Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором і грошових коштів як відповідальності за невиконання грошового зобовязання В позові зазначив, що 17 квітня 2017 року сторони уклали договір купівлі-продажу металевопластикових виробів, вартість якого становить 2800 грн. Відповідач згідно з умовами договору внесла передплату у сумі 600 грн. Продукцію за договором позивач отримала 24 квітня 2017 року, про що свідчить помітка в подорожньому листі про поставку виробів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фабрична, 14. Згідно із п. 2.4 договору між сторонами відповідач зобовязалася оплатити вартість виробів по мірі їхнього прибуття за адресою, зазначеною в договорі. Проте в порушення умов договору відповідач належну до сплати за договором суму не виплатила до теперішнього часу. Вартість невиконаного зобовязання відповідача становить 2200 грн. (2800 грн. за договором 600 грн. передплати). У звязку з порушенням грошового зобовязання позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму невиконаного зобовязання в розмірі 2200 грн., а також 24 % річних, які обумовлені пунктом 5.4 договору, в сумі 259 грн.; пеню, передбачену п. 5.3 договору, в сумі 3938 грн., а усього 6397 грн. Судовий збір, сплачений позивачем напередодні звернення до суду, у сумі 1600 грн. просить присудити йому з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявилася з невідомих причин, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовому зверненні, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді. Оцінивши доводи заяви, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 17 квітня 2017 року сторони уклали договір № 195619, відповідно до якого позивач (Продавець за договором) зобовязується заміри віконних (дверних) отворів, по яким доставити вікна (двері) з профільної системи відповідно до специфікації до договору (а. с. 9). Відповідно до виїзного листа, який містить підпис [PERSON] про отримання, 24 квітня 2017 року вироби поставлені відповідачу за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. За змістом п. 2.4 договору суму, що залишилася несплаченою, покупець сплачує по факту прибуття виробів за адресою, що вказана в договорі (а. с. 9). Як випливає зі змісту претензій від 27.04.2017 року та від 03.07.207 року (а. с. 12, 14), позивач пропонує відповідачу виплатити суму боргу за договором. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи вимоги про притягнення відповідача до відповідальності, встановленої статтею 625 ЦК України, суд знаходить всі підстави для їх задоволення, оскільки у відповідача існує невиконане грошове зобовязання перед позивачем в сумі 2200 грн., тому, на думку суду, є всі підстави для покладення на відповідача цієї відповідальності. 24 відсотки річних як питома вага від наявної заборгованості у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначені сторонами в пункті 5.3 договору, тому покладення на відповідача відповідальності в зазначеному розмірів є таким, що не суперечить вимогам закону і ґрунтується на договорі між сторонами. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки, а згідно із ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Правові наслідки порушення зобовязання у вигляді неустойки встановлені п. 5.3 договору, тому у відповідності до наведеної статті 624 ЦК вона підлягає стягненню у повному обсязі поряд з відшкодуванням збитків. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved