Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив усунути перешкоди у користуванні його житловим будинком, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним приміщенням. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З 2002 року він проживає однією сім'єю з [PERSON], у якій є син [PERSON] - відповідач у справі, останній зареєстрований в його будинку з 07 серпня 2008 року. З моменту реєстрації відповідач в його будинку фактично не проживав, тільки зрідка появлявся, а останні два роки взагалі невідомо, де він знаходиться. Реєстрація відповідача перешкоджає йому у здійсненні його права власності будинком, а саме оформленні субсидії на сплату житлово-комунальних, тому, зазначаючи, що місцезнаходження йому не відомо, він змушений був звернутись з цим позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином згідно частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у неї матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Договором купівлі-продажу житлового будинку від 07 травня 1974 року підтверджується, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Домова книга позивача та адресна довідка свідчать про те, що за вказаною вище адресою [PERSON] дійсно зареєстрований з 07 серпня 2008 року. Факт того, що відповідач у будинку позивача зареєстрований, але не проживає підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 10.04.12 р., складений депутатом Станично-Луганської селищної ради [PERSON]. Відповідно до вимог статті 3 Сімейного кодексу України та частини другої статті 64 Житлового кодексу України відповідач фактично вважається членом сім'ї позивача. Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже встановивши, що відповідач як член сім'ї позивача вже більш двох років не проживає без поважних причин в будинку останнього, тому виходячи з наведеної норми закону він вважається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком позивача. За таких обставин, враховуючи, що відповідач своїх заперечень проти позову не надав, позов є обґрунтованим, який слід задовольнити. На наведеного,

Outcome: approved