Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку пай, яке було посвідчено сертифікатом серії [NUMBER], яку він прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті свого брата [PERSON], який помер [INFO], але юридично за життя не оформив. Він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак оформити в нотаріуса не спроможний, так як оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був втрачений. Просив визнати за ним право на цю земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі на місцевості. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача Клепалівської сільської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Представник відповідача Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що вбачається із свідоцтва про його смерть, копії свідоцтва про народження позивача, копії паспорта позивача (а.с.5,9,23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Клепалівської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яку він прийняв після смерті [INFO] свого брата [PERSON] фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, але за життя юридично не оформив, що підтверджується рішенням Буринського районного суду від 25.01.2018 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON], довідкою Клепалівської сільської ради, довідкою відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) (а.с.6-8,10,14,22,45-47). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] - позивач по справі, будучи спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідки Клепалівської сільської ради, копії спадкової справи за №439 від 07.12.2000 року (а.с.11,39-42). Разом з тим, позивач не спроможний отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, оскільки оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був втрачений, а дублікат отримати позивач не спроможний, у зв'язку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується витягом з газети «Рідний Край», роз'ясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області та роз'ясненням нотаріуса (а.с.12-13,21). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП, був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «ім.Горького» 16.06.1995 року і йому вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий, про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №78, але оригінал цього правовстановлюючого документу був втрачений (а.с.15-20). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved