overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 448 грн. 80 кой., відповідачі тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 01.02.2002 року по 01.09.2006 року складає 114, 10 грн., за період з 01.09.2006 року по 12.06.2009 року складає 316,19 грн.. в період з 12.06.09р. по 04.09.09р. складає 18,51 грн. Таким чином, на суму 114, 10 грн. за період до 01.09.2006 року позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 494 грн. 37 коп., відповідачі тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 29.02.08р. по 03.09.2009р. складає 428, 12 грн., за період з 03.09.2009р. по 03.11.09р. складає 66 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 918 грн. 30 коп., відповідачі тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 01.01.2002 року по 01.11.2006 року складає 817, 21 грн., за період з 01.11.2006 року по 17.01.2008 року складає 101,09 грн. Таким чином, на суму 817, 21 грн. за період до 01.11.2006 року позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд зняти арешт на належне йому майно, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 09.12.2011 року номер 20608550 ВДВС Бобровицького РУЮ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником двох житлових будинків, що знаходяться за адресою в [ADDRESS] , які він успадкував після смерті соїх родичів. Під час реєстрації прав на будинки, він дізнався, що на все його майно накладений арешт . 20.11.2019 р. він отримав письмову інформацію від Бобровицького районного відділу ДВС про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень арешт на належне йому майно накладався на виконання виконавчого листа № 1-94 від 23.07.2004 р., виданого Бобровицьким районним судом Чернігівської області про стягнення з нього на користь [PERSON] 18565,52 грн. Згідно з відомостей ЄДРВП виконавче провадження було завершено 08.11.2012 року. Виконавчі провадження, завершені в 2012 році, строк зберігання яких становить 3 роки, знищені. Тому йому запропоновано вирішити питання зняття арешту з майна в судовому порядку.Отже на даний час на виконанні у відділі ДВС не перебуває виконавчих документів про стягнення відносно нього. Позивач у судове засідання не з`явився. У заяві до суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. У заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Судовий процес відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснюється без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного.Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла мати позивача, а [INFO] батько, який постійно проживав у будинковолодінні по [ADDRESS] . За час свого життя батько позивача - [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно позивачу. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 16.04.2019 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння. В зв`язку з цим позивач змушений звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно та просить суд постановити рішення, яким визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на житловий будинок по [ADDRESS] . Позивач в підготовче судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить суд розглядати справу в її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі являється сином [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 8) та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7). За час життя батько позивача заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с. 12). Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 13), однак 16.04.2019 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно (а.с.5). Те, що позивач є сином померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9), а також довідками сільської ради (а.с. 20, 21,22). Окрім цього згідно довідки Верхнянської сільської ради на спірний будинок відсутня первинна реєстрація права власності та правовстановлюючі документи (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач по справі не має претензій до прийняття даної спадщини позивачем, то відповідно останній має право на оформлення спадкового майна. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Заяву на про приєднання №4559347 від 23.05.2018р. до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та заяви про встановлення кредитної лінії. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за відповідачкою утворилась заборгованість на загальну суму 17411,85 грн., яку просив стягнути на свою користь та судовий збір в сумі 2102 грн. 10.03.2021р. представник позивача надав суду заяву у якій зазначив, що станом на 24.02.2021р. заборгованість за кредитним договором №4559347 від 23.05.2018р. відсутня, однак судовий збір не компенсований. Просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. В судове засідання відповідач не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., а наразі представник позивача не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тому суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.08.2017 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 297 та видане свідоцтво про шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON] , 2017 року народження. На даний час позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки сім`я давно розпалася. Сторони проживають окремо одне від одного, жодних стосунків не підтримують. Тому позивач звернувся до суду та просить винести рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2020 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.19). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23.08.2017 зареєстрували шлюб у Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 297, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання, народилися народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та вказав, що має з відповідачкою сина [PERSON], [INFO], на якого рішенням Білоцерківського районного суду Київської області були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Але з жовтня 2013 року син проживає з ним, знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Тому просив припинити стягнення з нього аліментів на сина. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов не визнала та пояснила, що на вихідні дні син перебуває у неї, що потребує матеріальних витрат. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 2003 року народження. Згідно з виконавчим листом №2/1003/3437/12, з позивача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку). З виданої ЖЕК №7 довідки №2037 від 27.08.2014 р., яка не оспорюється відповідачем, та пояснень сторін судом встановлено, що син постійно проживає разом з батьком, а на вихідні дні перебуває у матері. За змістом ч.2 ст.181 СК України, право на аліменти має той з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів, що не має платити відповідачу аліменти на сина, оскільки він постійно проживає з ним, а тому задовольняє позов у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та вказав, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №370. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що спільне життя не склалось через несхожість характерів та відношення до сімейного життя, через що виникали сварки, шлюбні відносини вони припинили. У зв'язку з цим просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Судом встановлено, що сторони з травня 2013 року перебувають у шлюбі, однак втратили почуття взаємної любові, подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Жодний з подружжя бажання зберегти сім'ю не висловив. Відповідач позов визнала, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. За таких обставин суд вважає доведеним, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитини, що мають істотне значення. Оскільки малолітня дитина проживає з матір'ю, витрати по справі суд залишає за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved