Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 24 липня 2018 року [PERSON] позичила у нього взявши у борг 15 000 доларів США, про що остання особисто розписалась у договорі позики оформленої розпискою від 24 липня 2018 року. Згідно розписки відповідач зобов`язався повернути борг наступним чином: 5000 доларів США до 30.09.2018 року; 5000 доларів США до 01.06.2019 року; 5000 доларів США до 30.12.2019 року. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, але остання ухиляється посилаючись на відсутність коштів. Однак до сьогодні відповідач борг не повернув. Дані обставини порушують його права та інтереси, тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 15 000 доларів США основного боргу та три відсотки річних у сумі 26 146 гривень 38 копійки. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у загальній сумі 7737 грн. 99 коп. Представник позивача [PERSON] адвокат Вітвіцький О.Ю. діючий в суді на підставі ордеру серії ВН №179893 від 30.08.2021 року в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Про стягнення із відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн. позивач та (або) його представник звернуться до суду після ухвалення судом рішення у строки визначені законом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Жук А.А. діючи на підставі ордеру серії ВН №159941 в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника. Позовні вимоги відповідач визначає частково. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із досліджених судом письмових доказів встановлено: 24 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Згідного даного договору [PERSON] отримала у позику в [PERSON] 15 000 доларів США. Зазначену суму [PERSON] зобов`язалась повернути наступним чином: 5000 доларів США до 30.09.2018 року; 5000 доларів США до 01.06.2019 року; 5000 доларів США до 30.12.2019 року (а.с.3). Згідно даних Національного банку України щодо офіційного курсу 1 долара США встановлено, що станом на 02 серпня 2021 року 1 долар США = 26, 8168 грн. (а.с.4). Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є невиконання умов договору. Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст.1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених письмових доказів, умови договору позики позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки позика не погашена, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 15 000 доларів США. Будь-яких належних та допустимих доказів належного виконання умов договору позики відповідачем суду не надано. Відповідач [PERSON] в порушення вимог договору позики та вказаних норм ЦК України, не виконала взятих на себе зобов`язань. Права позивача порушені невиконанням зобов`язання відповідачем, а тому підлягають судовому захисту. При цьому, відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України). Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч.1 ст.533 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Таким чином, сума боргу за договором позики складає 15000 доларів США, що станом на 02 серпня 2021 року (день зверненян позивача до суду) по курсу НБУ долара США становить 402 252 гривень = 15000 доларів США х 26,8168 грн., що в судовому засіданні беззаперечно доведено. Стосовно стягнення 3 % річних слід зазначити наступне. В силу вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). [PERSON] зобов`язалась повернути позивачу позику 15 000 доларів США наступним чином: 5000 доларів США до 30.09.2018 року; 5000 доларів США до 01.06.2019 року; 5000 доларів США до 30.12.2019 року (а.с.3). Розрахунок трьох відсотків річних: 5000 доларів США за період з 01.10.2018 року по 01.08.20121 року здійснюється наступним чином: станом на 02.08.2021 року за даними НБУ офіційно курс 1 долара США= 26,8168 грн. (5000 доларів США х 26,8161= 134 084 грн. Три відсотки річних за неправомірне користування коштами за період з 01.10.2018 року по 01.08.2021 року буде складати 12 067, 56 грн. із розрахунку (134084 х 3% х 3 роки) ; 5000 доларів США за період з 01.06.2019 року по 01.08.20121 року здійснюється наступним чином: станом на 02.08.2021 року за даними НБУ офіційно курс 1 долара США= 26,8168 грн. (5000 доларів США х 26,8161= 134 084 грн. Три відсотки річних за неправомірне користування коштами за період з 01.06.2019 року по 01.08.2021 року буде складати 8045,04 грн. із розрахунку (134084 х 3% х 2 роки); 5000 доларів США за період з 30.12.2019 року по 01.08.20121 року здійснюється наступним чином: станом на 02.08.2021 року за даними НБУ офіційно курс 1 долара США= 26,8168 грн. (5000 доларів США х 26,8161= 134 084 грн. Три відсотки річних за неправомірне користування коштами за період з 30.12.2019 року по 01.08.2021 року буде складати 6033,78 грн. із розрахунку (134084 х 3% х 1,6 роки). Всього 3% річних становить 26 146, 38 грн.; Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України в сумі 26 146, 38 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми боргу за договором позики та 3 % річних на вказану суму боргу. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 4 737 грн. 99 коп. (з яких 4283,99 грн. судовий збір за подачу позову до суду; 454 грн. судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову). Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи Враховуючи положення п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України заходи забезпечення позову залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved