Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 10.05.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Л68.188.76408 від 10.05.2012 року. За умовами договору банк надав позичальнику кредит 3611,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути кошти та сплатити проценти та інші платежі за користування коштами, що передбачені умовами договору. Відповідач не виконував належним чином умови договору і станом на 11.09.2013 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 11771,67 грн. Тому просить стягнути вказану суму боргу та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. У заяві наполягає на вимогах позову. Проти винесення заочного рішення не проти. Відповідач у судові засідання не з'явився, про день і час слухання справи його було повідомлено належним чином. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. За зареєстрованим місцем проживання відповідача судом були послано повістки, однак вони повернулися суду через неявку адресата за отриманням. Тобто суд, відповідно до вищенаведених вимог законодавства, надіслав повістку відповідачу, але він її не отримав. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 10.05.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Л68.188.76408 від 10.05.2012 року. Відповідно до п.1.1 позивач надав Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 3611,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути його разом з процентними платежами і комісіями згідно умов договору. Згідно наданого розрахунку прострочений борг складає 3611,00 грн., прострочені проценти складають 1271,79 грн., строкові проценти 126,88 грн., пеня за останній рік 6762,00 грн., а разом 11771,67 грн. Згідно п. 4.1 кредитного договору позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни встановлені у договорі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved