Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, в розмірі ? частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або закінчення навчання. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком позивача. Після досягнення повноліття позивач навчається на першому курсі денної форми навчання у Львівському національному університеті імені [PERSON] за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» та проживає в гуртожитку. Вказує, що потребує матеріального утримання від відповідача, оскільки несе витрати на проживання, харчування та інші витрати повязані з його утриманням. Як на підставу позову посилається на положення статей 18, 182, 198, 200 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив його задовольнити. Відповідач в судові засідання 26 листопада 2018 року та 26 грудня 2018 року не зявився, 26 грудня 2018 року на адресу суду надійшла засобами поштового звязку заява відповідача відповідно до якої він просить розглядати справу у його відсутності та відносно стягнення аліментів в розмірі ? частки від його доходів не заперечив. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 201 Сімейного кодексу України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. З копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 003715 від 26 вересня 2000 року вбачається, що відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання економічного факультету Львівського національного університету імені [PERSON], що стверджується довідкою університету від 7 вересня 2018 року № 207. З довідки Львівського національного університету імені [PERSON] від 17 вересня 2018 року № 45 вбачається, що [PERSON] проживає в гуртожитку за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 22. З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служи України від 14 листопада 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] неодноразово протягом 2016-2018 років здійснював виїзди за межі території України. З представлених позивачем копії чеків, квитанцій та квитків вбачається, що він несе витрати на своє утримання, в тому числі харчування, одяг, доїзд. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки він проживає окремо від відповідача, продовжує навчання, відповідач має змогу утримувати позивача, який продовжує навчання, про що свідчить не заперечення відносно позову з його сторони та кількість виїздів за межі території України. Беручи до уваги наведене, а також прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2018 році, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів в розмірі ? частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня предявлення позову і до завершення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги неодноразові виїзди відповідача за межі території України, не заперечення з його сторони щодо сплати аліментів в розмірі ? частки від доходів. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в частці від доходів з привязкою таких до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання на денній формі, прожитковий мінімум як для дітей так і для працездатних осіб змінюється щороку Законом України про державний бюджет на відповідний рік, яким враховується розмір інфляції в країні, а тому розмір аліментів при зміні прожиткового мінімуму слід коригувати так як розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved