Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] року помер її дідусь - [PERSON]. [INFO] року померла бабуся - [PERSON]. Після їхньої смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS]. Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дідуся та бабусі, їй було відмовлено у зв'язку із тим, що спадкове домоволодіння відносилось до категорії «колгоспний двір» та слід виділити частки кожного з членів двору, а також у зв'язку із тим, що Івано-Франківським ОБТІ при відсутності на правовстановлюючому документі необхідних реквізитів (підпису голови сільської ради, гербової печатки Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області УРСР) неправомірно вчинено реєстраційний напис. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за нею право власності спадкове майно після смерті дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON], а саме на домоволодіння по [ADDRESS]. Позивач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дідусь позивачки - [PERSON] (а.с.14). [INFO] року померла бабуся позивачки - [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки будинковолодіння по [ADDRESS] відносилось до категорії «колгоспний двір», а тому слід визначити частки кожного з членів двору та Івано-Франківським ОБТІ при відсутності на правовстановлюючому документі необхідних реквізитів (підпису голови сільської ради, гербової печатки Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області УРСР) неправомірно вчинено реєстраційний напис (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 15 травня 1989 р. виконкомом Підмихайлівської сільської Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів №174 від 09.11.1988 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с.18). Відповідно до довідки №3022 від 17.09.2018 року, виданої виконкомом Підмихайлівської сільської ради Калуського району (а.с.20), згідно із записом в погосподарській книзі №2 по Підмихайлівській сільській раді, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS], числився за померлим [PERSON] Згідно з довідкою №3022 від 17.09.2018 року, виданої виконкомом Підмихайлівської сільської ради Калуського району (а.с.20), згідно із записом в погосподарській книзі №2 Підмихайлівської сільської ради станом на 1990-1991 рр., житловий будинок по [ADDRESS] відносився до категорії «колгоспний двір». В будинку проживали [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно - кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON], то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частини будинковолодіння. Таким чином, після смерті [PERSON] який помер [INFO] року, відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями другої черги є, в рівних частках, внуки померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті дідуся [PERSON], прийняла спадщину на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем (а.с.21). Крім того, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, також відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.. Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] після смерті бабусі, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем (а.с.21). За таких обставин, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті дідуся та бабусі, а саме в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст. 120, 529,548 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved