Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 3 628,05 гривень; штраф в сумі 3 600,00 гривень, збитки від інфляції в сумі 2 848,01 гривень, 3% річних в сумі 256,50 гривень та судовий збір в сумі 1 218,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтувує тим, що 12.11.2012 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено розрахунок-замовлення №ЧПМ000266 на продаж ГБО, відповідно до основного договору ФОП продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди №004939 від 12.11.2012 року та основного договору. Відповідно до основного договору та додаткової угоди, відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 11971,70 гривень, з яких 993,65 гривень сплатив до моменту отримання товару; 10\~978,05 гривень на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується підписом останнього під наряд-заказом та Додатковою угодою, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Вказує, що між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011027 від 03.07.2012 року, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за якими позивач сплатив ФОП борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за основним договором. Відповідно до генерального договору позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 10 978,05 грн. Відповідач згідно додаткової угоди сплатив ФОП 993,65 грн. Решту суми боргу, а саме 10 978, 05 грн. ФОП переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладенні додаткової угоди. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 10 978,05 грн. окремими платежами по 998,00 грн. в період з 17.12.2012 по 17.10.2013 включно. Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 17 числа кожного місяця. Відповідач порушуючи визначений графік оплат здійснив шість платежів. Залишок основного боргу, який на дату подання позовної заяви не сплачено відповідачем, становить 3 628,05 грн. Позивач вказує, що він намагався в досудовому порядку домовитися з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за телефонами, наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин; в зазначених телефонних розмовах позивач пропонував сплатити суму боргу та лише частину штрафних санкцій, однак вимоги були проігноровані. Враховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобовязань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобовязання, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, в звязку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що 12.11.2012 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено розрахунок-замовлення №ЧПМ000266 на продаж ГБО, відповідно до основного договору ФОП продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди №004939 від 12.11.2012 року та основного договору. Відповідно до основного договору та додаткової угоди, відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 11 971,70 гривень, з яких 993,65 гривень сплатив до моменту отримання товару; 10\~978,05 гривень на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується підписом останнього під наряд-заказом та Додатковою угодою, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Встановлено, що 03.07.2012 року між ФОП [PERSON] (цедент) та ТОВ Сучасний Факторинг (цесіонарій) укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ 2011027, за яким цесіонарій зобовязується передати грошові кошти (ціну відступлення) у власність цедента в обмін на права вимоги до боржників, а цедент зобовязується відступити цесіонарію у повному обсязі свої права вимоги до боржників по основним договорам, про що у кожному конкретному випадку заключається Додаткова угода до Генерального договору відступлення права вимоги. Згідно Додаткової угоди № 004939 від 12.11.2012 року ФОП [PERSON] та ТОВ Сучасний Факторинг уклали Додаткову угоду до Генерального договору відступлення прав вимоги № СФ 2011027 від 03 липня 2012 року про те, що

Outcome: dismissed