Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому враховуючи уточнені вимоги, викладені представником позивача у заяві від 24.04.2014 р. /а.с. 44/, просить зобов'язати відповідача звільнити заставлене майно з-під арешту, а саме: легковий автомобіль DAEWOO Lanos, кузов/шасі № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою відповідача про арешт майна боржника та заборона на його відчуження серії ВП № 10066123 від 18.11.2008 р. При цьому посилається на те, що 06.05.2006 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRH0AU00123263. В забезпечення виконання зобов'язань за яким, того ж дня, укладено договір застави автотранспорту № 6578, згідно якого [PERSON] надав у заставу згаданий вище легковий автомобіль. Відповідачем Богунським ВДВС Житомирського МУЮ були винесені постанови про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, чим порушено права позивача, як заставодержателя. /а.с. 1-3/ Згідно до норм ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Сторони у судове засідання 24.04.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, уточнені позовні вимоги підтримала повністю із підстав, викладених у позові. /а.с. 44/ Відповідач свого уповноваженого представника не направив, 10.04.2014 р. до суду надійшла заява від старшого державного виконавця Сайкіної В.В., в якій остання просила справу розглянути у відсутність їх представника і при вирішенні даного позову покладається на розсуд суду. /а.с. 32/ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] 24.04.2014 р. до початку судового засідання, надав суду заяву про розгляд справи без його особистої участі. /а.с. 48/ Враховуючи те, що у справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути даний позов у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Так, відповідно до положень вказаних у ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судовий розгляд даної позовної заяви - відбувся без фіксування звукозаписувальним технічним пристроєм. /а.с. 49/ У відповідності із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Згідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про звільнення майна із під арешту. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із матеріалів справи судом встановлені наступні юридичні факти. 06.05.2006 р. між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір за № ZRH0AU00123263. /а.с.10-11/ Того ж дня, з метою виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору був укладений договір застави автотранспорту під № 6578, за яким [PERSON] передав у заставу легковий автомобіль марки DAEWOO, модель Lanos, кузов/шасі № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], а позивач, як заставодержатель - набув право у разі невиконання заставодателем зобов'язань, забезпечених заставою, одержати задоволення за рахунок переданого у заставу майна переважно перед іншими кредиторами заставодателя. Зазначений договір посвідчений нотаріально і внесений до єдиного реєстру під № 6578. /а.с. 14-15/ Зі змісту копії постанови Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції за № 10066123 від 18.11.2009 р., вбачається, що на все майно [PERSON] було накладено арешт та заборону на його відчуження. /а.с. 5/ Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. У відповідності до вимог ст. 672 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене та іпотечне майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. За таких обставин, враховуючи, що банк має пріоритетне право на звернення стягнення на заставне майно, тобто проведеним описом і арештом майна порушено право позивача, як заставодержателя заставного майна, тому уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved