Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому уточнюючі позовні вимоги, просив позбавити права користування нерухомим майном - житловим будинком [ADDRESS] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку, зареєстрована відповідач, яка з 2009 року в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує, добровільно з реєстраційного обліку не знялась, чим вчиняє позивачу перешкоди у користуванні його майном. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі (а.с.57). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с.56). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 58-59) Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05.12.1989 (а.с. 8), та довідка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 3128 від 07.08.2008 (а.с. 9) про уточнення поштової адреси. Відповідно до розпорядження голови Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 09.02.2016 № 04, назва [ADDRESS] змінено на [ADDRESS]. З довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 3862 від 26.11.2018 (а.с.21), видно, що крім позивача, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] , яка відповідно до акта складеного депутатом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 11), за зазначеною адресою з 2009 року не проживає. Відповідач по справі є колишньою дружиною позивача, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.09.2009 серії [NUMBER] (а.с.10). У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві власності майном, є неправомірними та такими що порушують його законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушує законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 18 цього Кодексу управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України в разі відсутності особи понад установлені строки в місці постійного проживання, така особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. За змістом ст.11 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачами є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивача протягом одного року, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.1).

Outcome: approved