Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11170342000 від 15.06.2007 р. у загальній сумі 778 603 грн. 09 коп., а також понесених судових витрат по справі в сумі 3 441 грн. 16 грудня 2014 року представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог, та стягнення з відповідачки заборгованість по відсоткам по кредитному договору № 11170342000 від 15.06.2007 року за період з 19.12.2011 року по 09.12.2014 року в сумі 37 880,77 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 588 125,85 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 15 червня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту № 11170342000. Згідно умов договору АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 103 000 доларів США, що еквівалентно 520150,00 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язання за договором № 11170342000 від 15.05.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою укладено договір поруки № П/11170342000 за яким вона зобов'язалась відповідати за виконання боржником [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11170342000 в повному обсязі, як існуючих, так тих, які можуть виникнути в майбутньому у тому ж обсязі, що і основний боржник, за всіма зобов'язаннями останнього, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. 08 грудня 2011р. між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і щодо договору № 11170342000 від 15.06.2007 р. та договору поруки П/11170342000, тобто до позивача перейшло право вимоги до відповідачки. З урахуванням уточнених позовних вимог, винесеного заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова 08 листопада 2011 року, за яким з [PERSON] та відповідачки [PERSON] солідарно стягнено 111474, 32 доларів США у відшкодування заборгованості за кредитом, простроченим кредитом, прострочених процентах, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками за кредитом за період з 19 грудня 2011 року по 09 грудня 2014 року у вищезазначеній сумі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнену позовну заяву підтримала, посилаючись на вищевикладені обставини. Посилання представника відповідачки на визнання основного боржника банкрутом вважала безпідставними, оскільки [PERSON] брала кредит, як фізична, а не юридична особа. Крім того, зазначила, що зобов'язання поручителя підтверджені вищевказаним заочним рішенням суду, яке набрало чинності. Вказаним рішенням підтверджується своєчасне пред'явленні вимоги до поручителя. Також вважає необґрунтованими доводи представників відповідача щодо збільшення обсягу зобов'язань кредитора без згоди поручителя, оскільки додатковими угодами обсяг відповідальності боржника не збільшився, а лише визначена схема погашення платежів. Також послалася на те, що цивільним законодавством не передбачено обов'язку нового кредитора повідомляти боржника про уступку права вимоги, та, крім того, ні першому, ні новому кредитору боржник не виплатив вказані відсотки. Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, пославшись на те, що основний боржник [PERSON], поручителем якої виступила відповідачка [PERSON] ухвалою Господарського суду Харківської області від 16 квітня 2014 року визнана банкрутом, у зв'язку з чим всі незадоволені вимоги кредиторів, в тому числі і вимоги позивача, вважаються погашеними, а тому припиняються і всі зобов'язання відповідачки, як поручителя. Крім того, посилалися на збільшення обсягу відповідальності відповідачки як поручителя через збільшення розміру процентної ставки основному боржнику, шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок за додатковою угодою, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди. Також представник відповідачки [PERSON] зазначав про пропущення позивачем 6-місячного строку для звернення до поручителя з вимогою про стягнення боргу, вважав, що в позові слід відмовити. Також зазначив, що купівля-продаж права вимоги здійснена без повідомлення поручителя. Представник 3-ї особи ПАТ «УкрСиббанк» - Шевченко Т.С. при розгляді справи поклалась на розсуд суду, зазначила, що всі документи стосовно кладеного кредитного договору т договору поруки передані новому кредитору - позивачу. Крім того, зазначила, що відсотки за період, який є предметом розгляду суду, не перераховувались боржником на рахунок ПАТ «УкрСиббанк». Суд, допитавши представників сторін та 3-ї особи, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. 15 червня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк», який відповідно до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. змінив своє повне найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту № 11170342000. Згідно умов договору АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 103 000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 520 150,00 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до п.2.1 Кредитного договору, 15.06.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, а також, 15.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та поручителем - [PERSON] укладено договір поруки № П/11170342000. Згідно з п.1.1 поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11170342000 від 15.06.2007р. в повному обсязі, як існуючих на теперішній час, так тих, які можуть виникнути в майбутньому. Згідно з п.1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і основний боржник, за всіма зобов'язаннями останнього, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору Відповідно до п.1.5 договору поруки причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором. Згідно заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2011 року з [PERSON] та відповідачки [PERSON] солідарно стягнено заборгованість за договором споживчого кредиту №11170342000 від 15.06.2007р. в сумі 111474,32 доларів США, що є еквівалентом 889643,11 грн., з яких 81481,93 дол. США - заборгованість за строковим кредитом; 5694,03 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 21294,51 дол. США - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом; 623,26 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2380,59 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. 08 грудня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до умов п.2.1 зазначеного договору купівлі-продажу ПАТ «УкрСиббанк» погоджується продати права вимоги за кредитами та передати їх ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх. Згідно зазначеного договору купівлі-продажу, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до позичальників ПАТ «УкрСиббанк», серед яких, зокрема, зазначається кредитний договір № 11170342001 від 09.02.2009р. та спірний договір поруки. Таким чином, відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу та згідно ст.ст.512 ЦК України - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» набуло статусу нового кредитора у спірному зобов'язанні за кредитними зобов'язаннями [PERSON], та до нього відповідно до ст. 516 ЦК України перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, у позичальника [PERSON] виникла заборгованість по оплаті відсотків по кредиту, розмір яких за період з 19.12.2011 року по 09.12.2014 року становить 37 880,77 доларів США, що за курсом НБУ на 09.12.2014 року складає 588 125,85 грн. , за курсом НБУ 100 доларів США дорівнює 1 552, 771 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Як зазначено у статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При солідарному зобов'язанні боржників кредитор вправі вимагати виконання як від боржників разом, так і від кожного з них окремо. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Посилання представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] на визнання зобов'язання відповідачки за договором поруки погашеними, через визнання судом основного боржника - [PERSON] банкрутом не має правового значення для вирішення даної справи, оскільки [PERSON] брала споживчий кредит як фізична особа. Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено у частині 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до частини 2 якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідачкою не спростовано надані позивачем докази щодо невиконання боржником договірних зобов'язань в частині сплати відсотків за кредитним договором. У судовому засіданні представники відповідачки також не посилалися на те, що боржником виплачувались відсотки першому кредитору. Вищенаведеним спростовуються доводи представників відповідача щодо відсутності у позивача права на пред'явлення позову до поручителя. Суд не приймає доводи представника відповідачки на припинення поруки через пропущення позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги поручителю, оскільки заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2011 року з відповідачки солідарно стягнено заборгованість за кредитним договором № 11170342000 від 15.06.2007р. в сумі 111474,32 дол. США. Рішення сторонами не оскаржено та набрало чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, правовідносини кредитора і поручителя продовжуються, та доводи про пропущення строку для пред'явлення вимоги поручителю є необґрунтованим. При оцінці доводів представників відповідачки щодо збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту №11170342000 [PERSON] зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 15 червня 2018 року. Відповідно до п.п. 1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 13% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Згідно графіку погашення кредиту [PERSON] зобов'язалась погашати кредит рівними частинами, щоб сума заборгованості за кредитом не перевищувала розмір, зазначений у графіку. 09 лютого 2009 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №11170342000 АКІБ, пунктом 2.1. якої сторони погодили, що остання з дати укладення додаткової угоди - 09 лютого 2009 року, та боржник зобов'язалась повертати кредит та сплачувати плату за нього, шляхом сплати ануїтентних платежів 25 числа кожного місяця. Пунктом 2.2 додаткової угоди №1 від 09 лютого 2009 року визначений порядок нарахування процентів. Аналіз вищезазначених умов договору про надання споживчого кредиту №11170342000 та додаткової угоди від 9 лютого 2009 року свідчить про те, що розмір процентної ставки основному боржнику не збільшувався, була змінена лише схема повернення кредиту з платою за його користування. Таким чином, доводи представників відповідача щодо збільшення процентної ставки без згоди поручителя є необґрунтованими. Отже, відповідачем не надано доказів на підтвердження збільшення обсягу відповідальності поручителя - відповідачки [PERSON] за додатковою угодою, укладеної без згоди поручителя на її укладення. Відповідно до ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в межах заявлених позовних вимог з відповідачки слід стягнути заборгованість за відсотками по кредитному договору №11170342000 за період з 19.12.2011 року по 09.12.2014 р. в сумі 37880,77 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 588125,85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути також судові витрати на сплату судового збору в сумі 3 441 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved