Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.09.2015 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем укладено Договір про відкриття карткового рахунку та кредитної лінії №8012998939. У відповідності до п.2.4 Кредитного договору Банк та відповідач домовились про надання останньому кредитної лінії, з лімітом не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язувався повернути кредит Банку та сплатити йому проценти за користуванням кредитом у розмірі та порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором, не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.11.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 11 121,25 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 3718,72 грн.; заборгованість за процентами - 4776,49 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 207,47 грн.; пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 212,29 грн.; 3 % річних від простроченої суми боргу - 405,02 грн.; 3 % річних від простроченої суми сплати процентів - 276,45 грн.; втрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу - 10052,62 грн.; втрати від інфляції за прострочення сплати процентів - 472,19 грн., у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості, а також понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, в особі представника за довіреністю надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 22.09.2015 року між ПАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] (відповідач) укладено Договір про відкриття у зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8012998939, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит з лімітом не більше 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34 % на рік строком до 30.09.2018 (а.с. 13-15). За весь час користування кредитною лінією відповідачем кредит та відсотки сплачувались з порушенням строків, встановлених договором, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 11 121,25 грн., яка складається з наступних складових: заборгованість за основним боргом - 3718,72 грн.; заборгованість за процентами - 4776,49 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом - 207,47 грн.; пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами - 212,29 грн.; 3 % річних від простроченої суми боргу - 405,02 грн.; 3 % річних від простроченої суми сплати процентів - 276,45 грн.; втрати від інфляції за прострочення сплати основного боргу - 10052,62 грн.; втрати від інфляції за прострочення сплати процентів - 472,19 грн. (а.с.5-6). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором №8012998939 від 22.09.2015, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 18.11.2020. Дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). Підпунктом 3 ч. 1 ст.611 ЦК України передбачено,що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як встановлено судом, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). З урахуванням вищенаведеного для суду наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved