Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням наступних уточнень просить позовні вимоги [PERSON] до управління комунального майна та приватизації ХМР про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі, та визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 64/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Йому належить на праві приватної власності 36/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, які розташовані на земельній ділянці розміром 617 кв. м., по [ADDRESS], за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіною О.С. 28.08.2012 року , зареєстрованого за номером № 1931. Частина домоволодіння у розмірі 64/100 належала [PERSON], [INFO], якого знято з місця реєстрації у 2001 році. Як позивачу відомо, [PERSON] помер, а спадщину ніхто не прийняв. Більше десяти років позивач відкрито та безпосередньо володіє будинком який розташований за адресою: [ADDRESS], робить поточний ремонт, доглядає за другою половиною будівлі, оскільки будинок має спільний дах і стіни, підтримує у належному стані подвір'я. Проте періодично в іншій частині будинку з'являються незнайомі позивачу люди, які ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкогольні напої та наркотичні речовини, шумлять, порушують його, [PERSON]. спокій, справляють людські потреби в підвальному приміщенні. Вхід у підвал знаходиться в іншій частині будинку, фактично розташований під частиною дому позивача, тому [PERSON] часто відчуває неприємний запах. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, дав пояснення, відповідні обставинам, викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, викладені в письмових запереченнях проти позову, які долучені до справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіною О.С. 28.08.2012 року , зареєстрованого за номером № 1931, копія якої є в матеріалах справи, [PERSON] належить 36/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, які розташовані на земельній ділянці розміром 617 кв. м., по [ADDRESS]. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], та [PERSON] повідомили суду, що позивач по справі протягом тривалого часу мешкає у домоволодінні, частина якого належить йому, а другою частиною він постійно опікувався, здійснював поточний ремонт,тощо. Разом із тим, суд приймає до уваги той факт, що матеріали цивільної справи не містять доказів смерті попереднього власника спірної частини домоволодіння - [PERSON], [INFO], факту відсутності у нього спадкоємців, факту неприйняття спадщини після нього, та відповідних документів щодо зняття [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS]. Згідно ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, враховується наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В зв'язку з тим, що позивачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підстави своїх позовних вимог, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed