Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що26.10.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON]був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов данного кредитного договору відповідач зобовязаний був щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати комісію за користування кредитом. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобовязання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 31 березня 2018 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкцій на загальну суму 42646,84 грн. (3037,78 грн.\~заборгованість за кредитом, 33902,07 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн.\~заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн.\~штраф (фіксована частина), 2006,99 грн.\~штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без йогоу часті, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11\~ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовом не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26.10.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов данного кредитного договору відповідач зобовязаний був щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати комісію за користування кредитом. Згідно зі\~ст.\~1054\~ЦК України \~за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого зобовязання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31 березня 2018 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкційна загальну суму 42646,84 грн. (3037,78 грн.\~ заборгованість за кредитом, 33902,07 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн.\~заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн.\~штраф (фіксована частина), 2006,99 грн.\~штраф (процентна складова). Також, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до ст.549ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, вищевказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правовоївідповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те сааме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який суд враховує у відповідності до положень ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 40139,85\~грн. (3037,78 грн.\~заборгованість за кредитом, 33902,07 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн.\~заборгованість за пенею та комісією). Також, у відповідності до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнувши його всумі 1658,42 грн.

Outcome: partial