Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 94709,81 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір №RF2r-73067, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 67300,00 гривень на строк до 29 серпня 2022 року, а відповідач зобов`язалася використати кредит на цілі, передбачені договором, повернути кредит, сплатити проценти за ставкою 47,99% річних та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року відповідач зобов`язалася щомісячно, відповідно до графіку платежів, здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у виді рівних сум - ануїтетного платежу в розмірі 3003,00 гривень. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором кредиту №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість, яка з урахуванням нарахованої пені за період з 21 листопада 2017 року до 21 листопада 2018 року, станом на день звернення до суду з позовом становить суму в загальному розмірі 94709,81 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2019 року призначено розгляд справи за позовом АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2019 року за клопотанням представника позивача призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено відповідно до розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області № 01-02/125 від 19 листопада 2019 року у зв`язку із звільненням судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] , позовна заява про стягнення заборгованості передана в провадження судді О.М. Пілюгіної. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2020 року за клопотанням представника позивача доручено Солом`янському районному суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №RF2r-73067, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність відповідачу на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 67300,00 гривень на строк до 29 серпня 2022 року, а позичальник зобов`язалася використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року, для здійснення належного погашення кредиту відповідач зобов`язалася щомісячно, не пізніше дати погашення щомісячного платежу, визначеної Графіком платежів, здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 47,99% річних та комісію за обслуговування кредиту у виді рівних сум - ануїтетного платежу в розмірі 3003,00 гривень. За несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за кредитним договором №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року відповідач зобов`язалася відшкодувати банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості відповідача. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року станом на 21 листопада 2018 року складає 94709,81 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 66414,14 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 24108,16 гривень; - пеня за період з 21 листопада 2018 року до 21 листопада 2018 року в розмірі 4187,51 гривень. Також судом встановлено, що Акціонерне товариство «Кредобанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», про що свідчать положення Статуту Акціонерного товариства «Кредобанк» в новій редакції, затвердженого рішенням акціонера № 03/2018 від 29 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів; встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та пені, суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 94709,81 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому суд також враховує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у встановлений договором строк не повертаються, відповідачем не надано даних, що свідчать про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №RF2r-73067 від 30 серпня 2017 року у добровільному порядку та суду не надано беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до платіжного доручення № 966996 від 08 січня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved