Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі і під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. 17 квітня 2008 року шлюб між ними розірваний. З 2009 року син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Син навчається в 4 класі Локнянського навчально-виховного комплексу і він займається його вихованням, відвідує батьківські збори, контролює його успішність. У зв'язку з відсутністю роботи за місцем проживання він змушений працювати на умовах неповного робочого дня, крім того утримує підсобне господарство. Відповідачка участі у вихованні і утриманні сина не приймає. Вона має добрий стан здоров'я, аліменти нікому не сплачує. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Крім того він пояснив, що відповідачка взагалі не надає на утримання сина коштів і між ними відсутня домовленість щодо сплати аліментів на нього. Інколи позивачка приїздила до сина і привозила щось з одягу. Представник позивача підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачка позовні вимоги не визнала, мотивуючи свої заперечення тим, що син проживає не з позивачем, а з дідом - батьком позивача, який його утримує, а позивач не піклується про сина. Вона не працює, оскільки доглядає за дочкою 2013 року народження, проживає в с.Вязове Конотопського району Сумської області в будинку своїх знайомих удвох з дочкою, підсобного господарства у неї немає, земельну ділянку не обробляє. Проживає за рахунок того, що отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини, допомогу як одинока мати та соціальну допомогу. Кожного літа син приїздить до неї на канікулах. Кошти на утримання сина вона позивачу не надає, при цьому купувала дитині одяг. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 19 лютого 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 17 квітня 2008 року розірвано, про що 12 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області складено відповідний актовий запис за №11 (а.с.4, 23). [INFO] у подружжя народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] - матір'ю (а.с.5). Дитина проживає разом з батьком з 2010 року в с.Локня Кролевецького району Сумської області, що не заперечується відповідачкою і підтверджується довідкою виконавчого комітету Локнянської сільської ради (а.с.6). Відповідачка проживає окремо від дитини разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO], в с.В'язове Конотопського району Сумської області у будинку, що належить її знайомій (а.с.28, 29, 30). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Матеріальне становища позивача, який щомісячно отримує 350 грн. заробітної плати (а.с.8), утримує підсобне господарство і обробляє земельну ділянку не є достатнім для забезпечення дитини усім необхідним, створення нормальних умов для її життя та розвитку при тому, що з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. Відсутність роботи у відповідачки не є причиною для обмеження прав її малолітнього сина на матеріальне утримання у достатньому розмірі, і не звільняє матір від цього обов'язку. Відповідачка отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 1012,50 грн. та допомогу на дитину, як одинока матір, у розмірі 309,60 грн. (а.с.25, 27), є працездатною особою, стягнень за виконавчими листами не має, проживає у сільській місцевості і має можливість утримувати підсобне господарство та обробляти земельну ділянку. При тому, що вона має на утриманні малолітню дочку, вона повинна організувати своє життя так, щоб утримувати себе, малолітню дочку та виконувати свої батьківські обов'язки щодо свого сина, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме його життєві потреби. За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.184 СК України, оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з метою захисту інтересів малолітнього сина сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, Згідно з ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору та на користь позивача - понесені і документально підтверджені ним витрати на правову допомогу в розмірі 262 грн. 70 коп. - пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (а.с.15-19). Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial