Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], 07.10.2014 року та стягнути аліменти на утримання трьох дітей [PERSON], 17.04.2007р., [PERSON], 25.07.2010р., [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що відносини в шлюбі з відповідачем за останній рік поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Дружина залишила його з дітьми і вже кілька місяців проживає окремо. На даний момент ведення спільного господарства припинено за переконаннями позивача сенсу підтримувати сімейні відносини не має. У звязку з наведеними обставинами позивач просить розірвати шлюб. Крім того, просить стягнути аліменти на утримання трьох дітей., оскільки вони проживають разом з нею, перебувають на його утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не утримує дітей, не приймає участі у вихованні, не спілкується. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 50грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки відповідач не має постійного місця роботи та має мінливий дохід. Позивач в судове засідання не зявився, проте надав суду письмове клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації в газеті «Народне слово» №40 від 06.10.2016 року. За письмовою згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.10.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ Кіровоградської області , актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ № 080717 від 07.10.2014р. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою ст.109 вказаного Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сімю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач не зявилася до суду про час та місце слухання справи повідомлена через засоби масової інформації в газеті «Народне слово»» № 40 від 06.10.2016 року, а тому суд залишає їй шлюбне прізвище «Береза». Крім того, судом встановлено, що відповідач є матірю трьох дітей [PERSON], 17.04.2007р., [PERSON], 25.07.2010р., [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження виданого на імя дітей: серії 1-ОЛ № 170689 від 09.12.2014 року, серії 1-ОЛ № 098261 від 12.09.2010 року, серії 1-ОЛ № 157406 від 22.05.2014 року. Діти проживають із батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області № 1517 від 04.08.2016 року. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Питання про належне\~ утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку\~ не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані\~ утримувати дитину до досягнення\~ нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів,\~ визначений\~ судом\~ у\~ твердій\~ грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до ст. 184 СК України. Враховуючи матеріальний стан позивача\~ суд вважає\~ за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти в розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину на їх утримання .\~ У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 551,20 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання. \~ \~ \~

Outcome: approved