Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 004-20012-180711 від 18 липня 2011 року у розмірі 9143,35 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-20012-180711 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7670,06 гривень на придбання певного майна/послуг із строком повернення 17 січня 2013 року та сплатою відсотком за користування кредитом у розмірі 24,00% річних та за ведення кредитної справи у розмірі 0,89%. Згідно умов договору відповідач зобов'язався щомісячно, не пізніше « 18» числа кожного місяця, сплатити позивачу грошові кошти у сумі 568,00 гривень для погашення заборгованості за кредитом; за порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, сплати процентів за його користування та плати за обслуговування кредитної заборгованості для відповідача передбачені штрафні санкції у розмірі 10 % від суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше ста гривень. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кошти у розмірі 7670,06 гривень, відповідач отримав зазначені кошти, але свої зобов'язання щодо виплати коштів не виконав, в результаті чого станом на 05 серпня 2013 року утворилась заборгованості у розмірі 9143,35 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд перевіривши заяву представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 18 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-20012-180711 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7670,06 гривень на придбання певного майна/послуг із строком повернення 17 січня 2013 та сплатою відсотком за користування кредитом у розмірі 24,00% річних та за ведення кредитної справи у розмірі 0,89%. Відповідач зобов'язався щомісячно, не пізніше « 18» числа кожного місяця, сплатити позивачу грошові кошти у сумі 568,00 гривень для погашення заборгованості за кредитом. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобов'язався сплатити штрафні санкції у розмірі 10% від суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше ста гривень. Вказані обставини підтверджені договором № 004-20012-180711 від 18 липня 2011 року. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 004-20012-180711 та надав відповідачу кредит на придбання певного майна у сумі 7670,06 гривень, про що свідчить меморіальний ордер № 24974352 від 19 липня 2011 року та товарний чек № 414644 від 18 липня 2011 року. Відповідач отримав кредит та придбав товари на суму 7670,06 гривень, про що свідчить видаткова накладна № 414644с063 від 18 липня 2011 року. Відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредиту не виконала, в результаті чого станом на 05 серпня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 9143,35 гривень, з яких: - заборгованість за сумою кредиту 7524,69 гривень; - заборгованість за відсотками 330,57 гривень; - заборгованість за комісіями 1288,09 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості по кредитному договору № 004-20012-180711 від 18 липня 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з неї у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved