Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 07.11.2010 р. відповідачу був наданий кредит у розмірі 2800грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у звязку з чим станом на 31.05.2015 року має заборгованість за договором в сумі 7415,63грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 4973,90грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1512,41грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 100грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 329,32грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Представник позивача підтримав уточнені вимоги ПАТ КБ ПриватБанк у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що уточненні позовні вимоги визнає частково з урахуванням вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», просить розглянути справу без її участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити рішення. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2010 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с.6), відповідно до якої відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується випискою по платіжній картці та довідкою про умови кредитування (а.с.7-8,66-73) . Відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві від 07.11.2010 р. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.1.1.5.32 Умов та правил). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, у звязку з чим між ними виникли договірні правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.05.2015р. позичальник [PERSON] в порушення умов договору належним чином не виконала свої договірні зобовязання, у встановлені строки суму кредиту не повернула. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором складає 6586,31грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4973,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1512,41грн., заборгованості з комісії за користування кредитом -100 грн., яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення штрафів в сумі 500 грн. та 329,32 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви відповідач має зареєстроване місце проживання у [INFO], яке розташоване в зоні, де проводилась антитерористична операція. Отже суд приходить до висновку, що оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів слід відмовити, оскільки з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що штрафи нараховані після 14 квітня 2014 року. (а.с.64 об-65). За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 4973,90 грн., заборгованості за процентами в сумі 1512,41 грн., заборгованості з комісії в сумі 100 грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 6586,31 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог,що буде складати 216,36 грн..

Outcome: partial