Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 13 червня 2006 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль Опель Вектра 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 06 липня 2006 року указаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою. Після митного оформлення автомобіль передано у користування [PERSON] з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС у Черкаській області. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим 26 вересня 2011 року управлінням направлено листа членам сім'ї померлого інваліда з вимогою у добровільному порядку повернути автомобіль «Опель Вектра», але автомобіль не було повернуто. Член сім'ї померлого інваліда - син [PERSON] звернувся з письмовою заявою про переоформлення автомобіля через рік після смерті інваліда. Оскільки шестимісячний строк для звернення з такою заявою, встановлений абз. 7 п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, пройшов, позивач вважає, що автомобіль відповідачем повинен бути повернутий. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили та зазначили, що після смерті батька відповідача, відповідач неодноразово в усному порядку звертався до управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА з питання переоформлення автомобіля на своє ім'я, однак йому говорили зачекати. У 2012 році він письмово звернувся з такою заявою до управління, однак відповіді на свій лист не отримав. Вважає, що строк звернення з заявою на переоформлення автомобіля на своє ім'я ним не пропущено, оскільки Порядком, що діяв на час виникнення спірних правовідносин не було встановлено строків для звернення з такою заявою після смерті інваліда, забезпеченого автомобілем, як гуманітарною допомогою. Представники третіх осіб до суду не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно дарчої від 13 червня 2006 року [PERSON] (Німеччина) подарував у рамках гуманітарної допомоги Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації автомобіль Опель Вектра, 1998 року випуску, ід. номер [NUMBER], робочий об'м циліндрів 1799 см3, з метою передачі цього автомобіля інваліду [PERSON]. Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 06 липня 2006 року № 26/ГД-10846 указаний автомобіль визнано гуманітарною допомогою. За заявою та письмовим зобов'язанням інваліда [PERSON], йому передано зазначений автомобіль. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], а/з 17. Як пояснив у судовому засіданні відповідач, після смерті його батька [PERSON], він повідомив про даний факт управління праці та соціального захисту населення та просив роз'яснити яким чином він може переоформити автомобіль на себе, на що йому повідомили, що слід зачекати. Листом від 26 вересня 2011 року управління праці та соціального захисту населення повідомило відповідача про необхідність повернення автомобіля управлінню, на підставі п.16 Постанови КМУ від 19 липня 2006 року № 999 «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями». Не погодившись з указаним, відповідач 15 жовтня 2012 року письмово звернувся до управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА з заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля на своє ім'я. Управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської РДА направлено указану заяву та додані до неї документи відповідача (паспорт, ідентифікаційний код та інші) до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, для вирішення питання переоформлення спецавтотранспорту, який видавався, як гуманітарна допомога [PERSON] та з проханням розглянути заяву відповідача та розрахувати суму податків та зборів за ставками, що діяли на день здійснення митного оформлення, згідно п. 7 ст. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року. Однак, як пояснила у судовому засіданні представник позивача відповідь відповідачеві на таке звернення не надавалася та питання щодо переоформлення не вирішувалося, оскільки відповідачем пропущено шестимісячний строк, встановлений для такого звернення діючим на даний час Порядком. Суд не може погодитися з правильністю такої позиції з наступних підстав. Так, дійсно згідно п.41 (на який посилається представник позивача) Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, у редакції, що діє на час розгляду справи у суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Так, відповідно до Постанови Верховного суду України від 16 травня 2012 року (справа№ 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. Згідно абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Таким чином, шестимісячним строком не було обмежено на час виникнення спірних правовідносин право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Однак, указана заява не була вирішена по суті та не була спрямована до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, як того вимагав відповідний Порядок. За таких обставин суд вважає, що лише у разі відмови Комісії при КМУ передати автомобіль у власність члену сім'ї померлого інваліда, позивач міг вимагати повернення зазначеного автомобіля від відповідача. Посилання представника позивача на лист Міністерства соціальної політики України від 07 червня 2011 року, яким визначено, що необхідно керуватися п. 16 зазначеного Порядку у випадках, якщо протягом 6 місяців з дня смерті інваліда члени сім'ї не звернулися з заявою про викуп, - є безпідставним, оскільки дане у листі роз'яснення не відноситься до спірних правовідносин, адже у листі йде мова про автомобілі, отримані за життя інвалідами за кошти державного бюджету (таврії), а у спірних правовідносинах йдеться про автомобілі, що визнані та передані інвалідам, як гуманітарна допомога. Також необґрунтованим є посилання представника позивача на лист-роз'яснення Міністерства доходів і зборів від 24 вересня 2013 року щодо встановлення шестимісячного строку для звернення членів сім'ї померлого інваліда з питання переоформлення автомобіля, оскільки даний лист роз'яснює застосування Порядку, у редакції чинній на даний час та визначає шестимісячний строк на звернення з заявою про переоформлення автомобіля, яка є відмінною від редакції, що діяла на час спірних правовідносин, і якою не було встановлено жодних строків для звернення членів сім'ї померлого інваліда з такими заявами. За таких обставин суд вважає, що позов є передчасним, адже відповідачу, який своєчасно звернувся з заявою щодо вирішення питання про переоформлення автомобіля після померлого батька-інваліда на своє ім'я, не було відмовлено уповноваженим органом (на час виникнення спірних правовідносин - Комісія з гуманітарних питань при КМУ) у передачі автомобіля у власність, а тому у позові належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed