Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду на загальну суму 55790,01 грн., з них: різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 53625,01 грн.; витрати на послуги експерта автотоварознавця 2170,00 грн. Також просить стягнути судовий збір. Позов мотивовано наступним. 18.02.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортних засобів Mitsubishi Outlander р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Hyundai Accent р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду від 08.07.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу. Позивач є власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander р.н. [NUMBER] . Відповідач надав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ СК «Уніка» № 103032644 від 16.09.2020 року, терміном дії з 16.09.2019 року по 15.09.2020 року. Зазначено, що позивач замовив експертне дослідження, за послуги експерта сплатив 2170,00 грн. Згідно висновку експерта ринкова вартість автомобіля становить 180091,57 грн.; вартість відновлювального ремонту внаслідок ДТП 108472,57 грн.; вартість матеріального збитку внаслідок ДТП 54847,57 грн. ПрАТ СК «Уніка» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у сумі 45335,69 грн. Відповідач добровільно виплатив 9512,00 грн. Відповідач повинен виплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 54847,69 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту, визначена експертом, становить 108472,70 грн. До судових витрат позивач відносить судовий збір у розмірі 840,80 грн. та послуги експерта - 2170,00 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду на загальну суму 55790,01 грн., з них: різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 53625,01 грн.; витрати на послуги експерта авто товарознавця 2170,00 грн. Також просить стягнути судові витрати. У відзиві на позовну заяву зазначено, що розмір матеріального збитку, який отримав позивач внаслідок ДТП визначений висновком експертного автотоварознавчого дослідження № АВє-213 від 01.07.2020 року у сумі 54847,69 грн., відшкодовано страховою компанією у розмірі 45335,69 грн., та відповідачем - 9512,00 грн. Крім того, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 100000,00грн. Зазначено, що посилання позивача на правову позицію у постанові ВС від 01.08.2019 року у справі № 490/898/16-ц є безпідставним, оскільки предметом розгляду вказаної справи було стягнення втрати товарної вартості, яка не підлягає відшкодуванню страховою організацією, а тому стягується з винної особи. Позиція відповідача ґрунтується та правових висновках, викладених в постанові ВС від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Також зазначено, що Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Тому, щодо оплати послуг експерта, то відповідач вважає, що проведення додаткової експертизи не було обов`язковим, тому відсутні підстави для стягнення цієї суми. В задоволенні позову просить відмовити. Від представника третьої особи відзиву не отримано, ухвалу та матеріали позову отримано, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечував в судовому засіданні проти задоволення позову, підтримав відзив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. Також встановлено, що [PERSON] 18.06.2020 року о 09-30 год. в м. Херсоні по вул. Нестерова, керуючи транспортним засобом Hyundai Accent р.н. [NUMBER] при виїзді на нерегульоване перехрестя з Миколаївського шосе, не надав переваги в русі транспортному засобу Mitsubishi Outlander р.н. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander р.н. [NUMBER] є [PERSON] . З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 103032644 вбачається, що відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Accent - [PERSON] , застрахована страховиком ПрАТ «СК «Уніка», термін дії полісу з 16.09.2019 року по 15.09.2020 року. Ліміт за шкоду, заподіяну майно становить 100000,00 грн. Відповідно до документа № 7371194917, 07.07.2020 року ПрАТ «СК «Уніка» поповнено рахунок одержувача на суму 45335,69 грн. Позивач в судовому засіданні підтвердив факт отримання даної грошової суми. Відповідно до документа № 8090924528, 15.08.2020 року поповнено рахунок одержувача на суму 9512,00 грн. Позивач в судовому засіданні не заперечував Факт отримання від відповідача даної суми коштів. З висновку експерта № АВє-213 від 01.07.2020 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander становить 108472,70 грн., ринкова вартість 180091,57 грн., вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобіля внаслідок його пошкодження 18.06.2020 року в результаті ДТП становить 54847,52 грн. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 318 від 22.06.2020 року вбачається, що позивачем сплачено за проведення експертизи 2170,00 грн. В судовому засіданні позивачем не заперечувався факт того, що він не звертався до Страхової компанії для отримання відшкодування в межах ліміту. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного Кодексу України(далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. (статті 1,6 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до статті 12\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно зі статтею 36\~цього Закону сума франшизи має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Встановлено, що сума франшизи за страховим полісом відповідача становить 1000,00грн. Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи із розміру ціни позову, заявлені позовні вимоги покриваються розміром страхової виплати, відповідно до полісу №103032644. На переконання суду, позивачем було доведено факт спричинення матеріальної шкоди внаслідок дій відповідача. Вирішуючи вимоги позивача суд вважає за можливе застосувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, а саме: «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови).» Суд погоджується с твердженням представника відповідача, що позиція суду, викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі № 490/898/16-ц, стосується правовідносин щодо вирішення питання про втрату товарної вартості. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. За таких обставин, враховуючи факт наявності полісу №103032644, факт не звернення позивача до страховика для отримання всіх виплат, відсутності відмови страховика відповідальності власника транспортного засобу у здійсненні страхових виплат позивачу, розмір франшизи 1000,00грн., факт виплати відповідачем позивачу 9512,00 грн., розмір ліміту страхових виплат, обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування у межах ліміту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки до відповідача [PERSON] вони пред`явлені передчасно. Виходячи з того, що в задоволенні позову слід відмовити, питання про стягнення судових витрат, що понесені позивачем, не вирішується. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed