Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнював в ході розгляду справи та мотивував тим, що 17.12.2013 року між ним, як адвокатом, та гр.[PERSON] було укладено договір про надання юридичних (адвокатських) послуг останньому, згідно умов якого він, як представник [PERSON], повинен був з»ясувати звідки у останнього виникла заборогованість перед Сумською філією ПАТ КБ «Приватбанк». У зв»язку з цим, позивачем було надіслано до ПАТ КБ «Приватбанк» 24.12.2013 року, 24.01.2014 року, 27.03.2014 року, 16.04.2014 року та до Сумської філії вказаної банківської установи 24.12.2013 року, 24.01.2014 року, 07.03.2014 року, 27.03.2014 року ,16.04.2014 року аналогічні за змістом адвокатські запити. На даний час він отримав відповідь лише від ПАТ КБ «Приватбанк» та лише на п.1, п.3.1 та п.4 адвокатського запиту, а від Сумської філії ПАТ КБ «Приватбанк» жодної відповіді не отримував. За таких обставин, просив зобов»язати відповідачів в терміни визначені чинним законодавством надати йому відповідь з представленням повної та достовірної інформації стосовно [PERSON] на питання, зазначені у адвокатських запитах. В судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав в повному обсязі, зазначав про обставини, які містяться в обгрунтуваннях до позову, повідомляв суду, що ненадання відповідачами повної інформації позбавляє його можливості скласти в інтересах [PERSON] позов до ПАТ КБ «Приватбанк» та звернутись з таким позовом до суду для захисту прав клієнта. Відповідачі надіслали суду письмову заяву про можливість слухання справи без участі представників. Крім того, повідомляли, що на даний час ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Ковпаківського суду м.Суми позов про стягнення заборгованості з [PERSON] і до позову додано документи, які підтверджують наявність такої заборгованості. Предметом даного позову, на їх думку, є саме ті правовідносини, документи по яким має намір отримати [PERSON] За таких обставин, просили в задоволенні позову відмовити у зв»язку з необгрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] 17.12.2013 року було укладено договір про надання юридичних (адвокатських) послуг (а.с. 143-146). Як вбачається з матеріалів справи, адвокат [PERSON] на підставі зазначеного договору направляв неодноразово адвокатські запити до ПАТ КБ «Приватбанк» та до Сумської філії вказаної банківської установи (а.с. 150-152, 154-156,159-161,163-167, 169-172, 174-178,183-187). Як стверджує позивач, на вказані адвокатські запити він отримав неповні відповіді. Крім того, такі відповіді було надано відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» з порушенням строків, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а Сумська філія ПАТ КБ «Приватбанк» відповіді на жоден адвокатський запит йому не надсилала взагалі. Вважає, що такими діями і бездіяльністю порушено його права, тому вимушений звертатись до суду для захисту своїх порушених прав в порядку цивільного судочинства. Але, суд не може погодитись з такими твердженнями позивача. По-перше, предметом поданого позову є ненадання, несвоєчасне та неповне надання відповідей відповідачами на адвокатські запити позивача. Тобто, позивач [PERSON] звертався до відповідачів не як фізична особа, яка на підставі відповідної довіреності представляє інтереси [PERSON], а як адвокат, що згідно укладеного з [PERSON] договору надає останньому юридичні (адвокатські) послуги. За таких обставин, є незрозумілим які права, свободи та інтереси [PERSON], як фізичної особи, порушуються. По-друге, не дивлячись на неодноразові роз»яснення судом положень ст.30 ЦПК України в ході розгляду справи, [PERSON] залишив співвідповідачем Сумську філію ПАТ КБ «Приватбанк». Проте, з огляду на положення ч.2 ст.30 ЦПК України відповідачем у справі можуть бути юридичні особи. Згідно ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. За таких обставин, Сумська філія ПАТ КБ «Приватбанк» не може виступати відповідачем у справі. По-третє, на думку суду, позивачем [PERSON] обраний спосіб захисту,що не відповідає характеру правовідносин, які виникли між сторонами. Так, відповідно до ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Таким чином, вказана правова норма гарантує адвокатові право збирати відомості, які можуть бути використані як докази у судових справах. Частина 2 статті 24 Закону встановлює строки, протягом яких органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, зобов'язані надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Ч. 3 ст.24 Закону встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Відповідно до ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин (ст. 15). За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. У частині 2 ст.16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даному випадку, як зазначалось вище, позивач вказує на несвоєчасне та неповне надання інформації. Але чинним законодавством відповідальність за такі дії передбачена ст.212-3 КУпАП. Разом з цим, суд вважає за доцільне зазначити, що несвоєчасне та неповне надання інформації відповідачем не перешкоджає адвокату [PERSON] виконувати умови договору укладеного з [PERSON] щодо надання інших юридичних послуг, в тому числі не позбавляє права на пред»явлення в інтересах клієнта позову та реалізацію в рамках такого провадження процесуальних прав, передбачених ст. ст.27,133,137 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що обраний позивачем спосіб не відповідає характеру порушення. Враховуючи всі вищевказані обставини, підстав для задоволення позову не вбачається.

Outcome: dismissed