Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.11.2015 о 05 год. 00 хв. на перехресті вулиць Почайнинська та Набережно-Лугова в м. Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем «Infinity G35» д.н.з [NUMBER], автомобіль позивача марки «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження. Позивач зазначив, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.02.2016 по справі №758/1317/16-п. Крім того, позивач зазначив, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2016 по справі №758/14513/15-к, відповідача визнано винним в незаконному заволодінні автомобілем марки «Infinity G35» д.н.з [NUMBER] та скоєнням ним 01.11.2015 дорожньо-транспортної пригоди. Також позивач вказав, що з урахуванням компенсації виплаченої Моторним (транспортним) страховим бюро України, розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди становить 129 389 грн. 35 коп. Тому, позивач звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 129 389 грн. 35 коп. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 20 000 грн. - моральної шкоди, а також понесені судові витрати в сумі судового збору 1493 грн. 89 коп. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що постановою Подільського районного суду м. Києві від 09.02.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП у зв'язку з тим, що 01.11.2015 о 05 год. 00 хв., [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем «Infinity G35» д.н.з [NUMBER] на перехресті вул. Почайнинській та вул.. Набережно-Лугова не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.а.с. 8-9). Вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2016 по справі №758/14513/15-к, відповідача визнано винним в незаконному заволодінні автомобілем марки «Infinity G35» д.н.з [NUMBER] та скоєнням ним 01.11.2015 дорожньо-транспортної пригоди (а.с.а.с. 38-42). З даних звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) №21/01/16 від 14.01.2016, вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження КТЗ «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER], з урахуванням ПДВ 20 % та інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), становить 176 951 грн. 35 коп. (а.с.а.с. 12-18). Відповідно до даних листа від 25.05.2016 №3/1-05/14241 виданого Моторним (транспортним) страховим бюро України, позивачу виплачено страхове відшкодування за заподіяну шкоду внаслідок ДТП, як часткову компенсацію матеріальної шкоди в сумі 50000 грн. (а.с. 11). З даних товарного чеку б/н від 12.01.2016 вбачається, що за звіт №21/01/16 від 14.01.2016 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER], позивач сплатив 800 грн. (а.с. 43). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як передбачено ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). П. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так, для відновлення пошкодженого автомобіля марки «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER], вартість запчастин та деталей необхідних для ремонту становить 176951 грн. 35 коп. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав страхове відшкодування від Моторного (транспортного) страхового бюро України в сумі 50000 грн. Крім того, судом встановлені понесені позивачем витрати на проведення звіту №21/01/16 від 14.01.2016 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) «Fiat Doblo», д.н.з [NUMBER], в сумі 800 грн. Верховним Судом України 20.01.2016 при розгляді справи № 6-2808цс15 висловлено правову висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що ДТП, в результаті якого було пошкоджено майно позивача, сталась з вини [PERSON], останній зобов'язаний відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу, становить 127 751 грн. 35 коп. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що позивачем надано докази того, що ним понесені витрати щодо зберігання його пошкодженого автомобіля на платній парковці, а саме: квитанції про оплату на суму 1638 грн., суд приходить до висновку про доведеність витрат понесених позивачем в цій частині позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи, що майно позивача було пошкоджено з вини [PERSON], він просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. Однак, ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не надано доказів сплати на лікування позивача, суд приходить до висновку, що у зв'язку з пошкодженням майна позивача така шкода наявна, але становить 10 000 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп. та в розмірі 1493 грн. 90 коп. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове доведення позовних вимог та про необхідність часткового задоволення позову. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 526, 625, 1166, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: approved