Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 28.09.2014 р. о 14 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER] в м. Київ на перехресті вул. Межигірська та вул. Юрківська не виконала вимоги знаку «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надала дорогу автомобілю «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та було завдано матеріальних збитків. У відповідності до постанови Подільського р/с м. Києва від 04.11.2016 р. відповідача [PERSON] було визнано виною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Як вказує позивач, у зв'язку з даною ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, у зв'язку із цим він звернувся на СТО та вартість ремонтних робіт становить 39723, 10 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь вищевказану суму та судові витрати. У судове засідання представник позивача надіслала свою заяву щодо винесення заочного рішення та підтримку позову. Відповідач [PERSON]. у судове засідання також не з'явилась, належним чином була повідомлена. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2014 р. о 14 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER] в м. Київ на перехресті вул. Межигірська та вул. Юрківська не виконала вимоги знаку «Дати дорогу», виїжджаючи з другорядної дороги, не надала дорогу автомобілю «Мерседес» д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та було завдано матеріальних збитків. У відповідності до постанови Подільського р/с м. Києва від 04.11.2016 р. відповідача [PERSON] було визнано виною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП У відповідно до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93, № 7 від 08.07.94 р. № 11 від 30.09.94 р. та № 15 від 25.05.98 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Як з'ясовано судом, позивач та його представник обрали спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктною зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового Страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016 р. розглядаючи цивільну справу № 6-2808 цс 15. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Як з'ясовано судом, позивач звернувся до ТОВ «Флейвор Груп» і дана організація встановила матеріальний збиток, який заподіяно пошкодженням автомобіля позивача складає 39723, 10 грн. За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому його позов підлягає задоволенню на суму 39723,10 грн. матеріальних збитків., які потрібно стягнути із відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved