Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2011 року, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 30.04.2018 року має заборгованість в розмірі 84964,45 грн., яка складається з наступного: 7071,43 грн. заборгованість за кредитом; 70220,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 4022,12 грн. штраф (процентна складова). В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 84964,45 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник відповідача\~надіслав до\~суду заяву\~про застосування\~строків позовної\~давності та\~відзив на\~позовну заяву\~в якому\~зазначив,\~що з\~позовними вимогами\~ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» [PERSON] \~не погоджується\~та не\~визнає їх\~у повному\~обсязі.\~У пред`явленому\~позові ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»,\~крім іншого,\~просить стягнути\~з [PERSON] \~3150,00\~грн.\~ заборгованість\~за пенею\~та комісією. Будь-якого\~договору комісії\~між [PERSON] \~та ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~ніколи не\~укладалося,\~крім того,\~поняття «комісія»\~не використовується\~у цивільному\~кодексі у\~кредитних відносинах. Окрім того,\~позивачем не\~надано детального\~розрахунку вказаної\~суми \~3150,00\~грн.,\~а саме:\~не зазначено,\~яка сума\~складає заборгованість\~за пенею,\~а яка\~сума \~заборгованість за\~комісією. Крім того,\~у пред`явленому\~позові ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~крім іншого\~просить стягнути\~з [PERSON] \~500.00\~грн.\~-\~штраф (фіксована\~частина)\~та 4022.12\~грн.\~-\~штраф (процентна\~складова). Відповідно \~до \~ст.\~61\~Конституції України\~ніхто не\~може бути\~двічі притягнений\~до юридичної\~відповідальності одного\~виду за\~одне й\~те саме\~правопорушення.\~Тому,\~ [PERSON] \~вважає,\~що позовні\~вимоги ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~в частині\~стягнення з\~неї 4022.12\~грн.\~штрафу (процентна\~складова)\~також не\~підлягають задоволенню. Відповідно до\~доданих позивачем\~ ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~до матеріалів\~справи копій\~документів,\~ [PERSON] \~було підписано\~не кредитний\~договір а\~Анкету-заяву.\~В порушення\~вимог ч.2\~ст.11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~їй взагалі\~не було\~повідомлено про\~умови надання\~кредиту,\~додані до\~матеріалі справи\~Умови надання\~споживчого кредиту\~фізичним особам\~ [PERSON] \~не надавалися\~та нею\~не підписувалися.\~Крім того,\~будь-які\~копії документів,\~як-то\~копію договору\~чи навіть\~копії заяви\~позичальника ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~в порушення\~вимог ч.4\~ст.11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~їй не\~було надано. Надані позивачем\~Правила надання\~банківських послуг\~Приват [PERSON] ,\~з огляду\~на їх\~мінливий характер,\~не можна\~вважати складовою\~кредитного договору\~й щодо\~будь-яких\~інших встановлених\~ними нових\~умов та\~правил,\~чи можливості\~використання банком\~додаткових заходів,\~які збільшують\~вартість кредиту,\~чи щодо\~прямої\~вказівки про\~збільшення прав\~та обов`язків\~кожної із\~сторін,\~якщо вони\~не підписані\~та не\~визнаються позичальником,\~а також,\~якщо ці\~умови прямо\~не передбачені,\~як у\~даному випадку\~-\~в анкеті-заяві\~позичальника,\~яка безпосередньо\~підписана останньою\~і лише\~цей факт\~може свідчити\~про прийняття\~позичальником запропонованих\~йому умов\~та приєднання\~як другої\~сторони до\~запропонованого договору. Отже,\~підписана анкета-заява\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг не\~може бути\~підставою для\~стягнення процентів\~за користування\~кредитними коштами\~та пені\~за невиконання\~кредитного договору,\~оскільки така\~анкета-заява\~не може\~розцінюватись як\~стандартна (типова)\~форма кредитного\~договору. До позовної\~заяви позивач\~додає розрахунок\~заборгованості за\~кредитним договором,\~який не\~відповідає вимогам\~статті 9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність»\~та пункту\~5.6\~Положення про\~організацію операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого\~постановою Правління\~Національного банку\~України від\~18\~червня 2003\~року №\~254,\~а отже\~не є\~належним доказом, який би\~підтверджував розмір\~заборгованості за\~кредитним договором. Також,\~ [PERSON] \~вважає позов\~ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» до\~неї про\~стягнення заборгованості\~не підлягає\~задоволенню у\~зв`язку із\~спливом строку\~позовної давності. У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості просить відмовити у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності. Позивач надіслав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним картам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом у Заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до умов та правил з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. На підставі поданої заяви, разом з умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач в Заяві. Таким чином банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою картки та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Позивачем надана до суду копія заяви анкети від 30.03.2011 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети заяви вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов не визнає, заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 30.03.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 6). Згідно цієї ж анкети-заяви не видно, яку суму кредитного ліміту [PERSON] отримала та на яку картку (а.с. 6 та а.с. 6 зворот). \~ \~ \~ \~У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 6). \~ \~ \~ \~З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтував свої вимоги вбачається, що станом на 30.04.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 84964,45 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 7071,43 грн., заборгованість за процентами - 70220,90 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3150,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 4522,12 грн. (а.с. 5). Проте, розрахунок заборгованості не містить даних про вид та номер платіжної картки чи номер розрахункового рахунку, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~До позовної заяви банком додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому умови та Правила надання банківських послуг жодного підпису відповідача не містять (а.с. 7-31). Крім того, позивач посилається на виписку з рахунку клієнта, як на первинний документ. (а.с. 150 зворот - 156). З даної «виписки» за період з 01.01.1999 року по 02.03.2020 року з граф «сума в валюті операції», «сума в валюті карти», «сума комісій», «залишок після операції» неможливо встановити ані суми кредитного ліміту, ані розміру виданих сум. Доказів того, що відповідач був проінформований про зміни умов кредитування з використанням кредитної картки, позивач суду не надав, а також не зазначив, коли саме такі зміни відбулись та в чому виразились. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. \~ \~ \~ \~За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ (АТ) КБ «ПриватБанк»). \~ \~ \~ \~Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. \~ \~ \~ \~За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). \~ \~ \~ \~Суд не в змозі встановити з наданих позивачем доказів, факт отримання відповідачем у справі кредитних коштів та їх суми, в тому числі й у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку «Універсальна». \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що надана копія Анкети-Заяви від 30.03.2011 року не містить відомостей про строк дії кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, порядку здійснення оплати кредиту та процентів по договору (строки сплати, розміри періодичних платежів тощо), відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки, а також самої суми кредитного ліміту (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Банк, обґрунтовуючи отримання ним відсотків за кредитом, зазначив у позові, що кредитним договором передбачається сплата відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки, посилаючись на розрахунок кредитної заборгованості, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та витяг з Умов та правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів і Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів у визначеному в позові розмірі, пені та штрафів, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. \~ \~ \~ \~Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. \~ \~ \~ \~В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. \~ \~ \~ \~За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування, розміру відсоткової ставки, періодичності платежів, розміру щомісячних платежів, надані банком витяг з Тарифів та Умови та правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~ \~ \~ \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Крім того, правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. \~ \~ \~ \~Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. \~ \~ \~ \~Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. \~ \~ \~ \~Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. \~ \~ \~ \~У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»). \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач користувався кредитними коштами та взагалі отримував їх у певній сумі. Позивач не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу як кредитні кошти та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кошти. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня 2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№ 61-787св18). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Відповідно до статтей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що 30.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та\~ [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої [PERSON] надала індивідуальні дані та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг і надала дозвіл на обробку її персональних даних. Цією заявою не обумовлено будь-яких кредитних коштів та отримання кредитного ліміту. Заява не містить відомостей про оформлення [PERSON] кредитного договору у розмірі 7800,00 грн, а також на умовах, обумовлених у позові. Крім того позивач не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна». Як вбачається з копії заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії на суму 7800,00 грн. Вказана заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання [PERSON] банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки «Універсальна». АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки «Універсальна» та розміру наданого відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що станом на 30.04.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 84964,45 грн, з яких: заборгованість за кредитом становить 7071,43 грн.,\~при цьому відсотки за його користуванням та штрафні санкції нараховувалися їй, про що прямо зазначено в наданому суду розрахунку. Вказані розрахунки підписані представником Приватбанку без вказання будь-яких даних, що його ідентифікують (а.с. 5), а тому не можуть бути належними та допустимими доказами по справі. \~ \~ \~ \~У той же час, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. \~ \~ \~ \~Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131 цс 19 та правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18, провадження №61-11260св19. Крім того, клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, і судом не може бути застосовано до спірних правовідносин наслідки пропуску позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки позов є не доведеним, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог (вказаний висновок узгоджується Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»). \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed