Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 10.08.2014 р. між ТОВ «ММК-Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36733 відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 1 200,00 грн., терміном на 16 календарних днів, а саме кредит наданий на термін з 10 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 2 % за кожен день користування кредитом. В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 4 734,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 10.08.2014 р. між ТОВ «ММК-Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36733 відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 1 200,00 грн., терміном на 16 календарних днів, а саме кредит наданий на термін з 10 серпня 2014 року по 26 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 2 % за кожен день користування кредитом. В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, станом на 29.12.2014 року загальна сума заборгованості склала 4 734,00 грн. з яких: 1 200,00 грн. - основна сума боргу, 150,00 грн. - штраф, 792,00 грн. - відсотки за користування кредитом, 2 592,00 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобов'язань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може зменшити розмір неустойки, що підлягає до стягнення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення у стягненні пені а саме в розмірі 1 200,00 грн. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 264 грн. 83 коп. судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved