Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити для нього спосіб участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] шляхом встановлення часу побачень за місцем його проживання або в інших місцях на його розсуд без присутності матері дитини або інших осіб в період часу: кожної неділі тижня в період з 09-00 год. До 18-00 год. Та за попередньою домовленістю один раз на тиждень в період часу з 17-00 до 20-00 год.; надання кожного року влітку, протягом двох тижнів поспіль, можливості спільного відпочинку з правом вибору місця відпочинку з дитиною без присутності матері дитини або інших осіб; надання кожного року влітку, протягом двох тижнів поспіль (період часу визначається за домовленістю обох батьків) можливості спільного відвідування місця проживання батьків позивача та без присутності матері дитини та інших осіб; вирішення спільно (визначається за домовленістю обох батьків) питання щодо обрання дошкільного та інших навчальних закладів, в яких буде навчатися дитина, щодо обрання репетиторів, гуртків позашкільного навчання, спортивних секцій тощо; коригування в разі потреби (хвороба, відрядження позивача) часу побачення, спільного відпочинку тощо з дитиною за спільною домовленістю батьків. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.02.2017 року рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу було розірвано шлюб з Відповідачем, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю. Фактично з моменту розірвання шлюбу у сторін почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони Відповідача стосовно неможливості його спілкування з донькою. Всі намагання мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідач перешкоджає йому, не бажає моєї присутності, у звязку із чим він не може нормально зустрічатися з дитиною. Після численних марних спроб вирішити дане питання мирно Позивач змушений звернутись до суду. Він як люблячий батько має з Відповідачем рівні права та обовязки щодо їх спільної доньки, але Відповідач нехтує його правами, порушуючи їх. Позивач вважає, що такі обставини є неприпустимі, так як батько повинен мати можливість вільно без участі будь-яких осіб спілкуватись з донькою. Позивач, у судове засідання не зявився про дату, часу та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без нього. Відповідач у судове засідання не зявилась. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти позовних вимог позивача. Від представника третьої особи надійло повідомлення про розгляд справи без представника третьої особи, при винесенні рішення суду покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2017 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьками є сторони по справі що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ №499013 (а.с. 7). Відповідач\~[PERSON] 04.07.2017 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка «Язловецька» (а.с. 30). Згідно акту обстеження умов проживання від 30.03.2018 року складеного службою у справахх дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради на підставі заяви Позивача, у будинку, який належить на праві власності бабусі Позивача за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Винниченка, буд. 155а, відведена окрема кімната для малолітньої дитини, кімната облаштована всіма необхідними меблями для віку дитини (а.с. 51). Згідно характеристики від 05.04.2018 року Позивач за місцем свого мешкання з 016 року по теперішній час за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Винниченка, буд. 155 а, характеризується позитивно, конфліктних ситуацій і скарг від сусідів за весь час мешкання не надходило (а.с.52). Згідно акту обстеження №57 від 02.05.2018 року, складеного службою у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області умови проживання та виховання малолітньої дитини добрі. У відповідності зі\~ст. 153 Сімейного Кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Як встановлено, у судовому засіданні після розірвання шлюбу малолітня донька мешкає з Відповідачем, що не заперечується сторонами, однак сторони не знайшли порозуміння в питанні участі батька у вихованні їх малолітньої дитини в позасудовому порядку і під час розгляду справи. Згідно\~ст. 157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтею 7 СК України\~визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння та враховуючи вік малолітньої дитини, а саме що дитині на цей час виповнилось лише чотири роки, вважає за можливе визначити позивачеві способи його участі у вихованні та спілкуванні з донькою наступним чином: кожної неділі\~ протягом\~трьох годин\~у присутності\~матері дитини\~[PERSON] за\~місцем її\~мешкання,\~за попереднім\~узгодженням з\~нею часу,\~з урахуванням\~при цьому\~режимних моментів\~відповідно до\~вікових фізіологічних\~потреб дитини, що буде забезпечувати захист як інтересів малолітньої на спілкування, так і право позивача на участь у вихованні доньки. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст.\~158\~СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно\~ст.\~159\~СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Відповідно до \~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачем вимога про стягнення судового збору не заявлялась, він покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial