Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 22 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №107. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2001 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дочки, [PERSON], [INFO], сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Мають різні підходи до виховання дитини. Шлюб між сторонами існує лише формально, упродовж року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, остаточно втратили одне до одного почуття любові, тому подальше спільне проживання з відповідачем позивач вважає неможливим. Позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 22 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Пояснила, що розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін, оскільки упродовж року сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. У той же час участь у вихованні дитини приймає як вона, так і позивач. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 22 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2011 року. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 2011 року сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові. Рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Судові витрати позивач прохає залишити за сторонами. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved