Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 01.06.2016 року був укладений кредитний договір № 2379422, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 15000 грн з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 38 % річних. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови договору та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 20.10.2020 року становить 22646,74 грн, із яких: 14965,72 грн заборгованість за кредитом, 5717,99 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 грн комісія, 1109,62 грн пені, 429,29 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 260,50 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 149,62 грн інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу. 19.01.2021 року позовна заява надійшла до Заводського районного суду м. Миколаєва (здана до відділення зв`язку 24.12.2020 року). 17.02.2021 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва позовна заява направлена до Баштанського районного суду Миколаївської області за підсудністю. 18.03.2021 року матеріали справи надійшли до Баштанського районного суду Миколаївської області. 22.03.2021 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.05.2021 року ухвалою суду у позивача витребувані додаткові докази. 25.05.2021 року до суду від позивача надійшли витребовувані докази. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулись поштові відправлення з відміткою про відсутність відповідача, що дає підстави для висновку про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копію заяви про приєднання №2379422; копію заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 01.06.2016 року; копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки; копію повідомлення про умови кредитування від 01.06.2016 року; виписку по рахункам; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 01.06.2016 року був укладений кредитний договір №2379422, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 15000 грн з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 28 % річних строком на 36 місяців. Договір був укладений шляхом підписання сторонами заяви №2379422 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 01.06.2016 року та повідомлення про умови кредитування від 01.06.2016 року, які визначали обов`язок позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 28% річних, розмір комісії відповідно до п. 6.5.3 та п. 6.7 заяви №2379422 про приєднання та повідомлення про умови кредитування становив 0%. Вказані заяви не містили відомостей про розмір, порядок та підстави нарахування неустойки. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 20.10.2020 року становить 22646,74 грн, із яких: 14965,72 грн заборгованість за кредитом, 5717,99 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 грн комісія, 1109,62 грн пені, 429,29 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 260,50 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 149,62 грн інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 14 грн., пенею в сумі 1109,62 грн., то суд вважає, що вимоги про стягнення вказаних сум є безпідставними у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). За ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17 оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі). Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як слідує з наданої копії договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, він не містить власноручного підпису відповідача або його електронного цифрового підпису, більше того позивачем надана копія договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на 18.02.2019 року, а договір між сторонами укладений 01.06.2016 року, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви №2379422 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 01.06.2016 року та повідомлення про умови кредитування від 01.06.2016 року. З урахуванням вказаного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати комісії та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, також підписані сторонами заява №2379422 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), повідомлення про умови кредитування від 01.06.2016 року вказують, що комісія становить 0% та не містять посилання на конкретні розміри неустойки, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача заборгованості за комісією в сумі 14 грн. та пенею в сумі 1109,62 грн. У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 01.06.2016 року станом на 20.10.2020 року становить 21253,12 грн, із яких: 14965,72 грн заборгованість за кредитом, 5717,99 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 429,29 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 260,50 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 149,62 грн інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 94 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1975,88 грн (2102 грн. х 92 %). \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: partial