Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 43749 грн. 71 коп., посилаючись на те, що 09.06.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання Банк виконав, а кредитор свої зобовязання не виконує, в результаті чого заборгованість по кредитному договору станом на 30.06.2017 року становить вищевказану суму, яка складається з самої суми заборгованості за кредитом в розмірі 3648,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 34511,43 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3268,52 грн., а також штрафи у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 2071,41 грн.(процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. З наданого розрахунку, вбачається, що відповідач, станом на 30.06.2017 року має загальну заборгованість перед Банком в сумі 43749,71 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом в розмірі 3648,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 34511,43 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3268,52 грн., а також штрафи у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 2071,41 грн.(процентна складова) (а.с.4-5). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved