Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з березня 2015 року він проживає однією сімєю з відповідачем [PERSON] Під час спільного проживання [PERSON] завагітніла та 30 квітня 2016 року народила дочку [PERSON], батьком якої він являється. Станом на дату народження дочки [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], тому у свідоцтві про народження дитини він зазначений як батько. З метою захисту порушених прав його та дитини просив визнати його батьком [PERSON], [INFO], яка народилася у [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], вчиненого 26 травня 2016 року виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області за № 8, виключивши відомості про батьківство [PERSON] та зазначивши громадянина України [PERSON], [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO], та змінивши прізвище і по-батькові дитини з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, зазначила, що батьком її дочки [PERSON] є позивач, підтвердила факт проживання однією сімєю з позивачем з березня 2015 року по даний час. Заявлені позовні вимоги визнав відповідач [PERSON] Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до положень статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно правил статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом встановлено такі обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками малолітньої [PERSON], [INFO], у актовому записі про народження дитини, складеному 26 травня 2016 року виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Митронівського району Київської області за № 8. Запис про батьків дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до правил статті 133 СК України, за змістом якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 320881, виданим 26 травня 2016 року виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Митронівського району Київської області. При прийнятті рішення про встановлення батьківства суд приймає до уваги наступні обставини : спільне проживання та ведення спільного господарства сторонами, спільне виховання та утримання ними дітей, факт визнання батьківства. Позивач та відповідач [PERSON] з березня 2015 року по даний час проживають однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу в будинку під номером 25 по вулиці Тракторна міста Кагарлик Київської області. Вони повязані спільним побутом, ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет, взаємні права та обовязки. Такі фактичні дані зазначені позивачем та відповідачем [PERSON], не заперечуються відповідачем [PERSON] та підтверджуються актом депутата Кагарлицької міської ради від 03 листопада 2016 року. Під час спільного проживання 30 квітня 2016 року, перебуваючи у шлюбі з відповідачем [PERSON], відповідач [PERSON] народила дочку [PERSON]. 24 жовтня 2016 року її шлюб з [PERSON] було розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області. У судовому засіданні мати дитини [PERSON] підтвердила кровну спорідненість між дитиною та позивачем, не заперечив вказаного факту відповідач [PERSON] Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року за клопотанням позивача у справі була призначена судово-медична генетична ідентифікаційна експертиза. На вирішення експертам поставлено питання,чи є [PERSON], [INFO], біологічним батьком [PERSON], яка народилася 30 квітня 2016 року у [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]? За результатами проведеної експертизи молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 відсотків. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Такі обставини підтверджені висновком судово-медичної генетичної ідентифікації № 353 від 13 жовтня 2017 року, складеним експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 постановлено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться повязані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. На підставі викладеного, ст. ст. 129, 134 Сімейного Кодексу України, п.п. 3, 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793,

Outcome: approved