Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що він досяг шістнадцяти років у зв`язку має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.04.2005 року його батьками записані: [PERSON] (після укладання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ») та [PERSON] . Шлюб між батьками розірваний. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя, з батька - [PERSON] , на користь матері- [PERSON] було стягнуто аліменти на його утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Як вбачається з листа Шевченковського ВДВС у м.Запоріжжі Півдеено-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) від 06.08.2021 року, виконавчий лист № 2-1527 від 07.06.2007 року перебуває на виконанні з 23.12.2015 року. Відповідач належним чином не виконує судове рішення та станом на 31.07.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 97290 грн. 84 коп. З березня 2020 року він постійно проживає з бабою - [PERSON] та перебуває на її утриманні. [PERSON] , але мати [PERSON] отримує сплачені батьком аліменти на його утримання та витрачає на свої особисті потреби, через що він звернувся з заявою до органів опіки і піклування про здійснення контролю за цільовим використанням аліментів [PERSON] . Просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення ним повноліття та припинити стягнення аліментів за рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] на його утримання. Ухвалою від 01.11.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача [PERSON] адвокат Редько О.А. у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов суду не подав. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 01.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Про розгляд справи в Хортицькому районному суді м.Запоріжжя, відповідач неодноразово повідомлявся, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/. Відповідач не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов суду не надав. Третя особа [PERSON] та її адвокат Нікітіна Н.Г. у судове засідання не з`явилися, адвокат надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просила ухвалити рішення на розсуд суду. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.04.2005 року [PERSON] народився [INFO] , його батьком записаний [PERSON] , матір - [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя, справа № 2-1527/2007 від 04.06.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку, станом на 05.08.2021 року, заборгованість [PERSON] по аліментам складає 97290 грн. 84 коп. (а.с. 24). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 17.07.2007 року розірвали шлюб, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , 14.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 14). Довідкою № 235 від 04.08.2021 року, виданою головою правління ОСББ «Будівельник 290/25» [PERSON] , 1961 року народження зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , 2005 року народження мешкає за адресою: [ADDRESS] з березня 2020 року по теперішній час без реєстрації (а.с. 18). Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 СК України, дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Як вбачається\~з копії\~паспорту ІD картки, [PERSON] досяг 16-річного віку ( а.с.9), тому він звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на його утримання та на його користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дні подачі позову до досягнення повноліття, тобто до [INFO] та припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на його утримання за виконавчим листом, виданим Хортицьким районним судом м.Запоріжжя від 07.06.2007 року у справі № 2-1527, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача є огрунтованими, доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved