Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ABH0R591790686 від 08 листопада 2013 року в розмірі 14186,94 грн., а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08 листопада 2013 року між сторонами укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 6009,02 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 жовтня 2016 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 14186,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5719,30 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4,64 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом у розмірі 300,46 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 7010,78 грн., а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500,00 грн. фіксована частина та 651,76 грн. - процентна складова. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує /а.с. 23/. В судове засідання відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи /а.с. 42/, не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви позичальника [PERSON], 08 листопада 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем укладений договір № ABH0R591790686, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику споживчий строковий кредит у сумі 6009,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці з 08 листопада 2013 року по 07 листопада 2015 року включно. Заява [PERSON] від 08 листопада 2013 року та Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Згідно п. 2.1 умов договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши кредит у визначеній в зазначеному договорі сторонами сумі. Відповідно до п. 4.1 Умов договору, за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати, сплачує відсотки в розмірі, визначеному у Тарифі та Заяві. Щомісячний платіж відповідно до вимог кредитного договору, передбачених ч. 7, становить 250,69 грн., з 16 вересня 2014 року - 400,92 грн., який необхідно сплачувати з 11 по 15 число кожного місяця. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 25 жовтня 2016 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 5719,30 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4,64 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п. 5 Умов договору, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 умов договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем відповідачу станом на 25 жовтня 2016 року також нараховані заборгованість з комісії за користування кредитом у розмірі 300,46 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 7010,78 грн. та штраф у розмірі 500,00 грн. - фіксована частина, 651,76 грн. - процентна складова /а.с. 5/. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № ABH0R591790686 від 08 листопада 2013 року складає загальну суму у розмірі 14186,94 грн. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням\~ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № ВО1S1B16AS від 31 жовтня 2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору, які документально підтверджені. На підставі викладеного і

Outcome: approved