Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.09.2007 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач по справі, та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRXRRS00130044, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4177 грн. 56 коп. зі сплатою 0,12 % річних. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Банком було повністю виконано свої зобовязання за даним договором, надано кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач зобовязувався щомісячно сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості, сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, всупереч умовам договору відповідач щомісячно відповідні платежі не проводить, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 19.10.2015 становила 43227,06 грн., та складалась з заборгованості за кредитом у розмірі 163,75 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 13349,37 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 29713,94 грн. Згідно судового наказу, виданого Коростишівським районним судом 28.05.2008 з відповідача було стягнуто суму заборгованості у розмірі 4822,24 грн., а крім того, рішенням Коростишівського районного суду від 11.04.2012 з відповідача було стягнуто суму заборгованості за даним кредитним договором, яка становить 23994 грн., а тому зазначає, що стягненню підлягає різниця між вказаними сумами заборгованості, яка становить 14410,57 грн. Крім того, зазначає, що оскільки відповідачем не виконуються умови договору, підлягає стягненню також штраф, який становить: фіксовану частину у розмірі 500 грн. та відсоткову складову у розмірі 720,53 грн. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно наданої відповідної заяви №3583/16-Вх від 14.06.2016 розмір позовних вимог збільшився та заборгованість за кредитним договором у загальному станом на 24.05.2016, з урахуванням рішень Коростишівського районного суду від 28.05.2008 (судовий наказ) та від 11.04.2012, становить 19297,61 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи належним чином неодноразово рекомендованими листами повідомлявся, про що свідчать відповідні судові та поштові повідомлення, про поважність причин неявки не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним. З метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», який є його правонаступником, що підтверджується засвідченою ксерокопією Статуту ПАТ КБ «Приватбанк», довідкою з ЄДРПОУ серії АА №241170 та банківською ліцензією №22 від 05.10.2011 року. Судом встановлено, що 22.09.2007 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір кредитний договір №ZRXRRS00130044, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4177,56 грн. зі сплатою 0,12 % річних. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Сторони дійшли згоди про те, що строк дії кредитного договору складає 12 місяців: до 22.09.2008. Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування останнім. Сторони договору погодили, що при порушенні позичальником строків повернення будь-яких з грошових зобовязань, банк має право нарахувати пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу, а крім того позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобовязання по кредитному договору, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19.10.2015 становила 43227,06 грн., та складалась з заборгованості за кредитом у розмірі 163,75 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 13349,37 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 29713,94 грн. Позивачем зазначається, що від загальної суми заборгованості за даним договором слід відняти суму заборгованості за даним договором, яка була стягнута судовим наказом, виданим Коростишівським районним судом №2-н-36/08 від 28.05.2008 у розмірі 4822,24 грн., а також рішенням Коростишівського районного суду №2-219/12 від 11.04.2012 у розмірі 23994,25 грн. з відповідача, а тому зазначає, що стягненню підлягає різниця між вказаними сумами заборгованості, яка становить 14410,57 грн. Крім того, підлягають стягненню також штрафні санкції, передбачені укладеним договором. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, розмір яких відповідно збільшився та становить загальну заборгованість, з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором, у розмірі 19297,61 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. Вказані вище рішення Коростишівського районного суду - №2-н-36/08 від 28.05.2008 та №2-219/12 від 11.04.2012 - сторонами не оскаржувались, набрали законної сили, є чинними. Виконавчі листи надіслані до ПАТ КБ «Приватбанк» для подальшого предявлення до відповідного органу ВДВС для примусового виконання. Як вбачається з листа-повідомлення відділу ВДВС Коростишівського РУЮ №1245 від 11.05.2016, державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 27.12.2013 на підставі п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та станом на 10.05.2016 повторно виконавчий лист не надходив до ВДВС. В уточненій позовній заяві представником позивача зазначено, що відповідачем здійснюється погашення заборгованості, але не в повному обсязі, а тому зобовязання не виконані. Тому, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи існуюча заборгованість за кредитним договором №ZRXRRS00130044 від 22.09.2007 боржником відповідачем по справі- не погашена. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобовязання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити гроші. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України. Таким чином, кредитор має право на одержання відсотків від суми кредиту, інших визначених договором виплат протягом дії кредитного договору, а відсутність реального виконання боржником свого зобовязання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання відповідних виплат, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований, в звязку з чим підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved