Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив стягнути з відповідача негарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму коштів депозитів в розмірі 120375,51 гривень; відсотки, нараховані під час дії Тимчасовоі адміністрації на суму 14123,0 гривень; 4075,64 гривень упущеної вигоди; 58,80 витрат (банківські, поштові), а всього 138632,95 гривень. В обґрунтування позову посилалась на наступне. [PERSON] уклала з Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» договори банківських вкладів (депозитів) в гривнях України на умовах приєднання до публічного договору №1. 26 грудня 2013 року між сторонами укладено договір №1000005493 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 11 жовтня 2013 року, за умовами якого сума вкладу складала 5000,0 гривень із процентною ставкою 22,0% річних та датою повернення 28 січня 2015 року. 28 серпня 2014 року між сторонами укладено договір №1000009876 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року, за умовами якого сума вкладу складала 104300,0 гривень із процентною ставкою 25,0% річних та датою повернення 04 березня 2015 року. 30 квітня 2014 року між сторонами укладено договір №1000007395 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року, за умовами якого сума вкладу складала 5200,0 гривень із процентною ставкою 25,0% річних та датою повернення 03 червня 2015 року. Позивачка звернулась до відповідача із вимогою про повернення належних їй грошових коштів, втім, до сьогоднішнього дня відповідач умови договору не виконав. Позивач надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'являвся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 26 грудня 2013 року між сторонами укладено договір про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року № 1000005493 вклад «Новорічні бажання», згідно з умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 5000,0 гривень, строком до 28 січня 2015 року зі сплатою 22% річних. 30 квітня 2014 року між сторонами укладено договір про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року № 1000007395 вклад «Постійний клієнт», згідно з умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 5200,0 гривень, строком до 03 червня 2015 року зі сплатою 25% річних. 28 серпня 2014 року між сторонами укладено договір про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року № 1000009876 вклад «Постійний клієнт», згідно з умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 104300,0 гривень, строком до 04 березня 2015 року зі сплатою 25% річних. Згідно з п.1.6 зазначеного публічного договору, приєднання фізичної особи до цього договору здійснюється шляхом підписання договору про приєднання до договору та отримання його примірника. Після приєднання фізичної особи до цього договору шляхом надання до банку відповідного договору про приєднання та внесення суми вкладу така фізична особа стає вкладником банку. Згідно з пунктом 8.4.4. зазначеного публічного договору банк зобов'язується повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими та несплаченими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний/картковий рахунок, вказаний вкладником в договорі про приєднання до договору або у письмовій заяві вкладника. Станом на час розгляду справи відповідно до розрахунку позивача, що також не було заперечене належним чином стороною відповідача, залишок неповерненого депозиту складає суму 320375,51 гривень, та відсотки у розмірі 14123,0 гривень. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. При цьому, судом також враховано, що відповідно до чинного законодавства Фонд гарантування вкладів фізичних осіб України, починаючи з 27.01.2015 року до 26.04.2015 року, в ПАТ «ІМЕКСБАНК» запровадив тимчасову адміністрацію та призначив уповноважену особу. Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,0 гривень. Таким чином, позивач обґрунтовано просить суд стягнути суму заборгованості за вирахуванням 200000,0 гривень в розмірі 134498,51 гривень, з урахуванням відсотків. Втім, суд має відмовити у задоволенні позовних вимог позивача що стягнення витрат у розмірі 58,80 гривень та 4075,64 гривень упущеної вигоди з огляду на необґрунтованість та недоведеність таких вимог. За правилом ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат у сумі 1344,98 гривні, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial