Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати недійсним та скасувати рішення Малоснітинської сільської ради №04-06-У від 21 серпня 2006 року; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON]; стягнути з Малоснітинської сільської ради судові витрати по справі. Позов обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки, що розташована у с. М. Снітинка по вул. Молодіжна з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства. Даною земельною ділянкою він користувався багато років, і весь час, як і жителі села, мав вільний доступ до своєї власності до того моменту, як було прийнято рішення Малоснітинської сільської ради №04-06-У від 21 серпня 2006 року про надання дозволу на приватизацію землі загального користування громадянці [PERSON] Позивач неодноразово з жителями села [PERSON] звертались до голови Малоснітинської сільської ради. Так в 2010 році за вх. №41 від 26 липня 2010 року за підписом 42 (сорока двух) жителів села з проханням повернути дорогу по вул. Молодіжна між будинками № 12 і № 14,16 в загальне користування і призупинити на той час незаконну приватизацію цієї дороги [PERSON], але голова сільської ради ніяким чином не відреагував на прохання, лише повідомив жителів села про те, що нібито ніколи там не було дороги загального користування всупереч того, що даний факт підтверджений такою значною кількістю громадян, які протиправно на даний час позбавлені права на користування своєю приватною власністю. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. В судове засідання 19 листопада 2014 року позивач та представники не зявилися, повідомленні про час і місце проведення судового засідання у встановленому порядку. Представник [PERSON] [PERSON] направив до суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи через зайнятість в іншій справі. Враховуючи, що на підтвердження вказаних обставин представником позивача не надано доказів, а також наявність у позивача іще одного представника, суд визнав причини неявки позивача та його представників неповажними дійшов висновку про продовження розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. Державна інспекція сільського господарства в Київській області просила розглядати справу за відсутності їх представника. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності серії ЯЖ №694539 від 26 лютого 2009 року [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0946 га що розташована у с. Мала Снітинка по вул. Молодіжна з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства (а.с.8). Частиною другою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно із Рішенням Малоснітинської сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок громадян» №04-06-У від 21 серпня 2006 року передано, зокрема, [PERSON], безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадян; Зобовязано громадян використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням, дотримуючись вимог Земельного кодексу України; Надано дозвіл Фастівському госпрозрахунковому бюро на виготовлення державного акту; Затверджено матеріали інвентаризації та внести зміни у земельно-кадастрову документацію (а.с.9). Актом про встановлення в натурі (на місцевості), погодження зовнішньої межі та передачу на зберігання встановлених межових знаків земельної ділянки від 01 жовтня 2007 року [PERSON] за участю суміжних користувачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановили в натурі (на місцевості) та погодили зовнішню межу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [PERSON], вул. Молодіжна, 16 (а.с.117). Відповідно до Державного акту Серії ЯД №753713 від 25 лютого 2009 року [PERSON] на підставі Рішення [PERSON] сільської ради №10 від 10 грудня 2008 року є власником земельної ділянки 0,2500 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована: Київська область, Фастівський район, с. М. Снітинка, вул. Молодіжна, 16. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що оскаржуваним рішенням сільської ради надано дозвіл на приватизацію [PERSON] земельної ділянки на якій знаходилася. Згідно із [PERSON] автомобільних доріг у Київській області №06с/2349 від 21 серпня 2014 року поняття «автомобільна дорога» та порядок їх будівництва, ремонту та утримання визначено Законами України «Про автомобільні дороги», «Про дорожній рух», «Про основи містобудування», Постановою Кабінету Мініметрів України від 30.03.94 №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», ДБН В.2.3-4-2000 «Споруди транспорту; Автомобільні дороги», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». З автомобільних доріг загального користування державної власності, які знаходяться на балансі [PERSON] через с. Мала Снітинка проходять дві: дороги місцевого значення 0102405 Фастів-Кощіївка та С1024Гі /Фастів-Кощіївка/-[PERSON]. В межах села автомобільна дорога 0102405 Фастів-Кощіївка співпадає з вулицею Гагаріна, а С102411 /Фастів-Кощіївка/-[PERSON] співпадає з вулицею Шевченка (а.с.119). Як вбачається із матеріалів справи «Догрога загального користування» в генеральному плані с. М. Снітинка дорога по вул. Молодіжна між буд. №12, №14 та №16 у вказаному селі відсутня. Покази свідка позицію позивача спростовують. Крім того, відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення Головного управління Держкомзему у Київській області №006/24 від 14 липня 2010 року встановлено, що частина земельної ділянки [PERSON] и площею 0.05 га на час проведення перевірки самовільно зайнята власником земельної ділянки повул. Молодіжній. 14 в с. Мала Снітинка [PERSON] шляхом облаштування проїзду до власного двору (а.с.14). Таким чином, позивачем не доведено під час судового розгляду, що відповідачем при прийнятті Рішення Малоснітинської сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок громадян» №04-06-У від 21 серпня 2006 року не дотримані вимоги статті 118 Земельного кодексу України та яким чином відповідачем порушені його права, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування оскаржуваного рішення сільської ради. Враховуючи, що позивачем не було заявлено клопотання про залучення у якості відповідача [PERSON] та вищезазначені обставини, суд вважає позов в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. Відповідно до статей 116, 118 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed