Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 3592 грн. 64 коп. в рахунок відшкодування збитків, завданих ним внаслідок порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення, 447 грн. 31 коп. інфляційних витрат та 253 грн. 95 коп. 3% річних. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж та на нього відкрито особовий рахунок №6397003. 18.01.2012 року за місцем проживання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], контролерами Енергопостачальної компанії було проведено перевірку дотримання [PERSON] користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 [PERSON], а саме: самовільне підключення до мереж, після відключення, під прилад обліку, що було зафіксовано в Акті Н №Д 018902 від 18.01.2012 року, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії та дочкою відповідача [PERSON] Згідно п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем цих [PERSON], відповідачеві був виконаний розрахунок розміру збитків за період з 18.01.2009 року по 18.01.2012 року, який склав 3592 грн. 64 коп. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж та на нього відкрито особовий рахунок №6397003 (а.с.8). Правовідносини між сторонами регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за №1357, згідно з п.1 яких вони обовязкові для виконання всіма споживачами та постачальниками. Згідно з п.п.42,48 [PERSON] користування електричною енергією для населення, ст.ст.1,26,27 Закону України «Про електроенергетику» відповідач зобовязаний нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. 18.01.2012 року за місцем проживання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], контролерами Енергопостачальної компанії було проведено перевірку дотримання [PERSON] користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 [PERSON], а саме: самовільне підключення до мереж, після відключення, під прилад обліку, що було зафіксовано в Акті Н №Д 018902 від 18.01.2012 року, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії та дочкою відповідача [PERSON] (а.с.4). На підставі складеного Акту та згідно п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562, відповідачеві був проведений розрахунок завданої шкоди за період з 18.01.2009 року по 18.01.2012 року, який склав 3592 грн. 64 коп. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, у тому числі, майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а тому вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Стосовно позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляції в сумі 447 грн. 31 коп. та 3% річних у сумі 253 грн. 95 коп., то суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, з огляду на наступне. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, лише внаслідок прострочення боржником грошового зобов'язання, за вимогою кредитора боржник сплачує борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних, однак позивач не є кредитором і між сторонами відсутній договір про грошове зобов'язання. Окрім того, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013\~року №10-74/0/4-13, зазначено, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, тому на шкоду не можуть бути нараховані проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Ці нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК\~України про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Так, як убачається з матеріалів справи, позивач ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати, які нараховує на суму збитків по акту про порушення відповідачем\~[PERSON] користування електричною енергією для населення, а відтак у даному разі між сторонами склались правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди, на які, передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України,\~індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми не нараховуються. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial