Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором, укладеним 26.12.2011р. між позивачем та відповідачем, яка, станом на 30.11.2014р. складається з: - 4 010 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом; - 1 300 грн. 39 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 265 грн. 54 коп. - штраф (відсоткова складова); а також понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 26.12.2011р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок в національній валюті України, оформив та надав в користування відповідача картку, а також надав відповідачці кредит у сумі 5 000,00 грн. Зобов'язавшись щомісяця здійснювати повернення кредитних коштів у вигляді обов'язкового мінімального платежу, відповідач, взяте на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого, станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору у розмірі 6 076,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із понесеними ним судовими витратами. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила суд відмовити у задоволенні позову на підставі спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ході розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що, 26.12.2011р., шляхом заповнення відповідної заяви та відкриття карткового рахунку, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, та надав в користування відповідача кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається зі змісту заяви, заповненої відповідачем 26.12.2011р., остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, відкрила картковий рахунок в установі позивача, на який позивачем було перераховано кредитний ліміт у сумі 5 000 грн. Термін дії кредитного ліміту, як зазначено у заяві, збігається з терміном дії платіжної картки. При цьому, згідно п.2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач зобов'язалась погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Водночас, п.2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що, при порушенні клієнтом строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 90 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Разом з цим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, отримавши відповідні кошти на умовах повернення, відповідач, взяте на себе зобов'язання щодо повернення отриманих від позивача коштів не виконує, внаслідок чого, станом на 30.11.2014р. по вищевказаному кредитному договору виникла заборгованість у розмірі 6 076,38 грн., яка складається з: - 4 010 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом; - 1 300 грн. 39 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 265 грн. 54 коп. - штраф (відсоткова складова). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з цим, відповідач, посилаючись на ст.267 ЦК України, просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності, та відмовити у задоволенні позову. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено 26.12.2011 року, відповідно до чого, за умов загальної позовної давності, яка встановлюється тривалістю у три роки, сплив позовної давності закінчується 26.12.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, за захистом порушеного права позивач звернувся 24.12.2014 року, тобто в межах строку загальної позовної давності, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд, задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, вважає необхідним також, на підставі ст.88 ЦПК України задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім, та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved