Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 02 червня 2015 року він звернувся до Худяківської сільської ради Черкаського району Черкаської області з заявою щодо передачі у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах указаної сільської ради. За результатами розгляду йому повідомлено, що запитувана ним земельна ділянка знаходиться не в компетенції сільської ради, оскільки розташована за межами населеного пункту. Також повідомлено, що указана земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні Черкаського обласного державного виробничого сільськогосподарського підприємства «Черкасирибгосп» згідно державного акту на право постійного користування серії ЧР Ме 17-113 від 29 вересня 1998 року, виданого на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 24 лютого 1998 року № 70. Позивач вважає, що розпорядження голови Черкаської РДА № 70 від 24 лютого 1998 року та №136 від 14 квітня 1998 року «Про видачу ЧОДВСРП «Черкасирибгосп» державного акту на право постійного користування землею» прийнято не уповноваженим на те органом, оскільки таке рішення могло бути прийнято у відповідності до діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства відповідною районною радою. Позивач вважає, що рішення про делегування повноважень від районної ради до РДА про надання земельних ділянок у постійне користування не приймалося, а тому голова РДА не мав права виносити такі розпорядження. З відповіді Худяківської сільської ради позивачу стало зрозумілим, що ніяких доказів щодо передачі землі відповідачу не має. Вказує, що оскільки земельна ділянка є ділянкою, що відноситься до водного фонду, то вона не могла передаватися у постійне користування, могла бути передана відповідною радою народних депутатів лише у тимчасове користування. Вважає, що такими діями голови ЧРДА по наданню земельної ділянки ЧОДВСРП «Черкасирибгосп» у постійне користування порушено його право щодо отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. У судове засідання позивач не зявився, направивши свого представника, який після декількох уточнень позовних вимог, подав уточнену позовну заяву, також просив суд залишити позовні вимоги в частині вимог до Держземгеокадастру у Черкаському районі про скасування реєстрації земельних ділянок без розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просить визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Черкаської РДА від 24 лютого 1998 року № 70 та від 14 квітня 1998 року № 136 «Про затвердження державного акту на право постійного користування землею». Також просить визнати не чинним державний акт на право постійного користування землею серії ЧР 17-113 від 29 вересня 1998 року, виданий Черкаському обласному державному виробничому сільськогосподарському підприємству «Черкасирибгосп», Черкаською районною радою народних депутатів Черкаського району у Черкаській області, вказуючи на те, що спірні розпорядження прийняті без наявних на те повноважень головою РДА та такими розпорядженнями порушено право позивача на отримання у власність земельної ділянки, оскільки там наявні чагарники, окрім води, де б позивач зміг вести особисте селянське господарство. Представник відповідача - Черкаської РДА у судове засідання не зявився, направивши письмові пояснення та заяву про розгляд справи без представника РДА. У своїх поясненнях вказав, що земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, однак допущено порушення передачі земельної ділянки згідно спірних розпоряджень голови Черкаської РДА. Представник відповідача ПАТ «Черкасирибгосп» у судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що при прийнятті спірних розпоряджень головою РДА порушень допущено не було, оскільки на той момент було чинним рішення Черкаської районної ради «Про передачу повноважень РДА щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок». Таким чином, голова РДА мав право приймати оскаржувані позивачем розпорядження. Також представник відповідача вказав, що оскаржуваними розпорядженнями лише підтверджено право постійного користування указаною земельною ділянкою, яке було відведено рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради депутатів трудящих № 116 від 21 лютого 1977 року. Також представник відповідача зазначив, що права позивача наданням ЧОДВСРП «Черкасирибгосп» земельної ділянки у постійне користування жодним чином непорушені, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земельних ділянок водного фонду, тому не може бути передана для ведення особистого селянського господарства. Також зазначив, що позивач відповідно до даних Публічної кадастрової карти України має земельну ділянку у межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району та області для ведення особистого селянського господарства, таким чином жодні права позивача на реалізацію права щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства спірними розпорядженнями не порушені. Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] Міністрів Української РСР від 11 квітня 1977 року № 212-р прийнято пропозицію Черкаського облвиконкому, підтриману Мінсільгоспом УРСР, про передачу в постійне користування Черкаському обласному виробничому рибокомбінату під будівництво лиманного рибного господарства 2633 гектарів земель державного запасу (мілководдя Кременчуцького водоймища) у Черкаському районі Черкаської області. У 1978 році змінено назву комбінату на Черкаське обласне державно-виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство «Черкасирибгосп». У звязку зі зміною форми державного акта виникла необхідність переоформлення старого бланка акту часів СРСР на новий бланк. Спірним розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 24 лютого 1998 року № 70 «Про підтвердження права користування земельною ділянкою» підтверджено право постійного користування земельною ділянкою Черкаському виробничому обєднанню «Черкасирибгосп» загальною площею 147, 97 га, в адмінмежах Червонослобідської сільської ради та доручено госпрозрахунковому виробничому бюро при Черкаському районному відділі земельних ресурсів заповнити бланки державного акту на право постійного користування землею Черкаському виробничому обєднанню «Черкасирибгосп», а спірним розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 14 квітня 1998 року № 70 «Про підтвердження права користування земельною ділянкою» підтверджено право постійного користування земельною ділянкою Черкаському виробничому обєднанню «Черкасирибгосп» загальною площею 2538,9 га, в адмінмежах Худяківської сільської ради та доручено приватній виробничо - комерційній фірмі «Три «Ч» заповнити бланки державного акту на право постійного користування землею Черкаському ОДВСРП «Черкасирибгосп». Таким чином, указаними розпорядженнями лише підтверджено право користування земельною ділянкою, що було надано відповідним розпорядженням [PERSON] Міністрів Української РСР від 11 квітня 1977 року № 212-р. Посилання представника позивача на те, що відсутні делегування повноважень на прийняття оскаржуваних рішень від районної ради народних депутатів до районної державної адміністрації спростовується рішенням Черкаської районної ради від 28 листопада 1996 року № 7-4 «Про передачу повноважень районній державній адміністрації щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок». На указане рішення Черкаської районної ради від 28 листопада 1996 року про делегування повноважень РДА також здійснено посилання у оскаржуваних розпорядженнях голови РДА. Відповідно до п.п. 1.1. Статуту Сільськогосподарсько-рибоводного відкритого акціонерного товариства «Черкасирибгосп», затвердженого в новій редакції загальними зборами акціонерів згідно протоколу № 6 від 28 травня 2004 р., товариство було створено згідно з рішенням засновника - Фонду державного майна України від 04 листопада 1998 року № 53, шляхом перетворення Черкаського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства «Черкасирибгосп» у відкрите акціонерне товариство, в процесі приватизації даного підприємства відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». Згідно ст. 12 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» приватизація майна рибних господарств (рибокомбінатів, рибоводно-меліоративних станцій, нерестово-виросних рибницьких господарств), які спеціалізуються на вирощуванні рибопосадкового матеріалу та товарної риби у ставках, басейнах, лиманах та інших внутрішніх водоймах, здійснюється шляхом перетворення їх у колективні господарства або у відкриті акціонерні товариства на умовах, передбачених статтями 5, 6 і 7 цього Закону. У ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачено, що створене при перетворенні державного підприємства акціонерне товариство є правонаступником підприємства, що приватизується. Відповідно до п.п. 2.3. Статуту СРВАТ «Черкасирибгосп», товариство є правонаступником обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства Черкасирибгосп». За юридичним змістом, правонаступництво передбачає перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого. У 2011 році відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» СРВАТ «Черкасирибгосп» змінено назву на ПАТ«Черкасирибгосп», що підтверджується статутом. Представник відповідача ПАТ «Черкасирибгосп» на спростування пояснень Черкаської РДА наводив заперечення у судовому засіданні, однак суд констатує, що зазначені у поясненнях РДА, як на їх думку, порушення щодо оформлення та передачі земельної ділянки Черкасирибгоспу, не є підставами позову, оскільки РДА є відповідачем, а не позивачем, та такі підстави є відмінними від підстав позову, зазначених у позовній заяві позивачем, тому суд не оцінює пояснення РДА з точки зору підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач вказав у позовній заяві, що оскаржуваними рішеннями та державним актом порушено його право на отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Так, представник позивача у судовому засіданні вказав, що оскільки земельна ділянка на яку претендував позивач складається не лише з води, а й з чагарників, то саме на тому участку позивач міг би вести особисте селянське господарство. Жодна із сторін не заперечувала факту того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду. Про це вказує і позивач у позовній заяві, і представник ПАТ «Рибгосп» у своїх запереченнях та представник РДА у своїх письмових поясненнях. Як зазначив представник відповідача ПАТ «Рибгосп» громадяни не можуть набувати у власність для ведення особистого селянського господарства землі, що віднесення до водного фонду, а відтак і права позивача жодним чином не порушені. Відповідно до договору зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП «Укрриба» від 01 грудня 2010 року, укладеного між Сільськогосподарсько-рибоводним відкритим акціонерним товариством «Черкасирибгосп» та ДП «Укрриба», останні передали на зберігання з правом користування СВАТ «Черкасирибгосп» гідротехнічні споруди, державної форми власності, що розміщені, зокрема і на спірній земельній ділянці с. Худяки (Рибгосп»Худяки»), без передачі права власності користувачу. За таких обставин, суд критично оцінює посилання представника позивача про те, що позивач міг вести особисте селянське господарство на чагарниках спірної земельної ділянки, де розміщені державної форми власності гідротехнічні споруди, користувачем по яких згідно договору є інша особа. Таким чином, стороною позивача не доведено у чому полягає порушення її прав прийнятими рішеннями голови РДА. Із поданих сторонами доказів, порушення прав позивача також не вбачається, отже по наявним у справі доказам в позові слід відмовити за відсутності факту порушення прав позивача оспорюваними рішеннями голови РДА. Оскільки державний акт на право постійного користування землею є похідним від рішення субєкта владних повноважень, а підстав для визнання протиправними та скасування указаних рішень суд не знаходить, то і підстави для визнання нечинним державного акту на право постійного користування землею серії ЧР 17-113 від 29 вересня 1998 року, виданого Черкаському обласному державному виробничому сільськогосподарському підприємству «Черкасирибгосп» - відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed