Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що він є співвласником квартири. Іншими співвласниками є його дружина - [PERSON], син - [PERSON], дочка [PERSON], які зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Крім них, у зазначеній квартирі за проханням соціальних служб була тимчасово зареєстрована [PERSON], як особа позбавлена житла та матеріальної підтримки. Однак з моменту реєстрації та до теперішнього часу [PERSON] у вказаній квартирі не з'являлась. Реєстрація відповідача у квартирі позивача порушує права останнього та призводить до невиправданих комунальних витрат, що нараховуються за послуги, чим об'єктивно порушуються права позивача. Просить суд у спосіб визначений ст.ст. 391, 405 ЦК України визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням та примусово зняти останню з реєстраційного обліку. У ході слухання справи відповідно до принципу змагальності сторін та виходячи з характеру матеріально-правового спору, суд роз'яснив позивачу положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зокрема право заявити клопотання про залучення до участі у справі інших співвласників. Протокольно, до участі у справі були залучені в якості третіх осіб співвласники квартири за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, судом було роз'яснено позивачу положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зокрема право подати письмову заяву про зміну предмету або підстав позову до початку розгляду справи по суті (ст.27ЦПК України), від чого позивач категорично відмовився, та наполягав на вирішенні справи за підставами та обставинами викладеними у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив справу не розглядати в контексті норми ст.405 ЦК України, не змінюючи при цьому предмету, підстав та вимог позову. Вказав, що реєстрація відповідача була тимчасовою, пояснив, що комунальні витрати відбувалися за кількістю зареєстрованих осіб на даний час встановлені лічильники, а тому вимог майнового фінансового характеру до відповідача нема. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку(ст. 74 ЦПК України). Заперечень, заяв, клопотань до суду не надсилав. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надали суду заяви, у яких просили справу розглядати без їх участі, з позовними вимогами згодні. За вказаних обставин, приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.169,224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва № 583 про право власності на житло від 13.07.1995 року, [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї ОСББ «Козак» № 1667 від 05.08.2014 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS], окрім [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрована [PERSON], що також підтверджується довідкою ВАДР УДМС УМВС України в Херсонській області, отриманої на запит суду. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі за проханням соціальних служб, як незабезпечена соціально людина. На підтвердження обставин позову щодо надмірної сплати грошових коштів за комунальні послуги не надано належних та допустимих доказів щодо наявності нарахувань за комунальні послуги на підставі наявності зареєстрованих осіб, а не на підставі показників лічильників у період часу протягом року з урахуванням якого просить позивач визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач наполягав на позовних вимогах про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття її з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з підстав відсутності останньої у вказаній квартирі більше року. Кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.(ст. 3 ЦПК України) у спосіб визначений ст. 16 ЦК України та обраний ним. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 закріплена правова позиція щодо застосування положень ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Виходячи з аналізу вказаних норм статтею 391 ЦК України, на яку посилається позивач як на правову підставу звернення до суду із позовом, регламентується спосіб захисту прав власника житла щодо порушень з боку осіб, які: 1) не є колишніми власниками такого житла, 2)не є членами сім'ї колишнього власника житла, 3) не є членами сім'ї нинішнього власника, за таких обставин власник має право вимагати усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстави звернення до суду, які зазначені в позовній заяві та проголошенні під час пояснень позивачем, не доведено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з підстав звернення до суду. Щодо вимоги про зняття з реєстрації [PERSON] за місцем проживання, то така позовна вимога є похідною від заявленої про визнання особи такою, що втратила право користування, а тому в цій частині позовних вимог суд також відмовляє.

Outcome: dismissed