Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона є власником домоволодіння № 20 за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул.Лісна. У вказаному будинку зареєстрована відповідач, яка є дружиною онука Позивача. Відповідач фактично з моменту реєстрації, а саме з березня 2015 року не проживає у домоволодінні, особистих речей не має, господарства не веде. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою можуть підтвердити свідки. Відповідач не приймає участі в утриманні будинку. Комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб, тому позивач вимушена нести додаткові витрати. Крім того, факт реєстрації відповідача за вказаною адресою перешкоджає оформити субсидію на послуги. Отже, вважає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул.Лісна, 20, є перешкодою у здійсненні права користування та розпоряджання належним їй майном. Просить [PERSON], [INFO] визнати такою, що втратила право користування житловим будинком №20 по вулиці Лісна смт. Антонівка в місті Херсоні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини не явки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням у газеті «Наддніпрянська правда» №77 випуск від 07 жовтня 2016 року стор.8, заперечень з приводу поданого позову не надала. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~Тобто право власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у нього права приватної власності на це майно. На підставі вищевикладеного вбачається, що з припиненням права власності особи на будинок (квартиру) припиняється його право на користування ними, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слідує висновок, що права користування членів сімї власника будинку цим будинком та обсяг цих прав залежить від прав власника будинку. З припиненням права власності особи на будинок припиняється право членів її сімї на користування ним, оскільки права останніх є похідними від прав самого власника. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння № 20 за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул.. Лісна, на підставі Свідоцтва про право власності н домоволодіння від 13.11.2002 року, зареєстрованого в реєстраційній книзі № 20 з реє.№ 3704. Відповідно до акту виконавчого комітету Антонівської селищної ради №2043 від 08.09.2016 року за підписами [PERSON], [PERSON], затверджений головою квартального комітету №1 [PERSON], головою квартального комітету керуючий справами [PERSON] [PERSON], [INFO], яка зареєстрована у домоволодінні № 20 за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Лісна за даною адресою фактично не проживає. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що момент внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є офіційним визнанням та підтвердженням виникнення в особи права власності на нерухоме майно. Наявна в матеріалах справи копія паспорту [PERSON] та домова книга на будинок №20 по вулиці Лісна смт. Антонівка в місті Херсоні - підтверджують факт проживання та реєстрації в будинку №20 по вулиці Лісна смт. Антонівка в місті Херсоні. За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частина четверта статті 334 ЦК України передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місція проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень. Таким чином, реєстрація та проживання [PERSON] в будинку, що знаходиться у власності позивача, обмежує її право власності. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. У відповідності до ч. 1, п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, у даному випадку судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у судове засідання. На підставі викладеног та

Outcome: approved