Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом у якому із уточненням просить: визнати права власності в порядку спадкування на ? ідеальну частину будинку площею 79,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] та [INFO] померла його мати [PERSON]; після їх смерті спадкоємцями належного їм майна є двоє осіб - позивач та відповідач як спадкоємці за законом першої черги; обоє звернулись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак не могли оформити своїх спадкових прав в нотаріальній конторі внаслідок відсутності у правовстановлюючому документі інформації про склад спадкового майна. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16.08.2013 було визнано право власності за відповідачем на ? частину житлового будинку загальною площею 79,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], а відтак, оскільки, цим рішенням було визнано право власності на половину будинку лише за відповідачем, то позивач вважає, що судом має бути прийнято аналогічне рішення щодо права власності позивача з врахуванням допущеної судом описки (площа будинку згідно з технічним паспортом на будинок становить 79,4 кв.м., а не 79,8 кв.м.); позивач просить визнати за ним право власності на ? ідеальну частину будинку площею 79,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Третя особа Шоста ЛДНК подала суду заяву про слухання справи у відсутності їх представника, оскільки відсутня процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору. Представник третьої особи реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, не з'явився хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Відповідач повторно не з'явились у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшли заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди представника позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], згідно з свідоцтва про право особистої власності, виданого на підставі рішення Ленінського райвиконкому м.Львова №565 від 22.05.1964 р. Згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO]. З матеріалів спадкової справи №263/10 вбачається, що остання заведена 09.07.2010 р. Заяви про прийняття спадщини на майно [PERSON] подано [PERSON] (9.07.2010 р.) та [PERSON] (13.08.2012 р.). Згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 25.09.1954 р. [PERSON] одружився з [PERSON] 12.07.1954 р., відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 22.09.2009 р., [PERSON] померла [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого райбюро ЗАГС м.Львова 21.03.1955 р., [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Львівським бюро ЗАГС 15.03.1966 р., [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Згідно з відміткою в паспорті [NUMBER], виданому Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 15.04.2002 р., [PERSON] проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] з 28.11.1975 р., відтак на момент смерті батька він вважається таким, що прийняв спадщину в силу вимог ч.3 ст.ст.1268, 1270 Цивільного кодексу України. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16.08.2013 р. у справі №1319/11122/12 за відповідачем визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку трьохкімнатного житлового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 79,8 кв.м., житлова площа 58,5 кв.м. після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Як зазначено в мотивувальній частині цього рішення: «оскільки, разом із позивачем [PERSON] спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є також його брат [PERSON], то за ним ([PERSON]) слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частку будинку…». З копії технічного паспорта на будинок від 31.07.2000 р. вбачається, що площа будинку, який є об'єктом спадкування, становить 79,4 кв.м. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, оскільки сторони по справі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], а відтак за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? ідеальну частину житлового будинку згідно з технічним паспортом на будинок від 31.07.2000 р. загальною площею 79,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.ст.15, 16, 355-357, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved