Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Зазначив, що згідно з умовами договору факторингу №15/09/14 від 15 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 Цивільного кодексу відступило, а [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. Таким чином, до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року. Згідно Кредитного договору № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», Публічне Акціонерне [PERSON] «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 19 600 (дев'ятнадцять тисяч шістсот) гривень на споживчі цілі, а саме на придбання товару у продавця, що підтверджується рахунком - фактурою №68 від 17 жовтня 2013 року та видатковою накладною №778 від 17 жовтня 2013 року. Відповідач в свою чергу взяв на себе зобов»язання прийняти належним чином, використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Однак, відповідачем було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості. 20 вересня 2014 року відповідачу було направлено вимогу про дострокове виконання зобов»язань. Однак до даного часу заборгованість не погашено. Станом на 14 квітня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 20963 ( двадцять тисяч девятсот шістдесят три) гривні 14 копійок, з яких: 17886 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 32 копійки залишок заборгованості за кредитом; 01 (одна) гривня 35 копійок сума відсотків за користування кредитом; 3075 ( три тисячі сімдесят пять) гривень 47 копійок комісія. Тому позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] з обмежено відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з»явився, надала письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд винести рішення, яким задовольнити їх. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Про що у матеріалах справи присутня письмова заява за вхід №4970 від 11 серпня 2015 року (а.с.37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи присутнє поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.36). Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. \~\~\~\~ Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається\~\~як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із досліджених судом письмових доказів встановлено - згідно з умовами договору факторингу №15/09/14 від 15 вересня 2014 року (а.с.27-30) Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року (а.с.16-17), укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]. До [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року. Згідно Кредитного договору № [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», Публічне Акціонерне [PERSON] «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 19 600 (дев'ятнадцять тисяч шістсот) гривень на споживчі цілі, а саме на придбання товару у продавця, що підтверджується рахунком - фактурою №68 від 17 жовтня 2013 року та видатковою накладною №778 від 17 жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] в свою чергу взяв на себе зобов»язання прийняти належним чином, використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Однак, відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості. 20 вересня 2014 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання зобов»язань (а.с.33). Однак до даного часу заборгованість не погашено. Станом на 14 квітня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 20963 ( двадцять тисяч девятсот шістдесят три) гривні 14 копійок, з яких: 17886 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 32 копійки залишок заборгованості за кредитом; 01 (одна) гривня 35 копійок сума відсотків за користування кредитом; 3075 ( три тисячі сімдесят пять) гривень 47 копійок комісія (а.с.32). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобовязався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. З розрахунку заборгованості позичальника вбачається, що він прострочив платежі з оплати основного боргу (кредиту), процентів за користування кредитом, по комісії за користування кредитом, та має значну прострочену заборгованість, що завдає збитків Банку. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] є зобов»язальними, і регулюються нормами ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятих на себе зобов`язань. Права позивача порушені невиконанням зобовязання відповідачем, а тому підлягають судовому захисту. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача у повному обсязі. Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача\~\~сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача, а тому суд має підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат. Документально підтверджено, що позивач сплатив 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. Тому з відповідача на користь\~\~позивача підлягає стягненню 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 526, 527, 530, 536, 554, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України

Outcome: approved