Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.05.2011 року між ним та відповідачем був укладений усний договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач отримав у власність причеп марки УВН модель 810080 рік випуску 2010 реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], синього кольору, зареєстрований 11.11.2010 року у ДАІ м. Нова Каховка, за який сплатив відповідачу 3000,00 грн. Факт отримання грошей за причеп підтверджується розпискою, підписаною відповідачем в присутності свідків, після чого відповідач надав позивачу довіреність з повним правом розпорядження зазначеним причепом. Позивач користувався причепом та вважав його своєю власністю, здійснював поточний ремонт, оформлював страхові полючи обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.07.2017 року вказаний автомобільний причеп було вилучено працівниками ДАІ на підставі арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача. Враховуючи вказане, вважаючи, що фактично між сторонами укладений договір купівлі-продажу, позивач просив визнати за ним право власності на причеп марки УВН модель 810080 рік випуску 2010 реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], синього кольору, зареєстрований 11.11.2010 року та зняти арешт із зазначеного транспортного засобу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що арешт на спірне майно накладений правомірно, жодних підтверджуючих документів щодо наявності у позивача права власності на вказаний причеп немає. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно довіреності від 21.05.2011 р., зареєстрованої в реєстрі за № 1680, [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представником при вирішенні питань, пов'язаних з розпорядженням (в тому числі продажем чи обміном за ціну та на умовах на розсуд Представника) належного відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 11 листопада 2010 року МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області, причепа марки УВН, модель 810080, рік випуску 2010, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER]. Згідно акту № РВ 140044 від 10.07.2017 р. зазначений причеп в присутності водія [PERSON] затримано у зв'язку із наявністю постанови Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області від 03.10.2016 р. про накладання арешту на майно, яке належить [PERSON] за виконавчим листом, виданим Новокаховським міським судом у цивільній справі про стягнення із зазначеної особи на користь держави ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 181834926,96 грн.. На момент розгляду справи спірний транспортний засіб зареєстрований за [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності, отже, видачу генеральної довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що допускає перехід права власності на автомобіль, а звідти, визнавати його удавним договором доручення. Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до п. п. 2,7,8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Згідно п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Пунктом 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Таким чином, оскільки спірний причеп на час розгляду справи був зареєстрований за відповідачем [PERSON] в установленому порядку, сторони не вжили заходів щодо переоформлення причепу у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, тому, позовні вимоги суд знаходить необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed