Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, уточнивши який, обґрунтовував тим, що він є власником житлового будинку загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] . Оскільки він виявив намір розпорядитись належним йому будинком, однак приватним нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору дарування, оскільки у правовстановлюючому документі, а саме договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченому 25 лютого 1974 року за №111, відсутній відбиток печатки нотаріальної контори, просив визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, а також надвірні споруди, що знаходиться по [ADDRESS] , а судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, під час подачі позову клопотала про розгляд справу у його відсутність. Представник відповідача надав письмову заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.43). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Путивльської міської Ради депутатів №23 від 24 жовтня 1973 року, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 20 листопада 1973 року, дозволу на виконання робіт від 20 листопада 1976 року, акта від 20 листопад 1976 року та проекту індивідуального житлового будинку від 25 лютого 1974 року [PERSON] , позивачу у справі, надано земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку та господарських будівель (а.с.5-9). Відповідно до акта про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому Путивльської міської Ради депутатів №123 від 18 червня 1987 року роботи щодо будівництва будинку на ділянці, розташованій по [ADDRESS] , виконані задовільно, та домоволодіння вважати прийнятим в експлуатацію (а.с.14). Як вбачається з технічного паспорта виданого Глухівським БТІ 29 травня 1987 року по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, з прибудовами «а», «а1» та господарські будівлі: літня кухня «Б», прибудова «в», сарай «В», прибудова «в», сарай «Г», погреб «Пг», вбиральня «У», огорожа №1-5 (а.с.10-13). Листом приватного нотаріуса №1657/01-16 від 10 грудня 2019 року повідомлено [PERSON] про неможливість посвідчення договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , оскільки у правовстановлюючому документі, а саме договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченому 25 лютого 1974 року за №111, відсутній відбиток печатки нотаріальної контори, яка посвідчила договір (а.с.17). Таким чином, судом встановлено, що позивачем збудовано житловий будинок загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , який прийнято в експлуатацію актом, затвердженим рішенням виконкому Путивльської міської Ради депутатів №123 від 18 червня 1987 року. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою, а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] збудовано житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , відповідно до вимог чинного на момент будівництва законодавства, який прийнято в експлуатацію, але не може зареєструвати право власності на цей будинок у позасудовому порядку, відповідачем позов визнано, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved