Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - [PERSON] на користь дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» боргу за послуги теплопостачання в сумі 3979,27 грн.; 3% річних в сумі 83,39 грн.; індекс інфляції в сумі 18,07 грн.; пеня в розмірі 552,40 грн. Загальна сума боргу складає 4633,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи 21.03.2014 року повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 15). Судова повістка у даній справі про повідомлення щодо судового засідання, призначеного на 10.04.2014 року, повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується випискою з будинкової книги (а.с. 5). Між ДП «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» (позивач) та [PERSON] (відповідач) фактично склались договірні відносини шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки. На адресу відповідача підприємством було відпущено теплової енергії на суму 3764,63 грн., а саме за період з листопада 2012 року по січень 2014 року включно., за яку сплачено було 250,00 грн. Згідно з частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сторони взяли на себе взаємні зобов'язання: позивач надавати житлово-комунальні послуги з теплопостачання, а відповідач оплачувати спожиті комунальні послуги. В силу статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 1 статті 30 Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов'язаний оплачувати житло-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом, окрім цього частина 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» зазначає, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, але даний обов'язок боржником не виконувався. Однак в порушення вищезазначених норм, впродовж тривалого часу боржник за наданні послуги не розраховується. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Станом на 01.02.2014 року, за період з 01.11.2012 року по 01.01.2014 року, сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 3979,27 грн. (а.с. 3). Докази проведення відповідачем оплати в матеріалах справи відсутні, в судовому засіданні не подані, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3979,27 грн. боргу за надані послуги з теплопостачання заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за прострочку виконання зобов'язань 3% річних в сумі 83,39 грн., інфляційні втрати в сумі 18,07 грн. та пеня в розмір 552,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позивач має право на стягнення з відповідача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 18грн. 07 коп., а також трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 83 грн. 39 коп. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п. 31 ''Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення '', затв. Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, виконавець має право: у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Додаткова угода - це зміна основного зобов'язання (статті 651, 654 ЦК). Наслідком зміни зобов'язання є обов'язок виконувати договір на нових умовах. Отже, стягнення сум штрафних санкцій (пені), нарахованих згідно з додатковою угодою про надання послуг, є наслідком порушення зобов'язання споживачем послуг і видом відповідальності за порушення такого зобов'язання, яка здійснюється із застосуванням норм цивільного законодавства, що регулюють відповідальність за порушення зобов'язання. Між сторонами у справі договір про надання послуг з централізованого опалення відсутній, не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги, порядок нарахування пені, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 552 грн. 40 коп. не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 3979 грн. 27 коп., 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 83 грн. 39 коп., індекс інфляції в розмірі 18 грн. 07 коп., а всього: 4080 грн. 73 коп. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial