Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], 02.07.1987р.н., відносно малолітніх доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, гр. [PERSON] перебувала в шлюбі з гр..[PERSON], [INFO] В шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] Згодом, шлюб між гр.. [PERSON] та гр.. [PERSON] було розірвано (рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 серпня 2010 року справа № 2-2877/10). Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] залишилася проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS], а гр.. [PERSON] залишив родину та переїхав до знайомих у м. Київ. 26.10.2012 року, у [PERSON], народилась менша донька, [PERSON] (Витяг № 000112888693 від 31.03.2013 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України). Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2014 року, справа № 367/3976/14-ц малолітні: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відібрані у гр.. [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Одночасно, на підставі цього рішення було стягнуто аліменти з гр.. [PERSON] на користь установи або особи, яка буде утримувати дітей; накладено заборону на відчудження нерухомого майна, що належить гр.. [PERSON] та де малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мають право користування. На підставі довідки Відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції від 21.07.2015 року, № 438/2 гр. [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають у державних закладах на повному державному утриманні не сплачувала. Малолітня [PERSON], [INFO] на даний час перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Київської обласної державної адміністрації з січня 2014 року (с. Копилів, Макарівський р-н, Київська область, вул.. Макарівська, 31-А), а малолітня [PERSON], [INFO] перебуває у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» з 19.06.2014 року (м. Боярка, вул.. Хрещатик, 111, Київська область). Діти знаходяться на обліку в Службі у справах дітей та сімї Бучанської міської ради , як такі, що опинились в складних життєвих обставинах з 22 жовтня 2013 року (Наказ начальника служби у справах дітей № 19 від 22.10.2013 року). За місцем проживання гр.. [PERSON] характеризується негативно: часто вживає алкогольні напої. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.07.2015 року, гр.. [PERSON] була відсутня, хоча була повідомлена про засідання належним чином і їй було розяснено важливість питання, яке буде розглядатися та необхідність її присутності. Дану Комісію вона проігнорувала. Паралельно з цією позовною заявою було подано позов до Шевченківського районного суду м. Києва про позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] відповідно за місцем його проживання, залучивши до справи, як третю особу, Службу у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації. Працівниками ССДС систематично здійснювалися рейди до гр.. [PERSON] Їй неодноразово було попереджено про те, що в разі неналежного виконання нею своїх батьківських обовязків буде порушуватися питання про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей. Одночасно гр.. [PERSON] було розяснено, що їй необхідно налагодити своє матеріально-побутове становище для того, щоб забрати малолітніх дітей із дитячих закладів де вони перебувають на повному державному утриманні. Порадами Служби гр.. [PERSON] не скористасталася та протягом тривалого часу вважала, що не докладаючи ніяких зусиль повернуться в родину. Недбале ставлення до виконання свої батьківських обовязків вищевказаною громадянкою підтверджується тим, що згідно довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 13.07.2015 року № 60-Ю, малолітню [PERSON] мати, [PERSON] відвідала 3 рази, батько [PERSON], за час перебування дитини в Центрі, не відвідував жодного разу. Відповідно довідки КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок м. Боярка» малолітню [PERSON] за час перебування її у закладі, а саме з червня 2014 року, мати, [PERSON] не відвідала жодного разу. По відношенню до малолітньої [PERSON] гр.. [PERSON] є одинокою матірю (Витяг про державну реєстрацію актів цивільного стану про державну реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України). Після відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у матері 06.11.2014 року, гр.. [PERSON] намагалась привести свій будинок до належного стану, але через періодичне вживання алкоголю до кінця нічого не може довести. Жодного разу вона не зверталася до служби у справах дітей та сімї Бучанської міської ради з приводу вирішення питання повернення дітей з дитячих закладів. Враховуючи ту обставину, що малолітні: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є малолітніми, юридично не освіченими і не в змозі самостійно звернутися до суду з відповідною позовною заявою, орган опіки та піклування Бучанської міської ради на підставі ст. 45 ЦПК України, з метою захисту правових інтересів малолітніх вважає за необхідне звернутись до суду із заявою про позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] по відношенню до її доньок. Представник позивача зявився, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Прокурор підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутність та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 26.10.2012 р., її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №226996 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 СК України для призначення допомоги (а.с. 24). [PERSON] народилася 09.05.2008 р., її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №089990 (а.с. 25). Наказом №19 від 22.10.2013 р. начальника служби у справах дітей Бучанської міської ради, поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). 15.01.2014 р. [PERSON], [INFO] направлено до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації у звязку із складними сімейними обставинами (а.с. 14). Відповідно до висновку за № 20-08/442/1 від 14.07.2015 р., Служба у справах дітей Бучанської міської ради вважає за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON], [INFO] малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 19-20). Також встановлено, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на користь Київського Обласного центру соціально-психологічної реабілітації, де перебуває дівчинка (а.с.6) та на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання [PERSON], [INFO] (а.с.7) Згідно із п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач не належним чином виконує свої батьківські обовязки по догляду за своїми дітьми, що є актом свідомої поведінки, так як вона має реальну можливість виконувати свої батьківські обовязки, але не вчиняє відповідних дій, тому суд дійшов висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняються від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] аліменти на користь установи чи особи, під опікою якої будуть перебувати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у звязку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved