Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 23959,36грн., вихідної допомоги у розмірі 11658,93грн. та стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в зазначивши в позовній заяві, що 29.11.2016 року його було звільнено з посади начальника бюро Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» на підставі наказу №39 від 29.11.2016 року за ст. 38 п. 3 КЗпП. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був зобовязаний в день звільнення, виплатити йому всі належні йому суми, однак розрахунок з позивачем у повному обсязі не здійснений до теперішнього часу. Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача нараховану але не виплачену заробітну плату, вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку. У судовому засіданні представник позивача, підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача нараховану але не виплачену заробітну плату у розмірі 23959,36грн., вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку у загальній сумі 11658,93 та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 32267,61грн. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду, щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 29.11.2016 року [PERSON] було звільнено з посади начальника бюро Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» на підставі наказу №39 від 29.11.2016 року за ст. 38 п. 3 КЗпП. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні, підприємство має виплатити працівнику всі належні йому сум, а про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Розрахунок в сумі 23959,36грн. з позивачем проведено не було, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Також, в порушення норм чинного законодавства, позивачу не була нарахована вихідна допомога передбачена положеннями ст. 44 КЗпП України, адже при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до положень п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Враховуючи викладене та видану відповідачем, довідку про середньоденний заробіток, згідно до якої розмір середньої заробітної плати [PERSON] за робочий день складає - 235,53 грн., а середньомісячна кількість робочих днів становить - 16,5 робочих дні, тобто 49,5 робочих дні за три місяці, відповідач має виплатити позивачу вихідну допомогу у сумі - 11 658,93 грн., яка складає його тримісячний середній заробіток. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власники або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку, виходячи з середньоденного доходу позивача, який складав 235,53грн., та становить, за період з 01.12.2016р. по 21.06.2017р. - 32267,61грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00грн.

Outcome: approved