Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 16.07.2000 року виконавчим комітетом Великомидської сільської ради Костпільського району Рівненської області, актовий запис №2. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав викладених у позовній заяві, просили суд позов задоволити та вказали, що примирення є не можливе, адже позивач вже один раз за проханням позивача залишав поданий позов з приводу розірвання шлюбу без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував стосовно позовних позивача, просив суд надати сторонам час на примирення . Суд, заслухавши позицію учасників розгляду справи, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2000 року у виконавчому комітеті Великомидської сільської ради Костпільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №2, що стверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюбу серії І-ГЮ №104691 (а.с.16). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, у них різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, а тому примирення є неможливим. Як вбачається із ухвали Костопільського районного суду від 24.12.2014 року та пояснень позивача, він не одноразово звертався до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем, але у звязку із проханням дружини про надання часу на примирення залишив подані позови без розгляду. Однак за цей час сімейні відносини у позивача з відповідачем не налагодились, а навпаки шлюб фактично припинений, існує лише формально. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved