Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому після уточнень, посилається на те, що 28.05.1997р. було прийнято на посаду бухгалтера до філії АТ «Укрпрофоздоровниця» та з 01.07.2004р. призначена головним бухгалтером Дочірнього підприємства «Санаторій Україна» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», який 06.01.2015р. було реорганізовано у Дочірне підприємство «Санаторій Україна» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця». Вказує, що 12.01.2015 р. було звільнено із займаної посади, відповідно до наказу № 08-к від 12.01.2015р. Однак на день звільнення з позивачем з ним не було проведено розрахунок та не виплачено заробітну плату. У звязку із вищенаведеним просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01.11.2014 р. по 12.01.2015 р. у розмірі 8\~940,70 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 23\~073,37 грн., компенсацію втрати частини доходів у розмірі 91,81 грн. та моральну шкоду у розмірі 7\~000,00 грн. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.1997р. було прийнято на посаду бухгалтера до філії АТ «Укрпрофоздоровниця» та з 01.07.2004р. призначена головним бухгалтером Дочірнього підприємства «Санаторій Україна» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», який 06.01.2015р. було реорганізовано у Дочірне підприємство «Санаторій Україна» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця».10.01.2015 р. [PERSON] було звільнено із займаної посади, відповідно до наказу № 08-к від 12 01.2015р. Однак, на день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок та не виплачено заробітну плату та інші виплати. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач не виплатив позивачу заробітну плату, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі \~8940,70 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 23073\~,37 грн., компенсації втрати частини доходів (інфляційні нарахування) в розмірі 91,81 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так як позивач зазнав моральної шкоди внаслідок порушення його законного права на отримання вчасно заробітної плати, з урахуванням розміру невиплаченого заробітку та тривалості часу невиплати такої заробітної плати, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди. Однак, суд зауважує, що розмір відшкодування моральної шкоди, на якому наполягає позивач, є завищеним та не повністю підтвердженим, тому стягує із відповідача на користь позивача 1000 грн. відшкодування моральної шкоди. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial