Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 185 238 грн 00 коп та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 26.07.2012 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено договір кредиту № 021АІ10120726001, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 185 238,00 грн зі сплатою 18,0 відсотків річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 25 липня 2019 року. 26.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 021АІ10120726001, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли за кредитним договором № 021АІ10120726001 від 26.07.2012 року. [PERSON] не виконує свої зобов'язання визначені вказаним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Станом на 11.04.2017 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 185 238,00 грн. Ухвалою суду від 04.05.2018 року постановлено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомили. Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позов суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2012 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], було укладено договір кредиту № 021АІ10120726001, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 185 238,00 грн. зі сплатою 18,0 відсотків річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 25 липня 2019 року. У подальшому між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 021АІ10120726001 відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли за кредитним договором № 021АІ10120726001 від 26.07.2012 року. На день звернення до суду з позовом [PERSON] не виконує свої зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 185 238 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 144 419 грн. 69 коп., розміром інфляційних витрат за кредитом у розмірі - 4 969 грн. 00 коп. та розміром інфляційних витрат за відсотками у розмірі - 954 грн. 47 коп. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст. ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 549 ЦК України та Умов договору, у разі невиконання, несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. За таких обставин, а також з огляду на те, що від відповідачів заперечень на позовну заяву не надійшло, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 380,38 грн.

Outcome: approved