Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 21.03.2013 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К11/13, за умовами якого КС «Метроном» було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 7100 гривень строком з 21.03.2013 року по 21.03.2014 року з виплатою 36% річних. Повернення кредиту здійснюється з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. У рахунок забезпечення своєчасності виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено договір поруки між КС «Метроном» та [PERSON] [PERSON] поручився перед КС «Метроном» за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору. Відповідно п.3.7 Кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 16.02.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 12420,16 грн., із них: прострочена заборгованість по основному боргу - 5600 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 6820,61 грн. Відповідно до п.5.4.2 Кредитного договору кредитна спілка має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у разі порушення відповідачем умов кредитного договору. Відповідачами внаслідок прострочення погашення кредиту, завдано істотної шкоди кредитній спілці, у зв'язку із чим остання значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладанні кредитного договору. Просить розірвати укладений між [PERSON] та кредитною спілкою «Метроном» кредитний договір №К11/13 від 21.03.2013 року, стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Метроном» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12420,16 грн., а також судові витрати у сумі 243,60 грн. Представник позивача КС «Метроном» - Заневський А.А. у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№2001 від 30.03.2015 року, в якій просить суд справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 21.02.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням вих..№2450004119889 від 03.03.2015 року, яке повернулося із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а також, що підтверджується витягом із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 30 березня 2015 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 21.02.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням вих..№2450004119897 від 03.03.2015 року, яке повернулося із відміткою «за зазначеною адресою не проживає» вих..№2450004122162, яке повернулося із відміткою «за закінченням терміну зберігання», вих..№2450004136015 від 30.03.2015 року, яке повернулося із відміткою «за зазначеною адресою не проживає», про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - кредитного договору №К11/13 від 21.03.2013 року та графіку розрахунку, який є додатком до договору кредиту судом встановлено, що між кредитною спілкою «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір строком на 12 місяців з 21.03.2013 року по 21.03.2014 року із 36% річних від початкової суми кредитну за кожен день користування кредитом; відповідно п.3.7 - у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Із договору поруки №К11/13-п від 21.03.2013 року судом встановлено, що між КС «Метроном» та [PERSON] укладено договір поруки за виконання [PERSON] зобов'язання перед КС «Метроном». Із видаткового касового ордеру від 21 березня 2013 року судом встановлено, що у Ямпільському відділенні КС «Метроном» [PERSON] отримав 7100 гривень кредиту, згідно кредитного договору від 21.03.2013 року. Із розрахунку заборгованості вих..№72 від 16 лютого 2015 року судом встановлено, що станом на 16.02.2015 року заборгованість [PERSON] перед КС «Метроном» складає 12420,16 грн. Із вимоги щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №К11/13 від 21.03.2013 року вих..№444 від 04.07.2014 року судом встановлено, що кредитною спілкою «Метроном» направлялась боржникам [PERSON] та [PERSON] вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст.610, 554 Цивільного кодексу України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Оскільки відповідачами істотно порушено договір, тому суд має підстави для його розірвання. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідачів у сумі 243 гривні 60 копійок, які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення №196 від 13 лютого 2015 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 554, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 651, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved