Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що відомості про батька дитини внесені до свідоцтва про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] перебуває у Ніжинському районному центрі соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, як такі що мають низький виховний потенціал. Працівники служби у справах дітей та Ніжинського районного центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді неодноразово намагалися встановити контакт з [PERSON] , проводили профілактичні бесіди щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, проходження добровільного лікування в умовах медичного закладу щодо зловживання спиртними напоями, створення належних умов для життя та розвитку малолітнього сина, дотримання санітарно-гігієнічних вимог та теплого режиму в житловому будинку. [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , між ними часто відбуваються систематичні скандали та бійки у присутності малолітнього [PERSON] . Відповідач зловживає спиртними напоями. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Ніжинської районної адміністрації від 18.09.2018 [PERSON] був влаштований на тимчасове виховання та спільне проживання до баби [PERSON] . За час його перебування у баби відповідач жодним чином не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, питання повернення сина на виховання в сім*ю з боку [PERSON] не ініційовано. 07.02.2019 органом опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представники позивача та третьої особи - органу опіки та піклування Колісниківськоїсільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судовому засіданні не з`явилися надіславши заяву про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, не подала відзив на позов або заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України розглянув справу за її відсутності з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. За висновком органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (а.с.7-8). У свідоцтві про народження дитини відповідач зазначена його матір`ю (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10). Згідно довідки №10 від 31.01.2019 року неповнолітній [PERSON] навчається в 4-му класі Колісниківської ЗОШ Ніжинської районної ради Чернігівської області (а.с.18). Відповідно до витягу з протоколу №13 засідання комісії з питань захисту прав дитини Ніжинської районної адміністрації від 18.09.2018 [PERSON] був влаштований на тимчасове виховання та спільне проживання до бабусі [PERSON] (а.с.19). Згідно довідки-характеристики Колісниківської сільської ради [PERSON] , [INFO] , проживає в с.Мильники зі співмешканцем [PERSON] , не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням та забезпеченням побутових потреб дитини не займається (а.с.16). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні сина [PERSON] не спілкується з ним, не утримує його матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved