Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 13 045,43 грн., витрати за послуги аварійного комісара в сумі 620,00 грн., а також судовий збір - 1600,00 грн. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 29 грудня 2015 року об 11 год. 20 хв. по вул. Червоноткацькій, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі відповідача визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. В результаті ДТП, з вини відповідача був пошкоджений автомобіль «КІА», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2484199, терміном дії від 01.04.2015 року по 31.03.2016 року. Згідно звіту від 13 січня 2016 року №17/01/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту легкового автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу становить 13 045,43 грн. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вимог п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було відшкодовано власнику транспортного засобу «КІА», державний номер [NUMBER] [PERSON], за рахунок коштів фонду захисту потерпілих 13 045,43 грн. на підставі наказу МТСБУ №4574 від 07.06.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №4574рв від 09.06.2016 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] 620,00 грн. за послуги аварійного комісара. Таким чином, після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, що змушує Моторне (транспортне) страхове бюро України звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника МТСБУ, із змісту якої убачається, що позивач позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував щодо стягнення з нього понесених позивачем витрат, пов'язаних з компенсацією завданої внаслідок ДТП шкоди, яка сталась з його вини 29 грудня 2015 року. Крім того просив суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 1 рік у зв'язку з тим, що розміру його пенсії недостатньо для повного відшкодування завданих збитків. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі №755/1659/16-п, [PERSON], [INFO] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Зі змісту постанови убачається, що 29 грудня 2015 року, о 11-20 годин, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], в м. Києві по вул. Червоноткацькій, не дотримався безпечного інтервалу в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 10). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2484199 від 01.04.2015 року, цивільно - правова відповідальність автомобіля марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», термін дії з 01.04.2015 року по 31.03.2016 року включно (а.с. 11). Отже, 29 грудня 2015 року стався страховий випадок. Власник автомобіля «КІА», номерний знак [NUMBER] [PERSON] 30 грудня 2015 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 29 грудня 2015 року об 11 год. 10 хв. за участю автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7) 02 березня 2015 року потерпілий [PERSON] звернувся із заявою до позивача про виплату йому майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «КІА Церато», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, що мала місце 29 грудня 2015 року, оскільки відповідач на момент ДТП не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8). Дана обставина визнається сторонами і в силу ст. 82 ЦПК України не потребує доказування, оскільки у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання. За даними звіту від 13.01.2016 року № 17/01/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу «КІА Церато», номерний знак [NUMBER], складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу, з урахуванням зносу становить 13 045,43 грн. (а.с. 12-19). Наказом МТСБУ №4574 від 07 червня 2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування як власнику автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП у розмірі 13 045,43 грн. (а.с. 22). Факт перерахування та отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 13 045,43 грн., підтверджується даними платіжного доручення № 4574рв від 09 червня 2016 року (а.с. 21). Крім того, за даними акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ, вартість послуг аварійного комісара складає 620,00 грн., факт перерахуваннях яких позивачем підтверджується платіжним дорученням №25/01/16рв від 11 лютого 2016 року (а.с. 20). За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу на момент ДТП не була застрахована, у зв'язку з чим позивач поніс витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування потерпілій у ДТП особі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі із відповідача на користь позивача підлягають стягненню завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди витрати в порядку регресу у сумі 13 045,43 грн. та витрати за послуги аварійного комісара у сумі 620,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь. За положенням ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідач, враховуючи розмір його щомісячного грошового пенсійного забезпечення, просить суд відстрочити виконання рішення суду строком на один рік. Відповідно до ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. У судовому засідання встановлено, що відповідач [PERSON] має скрутне матеріальне становище, є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, інших доходів не має, що істотно ускладнює виконання рішення суду одночасно в повному обсязі. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе розстрочити виконання відповідачем рішення суду строком на 12 місяців, зі сплатою заборгованості рівними частинами, починаючи з наступного дня після ухвалення рішення у справі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved