Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він, на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2017 року, є власником квартири №9, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також, в ній зареєстрований відповідач, який є колишнім власником цього житла. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, відповідач зобов`язався знятися з реєстрації у строк до 30.10.2017 року, але до цього часу свої зобов`язання не виконав, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні не знімається, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на нього тягар по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивач у судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві просив його позовну заяву задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, до судового засідання, від представника відповідача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надійшла письмова заява, в якій остання позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, справу просила розглянути без їх участі. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року належить квартира № 9, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року НМТ 834870. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради 21.11.2017 року, в зазначеній квартирі також зареєстрований колишній власник квартири - [PERSON]. Проте, останній не проживає у ній, його особистих речей там немає. За умовами п.4.1.1 договору купівлі-продажу, продавець зобов'язався знятись з реєстрації у строк до 30.10.2017 року, проте до цього часу свої зобов`язання не виконав. Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON], як колишній власник квартири втратив право користування нею з моменту визнання права власності на спірну квартиру за [PERSON], а тому вимоги позивача щодо визнання останнього такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] ґрунтуються на вимогах закону, і є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved