Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Він з 14.09.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з ним. У листопаді 2013 року, під час його хвороби, дружина пішла із сім'ї, залишивши його одного з двома дітьми. З цього часу вони припинили подружні відносини та мешкають окремо, сім'я фактично розпалася. Він та діти не можуть більше довіряти відповідачу, оскільки вона їх зрадила, покинула у тяжкий час. Спору щодо спільного майна між ними немає. Відповідач працює на ПАТ «НЗФ», отримує стабільну заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просив шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Від позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі. На розірванні шлюбу наполягає, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.38). Відповідач надала заяву, просить справу розглядати у її відсутність. Згідно письмових заперечень (а.с.22-24) просить суд шлюб розірвати, оскільки в листопаді 2013 року після невеликої сварки позивач вигнав її на вулицю, принижував та погрожував фізичною розправою. З цього часу вона мешкає у своєї матері, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться.. Проти стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, з 14.09.1996 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). З листопада 2013 року сторони припинили подружнє життя та мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Відповідач на теперішній час мешкає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою (а.с.25). Сім'я фактично розпалася. Спору щодо спільного майна між сторонами немає. Діти на теперішній час мешкають разом з батьком, що підтверджується актом (а.с.7) . За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і шлюб необхідно розірвати. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з батьком. Відповідач працює на ПАТ «НЗФ», має стабільний дохід (а.с.26), однак добровільно кошти на утримання дітей не надає. На її утриманні перебувають хвора мати (а.с.33-35) та вітчим, який є інвалідом другої групи (а.с.36-37). На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України, враховуючи матеріальне положення сторін, інші обставини, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved