Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму коштів у розмірі 71429,15 грн., з яких 21072 грн. - основна сума боргу, 49238,15 грн. відсотки за час користування коштами за період з 08.06.2017 року по 17.08.2019 р., 1119 грн. - 3% річних від суми позики за період часу з 09.08.2017р. по 17.08.2019р. та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 08 червня 2017 року відповідач власноручно склав розписку, в якій зобов`язався повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі еквівалентному 800 доларів США у строк до 08.08.2017 р. зі сплатою відсотків у розмірі 10% на місяць. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу за весь час прострочення. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 червня 2017 року відповідач власноручно склав розписку, в якій зобов`язався повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі еквівалентному 800 доларів США у строк до 08.08.2017 р. зі сплатою відсотків у розмірі 10% на місяць. Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, як вбачається з розписки сума боргу визначена у доларах США. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Станом на 17.05.2019 року курс національної валюти відносно дол.США, відповідно до офіційного сайту Національного банку України, становить 100 дол.США - 2634,2913 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути позивачу [PERSON] грошові кошти за договором позики від 08.06.2017 року грошові кошти у розмірі 21072 грн. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку. Згідно наданого позивачем розрахунку відсотків за користування грошовими коштами відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за договором позики від 08.06.2017 станом на 17.05.2019 - 49238,15 грн. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних від суми боргу за період з 09.08.2017р. по 17.05.2019р. сума заборгованості складає 1119 грн. (21072х3х646:365:100) З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved