Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 16 січня 2017 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт і все своє майно заповіла в рівних частинах своїм дітям , сторонам по справі. Однак, відповідач відмовився від прийняття спадщини, про що подав відповідну заяву до нотаріуса. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м.Калуш по вул. Церковна, 33 «а» Івано-Франківської області. Позивач мав намір успадкувати вище зазначене майно та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про права власності на спадкове майно за заповітом на вказане домоволодіння, через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Тому позивач звернувся до суду та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м.Калуш по вул. Церковна, 33 «а» Івано-Франківської області. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що подав суду відповідну заяву та просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2017 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно, яке йому належало, та складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м.Калуш по вул. Церковна, 33 «а» Івано-Франківської області, однак на вказане домоволодіння відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 27.07.2009 року (а.с.5). 27 липня 2009 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт приватним нотаріусом [PERSON] у відповідності до якого майно, яке йому належить на праві власності заповіла в рівних частинах сторонам по справі, своїм дітям (а.с.12). У відповідності до нотаріально посвідченої заяви від 16.01.2017 року відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом (а.с.13). При зверненні позивача до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове будинковолодіння за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а саме оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.5). Як вбачається з технічного паспорту від 03.10.2017 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м.Калуш по вул. Церковна, 33 «а» Івано-Франківської області становить 117750 грн.(а.с.18). Факт належності спадкодавцю житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м.Калуш по вул. Церковна, 33 «а» Івано-Франківської області підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 02.08.1994 року посвідченого 02.08.1994 року Державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №2-Д-370 (а.с.14 ) в якому зазначено, що вказане майно належить на праві власності [PERSON] Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.6-9) Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, спадщину прийняла про що подала відповідну заяву у нотаріальну контору (а.с.5).\~\~\~\~\~\~ Відповідач по справі є рідним братом позивачки, однак претензій до спадкового майна не має, про що подав відповідну заяву (а.с.13). Інших спадкоємців, які в силу ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, немає, спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved