Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 40 665,86 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 507,74 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21 лютого 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002738882, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 35000 грн. строком на 36 місяців з 21.02.2013 року по 21.02.2016 року. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 08/11/13, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором споживчого кредиту № 2002738882 від 21.02.2013 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконував свої зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 11.11.2014 року утворилась заборгованість, а саме: заборгованості за кредитом - 40 655,86 грн. , заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсотками -10 108,19 грн., а всього на суму 50 774,05 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були досліджені наступні докази: копія договору про надання споживчого кредиту, копія повідомлення, розрахунок заборгованості, копія договору факторингу, копія акту приймання-передачі, копія статуту. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002738882, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 35000 грн. строком на 36 місяців з 21.02.2013 року по 21.02.2016 року. (а.с.5-7). 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 08/11/13, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором споживчого кредиту № 2002738882 від 21.02.2013 року. (а.с.17-28). Повідомленням від 25.03.2014 року, відповідач був повідомлений про те, що на підставі договору факторингу від 08 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ ОТП «Факторинг Україна», право вимоги заборгованості по кредитному договору № 2002093751 від 27 грудня 2012 року, відступлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та надано десятиденний строк для погашення заборгованості (а.с.15-16). В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконував свої зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 11.11.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 50 774,05 грн.(а.с.9). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору в розмірі 507,74 грн. підтверджується платіжним дорученням № 154 від 15.01.2015 року. Відповідач належним чином не виконує умов договору, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 512, 514,526, 530, 1054, 1077, 1082 ЦК України,

Outcome: approved