Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд розірвати кредитний договір №513 від 12.11.2013 року та стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 7142 грн. 98 коп. у рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12.11.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №513, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 6500 грн. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 48% річних, строком до 12.11.2015 року, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти. Разом з тим, між позивачем та іншими відповідачами, кожним окремо, були укладені договори поруки, згідно з якими [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручились перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, яких останній належним чином не виконував, в результаті чого станом на 01.10.2014 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідачів ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, у судове засідання надали письмові заяви, в яких визнали предявлені позовні вимоги та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 12.11.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №513 (далі Кредитний договір), згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 6500 грн. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 48% річних, строком до 12.11.2015 року, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.8-9). Разом з тим, між позивачем та іншими відповідачами та іншими відповідачами, кожним окремо, були укладені договори поруки, згідно з якими [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручились перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань за Кредитним договором (а.с.16-18). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що відповідач [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 7142 грн. 98 коп., яка складається з наступного: 5730 грн. 25 коп. заборгованість по кредиту; 1412 грн. 73 коп. заборгованість по відсоткам. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Окрім того, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, судом установлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що передбачає солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача визначеної суми заборгованості у повному обсязі. Що стосується позовних вимог в частині розірвання кредитного договору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, судом установлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що спричинило його істотне порушення та є підставою для його розірвання, у звязку з чим суд уважає, що дана частина позовних вимог є також обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частках, тобто по 60 грн. 90 коп. з кожного відповідача окремо (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved