Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 792 грн. 74 коп., три процента річних в розмірі 1 грн. 98 коп., пеню в розмірі 16 грн. 62 коп., а всього стягнути на свою користь 811 грн. 34 коп. Позовні вимоги вмотивував тим, що 21.08.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір №02-1155 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямком «Філологія. Мова і література (німецька)» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», а відповідач зобов'язалась вносити плату безготівково у розмірі 931 грн. щомісяця та за весь строк навчання - 37240 грн. Строк надання освітньої послуги становив чотири роки, але 03.12.2012 року [PERSON] було відраховано з університету за власним бажанням. 16.01.2013 року [PERSON] була направлена претензія №4 з пропозицією сплатити заборгованість за надання освітньої послуги, яка нею та відповідачем була залишена поза увагою. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 21.08.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №02-1155 про надання освітніх послуг (далі - Договір), згідно умов якого, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за напрямком «Філологія. Мова і література (німецька)» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», а відповідач зобов'язалась вносити плату безготівково в розмірі 931 грн. щомісяця та за весь строк навчання - 37240 грн. Строк надання освітньої послуги становив чотири роки (а.с.5). Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Однак, відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з тим, що 03.12.2012 року [PERSON] було відраховано з університету за власним бажанням, при цьому відповідач сплатила за надання освітньої послуги за період з вересня 2012 року по листопад 2012 року лише 2000 грн., тоді як мала сплатити 2793 грн. (а.с.6-7). 16.01.2013 року позивач звернувся з письмовою претензією за №4 до [PERSON] з пропозицією сплатити заборгованість за надання освітньої послуги в розмірі 811 грн. 34 коп. у строк до 15.02.2012 року, яка останньою та відповідачем була залишена поза увагою (а.с.8-9). Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд уважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за навчання з урахуванням індексу інфляції в сумі 792 грн. 74 коп., пені за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги за період часу з 10.11.2012 року по 01.12.2012 року в сумі 16 грн. 62 коп. та три процента річних в сумі 1 грн. 98 коп., а разом стягнути з відповідача на користь позивача 811 грн. 34 коп. (а.с.7, 10-11). Отже, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved