Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що 25.01.2000 року між ним та [PERSON] за результатами біржових торгів, які відбулися на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» 25.01.2000 року, був укладений договір № 3568 купівлі-продажу квартири, згідно з яким позивач придбав у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. за ціною 10000,00 грн. Вказаний договір зареєстрований 25.01.2000 року в журналі реєстрації правочинів нерухомістю Херсонською товарною біржею «Альтер-Его». Після придбання вищевказана квартира фактично була передана позивачу 25.01.2000 року шляхом передачі ключів від вхідних дверей. З цього моменту позивач безперервно і відкрито володів вищевказаним нерухомим майном. В січні 2016 року позивач почав розглядати питання про можливість відчуження квартири [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріуса йому стало відомо, що він не зможе провести відчуження своєї квартири, оскільки під час вчинення правочину не було додержано вимог закону щодо нотаріального посвідчення правочину. 17.06.2017 року позивач дізнався, що відповідач 10.06.2016 року здійснила за собою державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру, у звязку з чим права позивача є порушеними, його право власності не визнається іншим особами. Просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3568 від 25.01.2000 року стосовно квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 25.01.2000 року на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» за № 3568, дійсним; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3568 від 25.01.2000 року, зареєстрованого на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» 25.01.2000 року за реєстраційним № 3568. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не сповістила, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 25.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» було укладено договір купівлі-продажу № 3568 нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], який зареєстрований Херсонською товарною біржею в Журналі реєстрації месжевих угод нерухомістю, реєстраційний № 3568 від 25.01.2000 року. Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу квартира продана за 10000,00 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89826413 від 16.06.2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 59 по пров. Інженера Корсакова (пров. 40 років Жовтня), 3. Як вбачається з відповіді Херсонської товарної біржі «Альтер-Его» від 21.09.2017 року за вих. № 432, на ХТБ «Альтер-Его» 25.01.2000 року був зареєстрований договір купівлі-продажу за № 3568 квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки договір між сторонами було укладено 25.01.2000 року, то правовідносини сторін регулюються нормами ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), якщо одна з сторін повністю, або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, оскільки сторони домовились про умови договору, і відбулося повне виконання договору, але відповідач своєчасно взяті на себе зобов'язання про нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу не виконала, тому позивач змушений був звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним, так як у позивача виникає підстава для набуття права власності з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та з вимогою про визнання за ним права власності на квартиру, оскільки іншим шляхом неможливо за відсутністю правовстановлюючих документів оформити право власності на нерухоме майно та належним чином зареєструвати, тому що право власності позивач набуває на квартиру після державної реєстрації нерухомого майна. Згідно ч.1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно ч.4 ст.656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У звязку з чим, суд вважає за можливе задовольнити позов, що негативно не вплине на права та інтереси сторін та інших осіб, оскільки позивач за відсутності правовстановлюючих документів на квартиру не має можливості реалізувати своє право у повному обсязі, а саме отримати свідоцтво на право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, ст.49 ЗУ Про власність, ст.ст.47, 334 ЦК України (1963 року),

Outcome: approved