Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його матері [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №77 по вул. Зарічній в с. Тщенець Мостиського району Львівської області та який відносився до робітничого двору. Вказує, що 19.12.2008 року його (позивача) матір померла. За свого життя заповіту вона не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадщину після смерті матері він прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті разом з нею проживав. Однак, в позасудовому порядку оформити право власності на спірний житловий будинок він не має можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий, тому звернувся до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №77 по вул. Зарічній в с. Тщенець Мостиського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 19.12.2008 року. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200,\~206 ЦПК України\~у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що 19.12.2008 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача). До маси спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №77 по вул. Зарічній в с. Тщенець Мостиського району Львівської області, проте право власності на такий будинок за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Як вбачається\~із матеріалів\~спадкової справи\~№571/2017,\~заведеної у\~Приватного нотаріуса\~Мостиського районного\~нотаріального округу\~[PERSON],\~за життя\~спадкодавець [PERSON]\~заповіту не\~складала.\~Спадкоємцем першої\~черги спадкування\~за законом\~є син\~померлої \~[PERSON]\~(позивач\~у справі),\~який у\~відповідності до\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~оскільки постійно\~проживав разом\~із нею\~на час\~відкриття спадщини\~та протягом\~встановленого законодавством\~строку не\~заявив про\~відмову від\~спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині чи претендували б на таку, немає. Тобто інших, крім позивача, спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], чи претендували б на таку немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON]; довідками, виданими Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області №1130, №1131 та №1132 від 21.07.2017року; повідомленням Приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] вих. №925/02-14; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48488185 від 20.07.2017року; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.07.2017 року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON]; копією спадкової справи №571/2017 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~ Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкритя спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved