Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про те, що 30 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» уклало кредитний договір № 18519 з [PERSON] за яким він отримав суму кредиту у розмірі 2000,00 грн. Фактичну передачу суми кредиту підтверджує видатковий касовий ордер № 136 від 30.07.2014 року на суму 2000,00 грн., підписаний [PERSON] Кредитний договір було укладено строком на 25 тижнів до 21 січня 2015 року. Згідно з п. 5.2 кредитного договору [PERSON] зобовязаний за користування кредитом сплачувати 255 % річних від суми кредиту, у розрахунку з потижневою сплатою 4,90 %. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідно до п. 5.4 кредитного договору, становить 140 гривень 54 копійки на тиждень. Відповідно до п. 5.7 кредитного договору загальна сума всіх платежів [PERSON] з урахуванням процентів становить 3513 гривень 50 копійок, відповідно до розрахунку: 140,54 х 25 = 3513,50 грн. За п. 5.8 кредитного договору сплата суми кредиту та процентів здійснюється щосереди, протягом 25 тижнів, у національній валюті, шляхом внесення платежів у готівковій формі до каси кредитора ТОВ «Мікрокредит». У період часу з 30.07.2014 року по 02.09.2014 року [PERSON] сплатив ТОВ «Мікрокредит» кошти в рахунок повернення кредиту та сплати процентів у розмірі 705,00 грн. Станом на 22.01.2015 року [PERSON] не виконав зобовязання передбачені кредитним договором, а саме не сплатив ТОВ «Мікрокредит» заборгованість з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 2808 гривень 50 копійок, відповідно до розрахунку: 3513,50 705,00 = 2808,50 грн. Відповідно до п. 12 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом [PERSON] зобовязаний сплачувати кредитору ТОВ «Мікрокредит» пеню у розмірі 10,00 грн. за кожен день прострочення по кожному платежу. Загальна сума пені за кредитним договором [PERSON] складає 31300 гривень 00 копійок відповідно до розрахунку. Таким чином, станом на 21 квітня 2015 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Мікрокредит» у звязку з невиконанням зобовязань передбачених кредитним договором у розмірі 34108 гривень 50 копійок, що складається з: заборгованість з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом 2808 гривень 50 копійок та сума пені 34108 гривень 50 копійок. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» суму заборгованості у розмірі 34108 гривень 50 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» виплати, повязані з оплатою судового збору у розмірі 341 гривня 08 копійок. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, умови якого вони виконали у повному обємі. Відповідач своїх зобовязань по договору не виконує, тому у нього виникла значна заборгованість, яку він у добровільному порядку відмовляється погасити, що і стало причиною їх звернення до суду з вказаним позовом. Вважає, що ними надано достатньо доказів у підтвердження позову, тому просить суд позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлявся, про причини своєї неявки суд не повідомляв, про розгляд справи повідомлений своєчасно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи установлено, що згідно кредитного договору від 30.07.2014 року позивач ТОВ «Мікрокредит» надало [PERSON] кошти у розмірі 2000 грн., строком на 25 тижнів. Умовою надання кредиту є: 255 % річних від суми кредиту, з потижневою сплатою 4,90 %, що дорівнює 140,54 грн. Згідно розрахунку, заборгованість відповідача станом на 22.01.2015 року у позичальника за договором про надання споживчого кредиту виникла заборгованість у розмірі 34108,50 грн., що складається із заборгованості з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом 2808,50 грн. та суми пені 31300,00 грн. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом достовірно встановлено про неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань, що призвело до утворення заборгованості перед банком, тому позов вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved