Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що\~ в період 2017-2018 роках він пересилав значну кількість поштових відправлень до різних країн світу через ПАТ «Укрпошта». За пересилання поштових відправлень позивач проводив оплату послуг ПАТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів, що підтверджується виданими касовими чеками. У численних випадках, поштові відправлення було доставлено отримувачам значно довше, ніж у строки, які вказано на сайті ПАТ «Укрпошта», а деякі поштові відправлення було втрачено та отримувачам не доставлено. Для розшуку поштових відправлень, які не було доставлено отримувачам, позивач\~ звертався до ПАТ «Укрпошта» з відповідними зверненнями.. Вважає, що відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», за\~ кожний день прострочення доставки відправлення йому повинна бути виплачена пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи. Крім того, ПАТ «Укрпоштою за втрачене поштове відправлення КА73081111711А позивачу взагалі не виплачено, хоча кінцевим строком виплати є 04.04.2018 р. Просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне доставлення 49-ти поштових відправлень в розмірі 12208 грн. 44 коп., відшкодування за втрачене поштове пересилання КА73081111711А в розмірі 1235 грн. 93 коп.; грошову суму за прострочення виплати відшкодувань в розмірі 171 грн. 37 коп. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача\~ надано заперечення, в яких останні пояснили, строки доставки не є нормативними та ніяким нормативним документом не закріплені, а є лише рекомендованими, тому відповідальність ПАТ «Укрпошта» за їх не несе. Також вказали, що відповідальність операторів перед користувачами наступає лише за несвоєчасну доставку внутрішніх реєстрованих поштових відправлень. Крім того вказали, що не має відомостей, щодо втраченого відправлення на яке посилається позивач, тому відсутні підстави для відшкодування за його втрати. Просили суд у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач в період 2017-2018 роках неодноразово\~ пересилав поштові відправлення до різних країн світу через оператора ПАТ «Укрпошта». За пересилання поштових відправлень позивач проводив оплату послуг ПАТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів, що підтверджується виданими касовими чеками. З наданого позивачем до позовної заяви додатку вбачається, що у 47 випадках, поштові відправлення було доставлено отримувачам з перевищенням «контрольного строку»,\~ який вказано на сайті ПАТ «Укрпошта». Крім того, у 4 випадках із відправленнями: RA730664060UA, RА730734931UA, RA73078816UA, RА73078863UA відправлення були втрачені та за них сплачено відшкодування. За втрачене поштове відправлення RА730811117UА відшкодування йому станом на розгляд справи у суді не виплачено. Сторонами вищевказані факти не заперечуються. Так, відповідачем вказано, а матеріалами справи не спростовано, що «контрольні строки» і відповідно їх прострочення, наведених у додатку 1 до позову не є нормативними, оскільки вони не затверджені жодним нормативним актом і не є обовязковими для відповідача. Таким чином, суд вважає, що використання позивачем «Середніх фактичних строків пересилання міжнародних поштових відправлень з України до іноземних країн способом авіа», розміщені на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» не є підставою для притягнення відповідача до відповідальності як оператора поштового звязку. Крім того, на думку суду, посилання позивача в обґрунтування позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 12208,44 грн. за несвоєчасну доставку поштових відправлень на ч. 5 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів», яка встановлює, що у разі коли виконавець прострочує надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством, суперечить ст. 18 Закону України «Про поштовий звязок», яка встановлює матеріальну відповідальність операторів перед користувачами лише за несвоєчасну доставку внутрішніх реєстрованих поштових відправлень у виді штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуг поштового зв'язку. Таким чином. суд вважає, позовні вимоги позивача в частині стягнення пені необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, ПАТ «Укрпошта» як український національний поштовий оператор здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України та Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною. Згідно зі ст.19 Всесвітньої поштової конвенції, кожен поштовий оператор зобовязаний приймати рекламації відносно посилок та рекомендованих відправлені, якщо їх подано у 6-місячний термін з моменту відправлення поштового пересилання. Також, статтею 23 Всесвітньої поштової конвенції передбачено відповідальність поштових операторів, у тому числі виплату відшкодувань, Статтею РК154 (п. 2.6) Регламентів письмової кореспонденції встановлено, що розшук поштового відправлення має бути здійснено у строк не більше ніж 2 місяці. Сума відшкодування за втрату, повне розкрадання чи повне ушкодження одного замовного відправлення, передбачена в статті 23.2.1 Конвенції, становить 30 СПЗ. Відповідно до Ст. РК 163 Виплата відшкодування повинна бути проведена в найкоротші строки, але не пізніше трьох місяців з дня, наступного за днем подачі рекламації. Оскільки, позивачем у передбачені строки було подано рекламацію, відносно відправлення КА73081111711А, а саме 03.01.2018 року, двомісячний строк на розшук вказаного відправлення минув, відповідно, кінцевим строком\~ відшкодування\~ позивачу був 03.04.2018 року. Оскільки на даний час вказане відшкодування відповідачем не виплачено, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими. Згідно наданого позивачем розрахунку, стягненню з ІІАТ «Укрпошта» підлягає вартість відшкодування у розмірі 30СПЗ та вартість сплаченої послуги за пересилання, що загалом становить 1235,93 грн. Крім того, також підлягає застосування норма ч.2 ст.625 ЦК України про стягнення з ПАТ «Укрпошта» грошових сум у розмірі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми\~ по відшкодуванню по 5 втрачених поштових відправлень, адже, Закон покладає, у випадку втрати поштового відправлення, зобовязання виплатити певну грошову компенсацію на користь відправника. Таким чином між сторонами виникли правовідносини як кредитора і боржника по грошовому зобовязанню. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума сум у розмірі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми\~ по відшкодуванню по 5 втрачених поштових відправлень складає загалом 171,37 грн. Враховуючи вищенаведене, розглянувши у межах заявлених вимог справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суму судових витрат суд розподіляє згідно із ст. 141 ЦПК України, відповідно пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial