Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що від сумісного проживання з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. З моменту народження до січня 2014 року син проживав з ним, відповідачка проживала окремо, оскільки утворила іншу сім»ю, має малолітню дитину. У січні 2014 року відповідач забрала сина, оформила до школи за місцем свого проживання. Вважає, що дії відповідачки суперечать інтересам дитини, тому з метою забезпечення належних умов для проживання, належного виховання та розвитку дитини просить визначити постійне місце проживання дитини разом з ним. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що після розлучення з позивачем за домовленістю з матір»ю позивача син [PERSON] залишився проживати з позивачем, оскільки їй необхідно було працевлаштуватися. Періодично вона забирала сина до себе, крім того, вона постійно брала участь в утриманні сина та його вихованні. У січні 2014 року вона забрала сина на канікули і після цього син залишився проживати з нею, вона його оформила до школи, для сина створені всі умови для проживання та навчання. Вважає, що дитина повинна проживати з нею, оскільки вона має можливість забезпечити їй належний догляд та утримання. Просить відмовити позивачу у позові. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА вважає, що позивачу необхідно відмовити у позові, оскільки підстав для визначення місця проживання дитини разом з батьком не має. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, представника служби у справах дітей Апостолівської РДА, дослідивши матеріали справи, заслухавши малолітнього [PERSON], оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] і [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 31.07.2012 року змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно довідки, виданої завідувачем Високопільського ясла-садка, [PERSON] відвідував вказаний садок з 10.09.2007 року по 30.05.2010 року. З 01.09.2010 року по 13.01.2014 року [PERSON] навчався у Високопільській ЗОШ. [PERSON] з дня народження зареєстрований в [ADDRESS], за місцем реєстрації позивача. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.04.14 року встановлено, що позивач проживає в [ADDRESS] власником житла є його мати [PERSON], займане житлове приміщення має задовільний стан, наявна окрема кімната для дитини. За місцем проживання позивач характеризується позитивно, займається тимчасовими заробітками. З характеристики малолітнього [PERSON] встановлено, що він навчається у 4-му класі школи № 57 м. Кривого Рогу з січня 2014 року, мати багато приділяє уваги навчанню та вихованню сина, систематично відвідує школу, контролює виконання домашніх завдань. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.04.11 року встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS] займане житлове приміщення має задовільний стан, в сім»ї створені всі умови для нормального виховання та розвитку дитини. Відповідач працевлаштована, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг малолітній [PERSON] має проживати разом з матір»ю, оскільки це відповідає його інтересам. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що хоче проживати разом з матір»ю. Відповідно до частин 7, 8 та 9 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини ( ч.ч.1-2 ст. 161 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено рівні цивільні права та обов'язки кожного з подружжя у відносинах між собою і зі своїми дітьми та зазначено, що ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР УРСР від 27.02.91 року № 789-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з чим загострились взаємовідносини між відповідачем та позивачем. Така ситуація в їх відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, яке мало би влаштовувати кожну із сторін по справі та враховувати при цьому інтереси малолітньої дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з ним, на його утриманні та вихованні є необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки законних підстав для розлучення малолітньої дитини з матір'ю - відповідачем по справі не встановлено, тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed