Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» та [PERSON] був укладений письмовий договір позики за № 0004/5009, предметом якого було передання у власність відповідача грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався сплачувати за користування позикою проценти із розрахунку 0,34 % в день в такому порядку: одноразово, одночасно з погашенням основного боргу відповідно до строкового зобов'язання по Додатку № 1.Також у випадку несвоєчасного повернення сум позики сплатити неустойку в розмірі 1% від суми позики за кожен день просрочки. Договором від 13.02.2015 року за № 015/15/ДВ було відступлено право вимоги Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» за договором № 0004/5009 від 07 грудня 2013р. на користь [PERSON]. Відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 04 березня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 7132,80 грн., яка складається: 1000 грн. - тіло позики, 1536,80 грн. - проценти за час користування грошовими коштами, 4280 грн. - неустойка за несвоєчасне виконання зобов»язання, 280 грн. - інфляційні витрати, 36 грн. - 3% річних, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 07 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» та [PERSON] був укладений договір позики за № 0004/5009 (надалі - договір), предметом якого було передання у власність відповідача грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався сплачувати за користування позикою проценти із розрахунку 0,34 % в день в такому порядку: одноразово, одночасно з погашенням основного боргу відповідно до строкового зобов'язання по Додатку № 1. Також у випадку несвоєчасного повернення сум позики сплатити неустойку в розмірі 1% від суми позики за кожен день просрочки (а.с.6-10). Договором від 13 лютого 2015 року за № 015/15/ДВ було відступлено право вимоги Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» за договором № 0004/5009 від 07 грудня 2013р. на користь [PERSON]. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 04 березня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 7132,80 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позик) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставинах, відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. (несплачена сума позики). У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. П. 2.3. договору встановлено, що відповідач сплачує за користування позикою проценти із розрахунку 0,34 % в день в такому порядку: одноразово, одночасно з погашенням основного боргу відповідно до строкового зобов'язання по Додатку № 1. Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 452 днів, починаючи від 07 грудня 2013 року по 04 березня 2015 р., розмір процентів за весь час користування грошовими коштами, які були надані у якості позики за договором складає 1536.80 грн. = (1000,00 грн.(тіло позики) х 0,34 % (процент за користування позикою) х 452 днів). На підставі ст. 549 ЦК України, боржник за порушення зобов'язання повинен сплатити кредиторові неустойку. П. 2.4. договору передбачено, що за несвоєчасне повернення сум в погашення позики відповідач зобов'язувався сплатити неустойку в розмірі 1% від суми позики за кожен день просрочки. Згідно Додатку № 1 до договору відповідач зобов'язаний був сплатити черговий платіж 21.12.2013 р. і з цієї дати почалося невиконання грошових зобов'язань зі сторони відповідача. На день звернення до суду відповідач зобов'язаний сплати неустойку в розмірі 4280,00 грн. = 1000,00 грн. (тіло кредиту) х 1% (розмір неустойки за несвоєчасне повернення сум позики) х 438 днів просрочки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 280 грн. /1000,00 х 1,249 = 1249,00 грн. - 1000,00 грн. = 249,00 грн. ( 2014р.); 1000,00 х 1,031 = 1031,00 грн. - 1000,00 грн. = 31,00 грн. (січень 2015р.)/. 3% річних становить 36,00 грн. (1000.00 грн. (сума заборгованості) х 3 х 438 (кількість днів прострочення) : 365 : 100). Враховуючи вище викладене станом на 04.03.2015 р. відповідач повинен сплатити на користь [PERSON] суму у розмірі 7132.80 грн., з них 1000.00 грн. - тіло позики, 1536,80 грн. - процент за користування позикою, 4280,00 грн. - неустойка за несвоєчасне виконання зобов'язання, 36,00 грн. - 3% річних, інфляційні витрати -280,00 грн., а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved