасників не оспорюється.

Outcome: partial