Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право особистої власності на на нежилі приміщення першого поверху з антресоллю [ADDRESS]., відповідно до технічного паспорту від 04 березня 2014 року, а саме: п.1-1- торгівельний зал площею 870,2 кв.м., п.1-2 - кабінет площею 36.9 кв.м., п.1-3 - коридор площею 12.6 кв.м., п.1-З а - туалет площею 8.9 кв.м., п.1-4 - коридор площею 1.5 кв.м., п.1-5 - сх. клітка площею 15.0 кв.м., п.1-6 - кабінет площею 14.5 кв.м., п.1-7 - туалет площею 2..4 кв.м., п.1- 8 - кабінет площею 11.5 кв.м., п.1-9 - кабінет площею 17.2 кв.м., п.1-10 - кабінет площею 9.8 кв.м., п.1-11 - туалет площею 4.3 кв.м., п.1-12 - кабінет площею 4.6 кв.м., п.1-13 - коридор площею 9.6 кв.м., 1-14 - кабінет площею 10.2 кв.м., п.1-15 - кабінет площею 5.9 кв.м., п.1-16 - цех площею 11.4 кв.м., п.1-17 - ліфт площею 3.3 кв.м., п.1-18 - цех площею 12.8 кв.м., п.1-19 - цех площею 15.3 кв.м., п.1-20 - цех площею 11.4 кв.м., п.1-21 - е/щитова площею 6.6 кв.м., п.1-22-цех площею 11.4 кв.м., п. 1-23-цех площею 18.6 кв.м., п.1- 24 - цех площею 15.4 кв.м., п.1-25 - цех площею 15.6 кв.м., п.1-26 - цех площею 18.7 кв.м., п.1-27 - коридор площею 35.8 кв.м., п.1-28 - рампа площею 77.6 кв.м., п.1-29 - антресоль площею 5.3 кв.м., п.1-30 - рампа площею 48.8 кв.м., п.1-31 - кабінет площею 9.8 кв.м., п.1-32 -коридор площею 7.7 кв.м., п.1-33 - кабінет площею 11.9 кв.м., п.1-34 - туалет площею 1.1 кв.м., п.1-35 - туалет площею 1.1 кв.м., п.1-36 - туалет площею 1.0 кв.м., п.1-37 - генераторна площею 12.7 кв.м., п.1-56 - ? частки коридору площею 6.6 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час шлюбу ним за особисті кошти було придбано вказане нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], однак на даний час виникають суперечки з відповідачкою щодо його розпорядження, тому позивач просить його вимоги задовольнити. Сторони дійшли згоди щодо позовних вимог та відповідачка визнала їх у повному обсязі, у судове засідання представник позивача та відповідачка подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник позивача підтримав позовні вимоги. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу на ім'я позивача згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], було придбано нежилі приміщення першого поверху з антресоллю [ADDRESS]., загальною площею 1274 кв.м. Право власності було зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.03.2007 року, номер запису - 414 в книзі 61 неж.-166. Відповідно до технічного паспорту від 04 березня 2014 року, нежилі приміщення першого поверху з антресоллю [ADDRESS]., мають загальну площу 1395 кв.м. та складаються з наступних приміщень: п.1-1- торгівельний зал площею 870,2 кв.м., п.1-2 - кабінет площею 36.9 кв.м., п.1-3 - коридор площею 12.6 кв.м., п.1-3 - туалет площею 8.9 кв.м., п.1-4 - коридор площею 1.5 кв.м., п.1-5 - сх. клітка площею 15.0 кв.м., п.1-6 - кабінет площею 14.5 кв.м., п.1-7 - туалет площею 2..4 кв.м., п.1- 8 - кабінет площею 11.5 кв.м., п.1-9 - кабінет площею 17.2 кв.м., п.1-10 - кабінет площею 9.8 кв.м., п.1-11 - туалет площею 4.3 кв.м., п.1-12 - кабінет площею 4.6 кв.м., п.1-13 - коридор площею 9.6 кв.м., 1-14 - кабінет площею 10.2 кв.м., п.1-15 - кабінет площею 5.9 кв.м., п.1-16 - цех площею 11.4 кв.м., п.1-17 - ліфт площею 3.3 кв.м., п.1-18 - цех площею 12.8 кв.м., п.1-19 - цех площею 15.3 кв.м., п.1-20 - цех площею 11.4 кв.м., п.1-21 - е/щитова площею 6.6 кв.м., п.1-22-цех площею 11.4 кв.м., п. 1-23-цех площею 18.6 кв.м., п.1- 24 - цех площею 15.4 кв.м., п.1-25 - цех площею 15.6 кв.м., п.1-26 - цех площею 18.7 кв.м., п.1-27 - коридор площею 35.8 кв.м., п.1-28 - рампа площею 77.6 кв.м., п.1-29 - антресоль площею 5.3 кв.м., п.1-30 - рампа площею 48.8 кв.м., п.1-31 - кабінет площею 9.8 кв.м., п.1-32 -коридор площею 7.7 кв.м., п.1-33 - кабінет площею 11.9 кв.м., п.1-34 - туалет площею 1.1 кв.м., п.1-35 - туалет площею 1.1 кв.м., п.1-36 - туалет площею 1.0 кв.м., п.1-37 - генераторна площею 12.7 кв.м., п.1-56 - ? частки коридору площею 6.6 кв.м. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ч.1 ст.70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а відповідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Разом з тим, зазначене нерухоме майно було придбане за особисті кошти позивача, отримані від родичів у якості дарунку, що визнано відповідачкою у відповідності до нотаріально посвідченої заяви та згідно ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно ч.1 статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За таких обставин суд прийшов до висновку, що спірне нерухоме майно було придбане за особисті кошти позивача і являється його особистою власністю, тому суд вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Будь-яких порушень інших осіб у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved