Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №283/LСА від 08.08.2008 року відповідачу [PERSON] було надано кредит на загальну суму 25 375 доларів США 54 центи терміном по 07.08.2013 року включно. Позивач є повним правонаступником АТ «Індустріально-експортний Банк» та ПАТ «Індустріально-експортний Банк». 02.04.2015 року між Банком та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, яким змінено строк надання кредиту - 120 місяців, графік погашення та дату повного повернення - 01.08.2018 року. Відповідач в повному обсязі не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 18.06.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 13 279,88 доларів США в тому числі: - 10 813,03 доларів США строкова заборгованість за кредитом; - 1 488,46 долари США - сума простроченої заборгованості по кредиту; - 69,13 доларів США - нараховані відсотки за період з 02.06 по 18.06.2015 року; - 609,57 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками; - 299,69 долари США, - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №283/LСА/Р, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, просила задовольнити його в повному обсязі. В останнє судове засідання не з»явилася, надіславши письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, зазначив,що на даний час намагається вирішити питання з працівниками Банку про повернення кредитних коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову частково виходячи з наступного. Як було встановлено при розгляді справи судом, відповідно до кредитного договору№283/LСА від 08.08.2008 року відповідачу [PERSON] було надано кредит на загальну суму 25 375 доларів США 54 центи терміном по 07.08.2013 року включно. Позивач є повним правонаступником АТ «Індустріально-експортний Банк» та ПАТ «Індустріально-експортний Банк». 08.08.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу «Рено», р/н [NUMBER]. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 25 375,54 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером від 08.04.2008 року. 02.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, яким змінено строк надання кредиту - 120 місяців, графік погашення та дату повного повернення - 01.08.2018 року. Відповідач в повному обсязі не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 18.06.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 13 279,88 доларів США в тому числі: - 10 813,03 доларів США строкова заборгованість за кредитом; - 1 488,46 долари США - сума простроченої заборгованості по кредиту; - 69,13 доларів США - нараховані відсотки за період з 02.06 по 18.06.2015 року; - 609,57 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками; - 299,69 долари США, - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №283/LСА/Р відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. 02.04.2009 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки, якою змінено строк виконання зобов»язання за кредитним договором не пізніше 01.08.2018 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи все вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачі в повній мірі не виконують взятих на себе зобов»язань за вищевказаними договорами та не погашають заборгованість за кредитом та нарахованими процентами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номіналоьною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч. 1,3 ст. 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» установлено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету. Банківською ліцензією НБУ надано повноваження ПАТ «Креді Агріколь Банк» на здійснення операцій та угод, визначених ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та до додатку до дозволу визначено перелік операцій, які має право здійснювати позивач. Зокрема, ведення розрахунків клієнтів (резидентів та неризидентів) в іноземній валюті та клієнтів-неризидентів у грошовій одиниці України. Отже, оскільки позивач має банківську ліцензію та виходячи із вимог, заявлених у позові заборгованість повинна бути зазначена у долларах США без зазначення гривневого еквіваленту. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-145цс14 від 24.09.2014 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 2875,13 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial