Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], відповідачам належить інші квартири в квартирі спільного заселення. Зазначає, що відповідачами проведено перепланування та інші дії які перешкоджають йому належним чином користуватись приміщенням. Просить встановити порядок користування приміщеннями кухні загального користування площею 14,63 кв.м. та коридору, площею 8,72 кв.м., які знаходяться у житловому будинку на блоці квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. також просить усунути перешкоди в користуванні приміщенням кухні загального користування площею 14,63 кв.м. та коридору площею 8,72 кв.м., які знаходяться у житловому будинку на блоці квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] шляхом знесення самовільно зайнятих приміщень. Крім того, просить зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] за власний рахунок привести до первинного стану свої квартири та місця загального користування - кухні, площею 14,63 кв.м. та коридору, площею 8,72 кв.м. також просить частково скасувати Розпорядження про приватизацію від 05.08.1998 року - квартиру [ADDRESS], виключивши з її площі площу, яка була вилучена від кухні загального користування в розмірі 5,3 кв.м. В судовому засіданні 15.09.2014 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Не заперечував того факту, що на час прийняття Розпорядження позивач не був власником кімнати в квартирі спільного заселення. Також пояснив, що позивач не проживає в квартирі [ADDRESS] не користується місцями загального користування. Вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача Управління комунальної власності ХМР та третьої особи ХИР позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначила, що позивач пропустив строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представники третіх осіб ДАБК у Херсонській області, інспекція з нагляду за станом житлового фонду при департаменті житлового комунального господарства ХМР в судове засідання 15.09.2014 року не з'явились, про час слухання справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.02.2000 року є власником квартири [ADDRESS], відповідно до відмітці ХДБТІ право власності зареєстроване 20.03.2000 року. Фондом комунального майна м. Херсона Херсонської міської ради 05.08.1998 року за № 1369-ж прийнято розпорядження про передачу у приватну власність приміщення [ADDRESS]. Таким чином встановлено, що на час прийняття даного розпорядження права позивача [PERSON] не порушувались, оскільки він на час прийняття розпорядження не був власником приміщення [ADDRESS]. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що твердження позивача, викладені в позовній заяві щодо порушення його прав прийняттям розпорядження №1369-ж від 05.08.1998 року є необґрунтованими. Позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності є похідними від вищезазначених позовних вимог, тому є також необґрунтованими. Крім того суд вважає, що позивачем в цій частині пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 257 ЦК України, але в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити не з причин пропуску строку, а у зв'язку із необґрунтованістю позовних вимог про часткове скасування розпорядження. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх звернень та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, з боку позивача не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності перешкод у користуванні місцями загального користування, а саме - кухнею та коридором у квартирі спільного заселення в будинку [ADDRESS], та доказів на підтвердження вини відповідачів у наявності перешкод. Крім того представником позивача не заперечувався факт, що позивач за даною адресою не проживає, оскільки має інше місце проживання. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод шляхом зобов'язання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] вчинити певні дії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині встановлення порядку користування приміщеннями загального користування, а саме: кухнею, площею 14,63 кв.м. та коридором площею 8,72 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], то вони є також необґрунтованими, оскільки дані приміщення, відповідно до матеріалів інвентарної справи є приміщеннями загального користування, необхідні для забезпечення санітарно-технічних умов осіб, що проживають в даній квартирі, тому дані приміщення повинні знаходитись в загальному користування, а обмеження такого користування приведе до порушення прав громадян, встановлених Конституцією України. Таким чином дані позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed