Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму донарахувань в зв'язку з порушенням «Правил користування електроенергією для населення» у розмірі 15797,95 гривень. В обґрунтування вимог за позовом посилався, що 11 листопада 2009 року року під час перевірки електроустановки за адресою: [ADDRESS], де проживає та споживає електроенергію відповідач, працівниками Харківського РВЕ АК «Харківобленерго» у вказаному будинку виявлено сховану відпайку до електролічильника, на проводах накиду присутня напруга 220 В, при ввимкненій потужності диск електролічильника не обертається, що є порушенням пунктів 42 та 48 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. Виявлені порушення були зафіксовані в акті № 02-25809 від 11 листопада 2009 року. У зв'язку з порушеннями було виконано розрахунок донарахувань для сплати використаної, але не облікованої електричної енергії, відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затвердженої постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстровано в Міністерстві юстиції України № 782/12656 від 04 липня 2006 року, що складає 15797,95 гривень. Несплата вказаної суми змусила позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, подала до суду заперечення проти позову та просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що розрахунок заборгованості проведений за період з 29 листопада 2006 року по 11 листопада 2009 року, розрахунок по акту № 02-25809 від 11 листопада 2009 року зроблений по перетині мідного дроту (діаметр) 4 кв.мм.,з потужністю 7,52 квт, хоча введення в будинок здійснено алюмінієвим дротом перетин 2,5 кв.мм, а вся електропроводка по будинку здійснена алюмінієвою лапшею діаметром 1 кв.мм. та 0,35 кв.мм., а до суду направлений розрахунок по перетині мідного дроту 3 кв.мм.; схема, зазначена в акті № 02-25809 від 11 листопада 2009 року складена не правильно, не складений акт виміру напруги, сили струму й потужності. Крім того, за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, будь-які нагрівальні прилади на даній ділянці відсутні, оплата за електроенергію провадиться регулярно, згідно показань лічильника. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Позивач на підтвердження своїх вимог надав суду акт № 02-25809 від 11 листопада 2009 року про порушення, розрахунок заборгованості. Відповідно до акту про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», № 02-25809 від 11 листопада 2009 року в присутності відповідача, при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення, за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON] виявлено порушення у вигляді схованої відпайки до електролічильника, на проводах накиду присутня напруга 220 В, при ввимкненій потужності диск електролічильника не обертається. За розрахунком від 17 грудня 2009 року по особовому рахунку № [NUMBER] на ім'я [PERSON], за адресою: [ADDRESS], за розкрадання електричної енергії у вигляді накиду на ввідні проводи, безоблікового користування електроенергією мимо електролічильника, в період з 29 листопада 2006 року по 11 листопада 2009 року за 1078 днів, нарахована сума у розмірі 15797,95 гривень. Крім того, в якості доказів до суду надано: довідку № 549 від 16 листопада 2009 року, надану виконавчим комітетом Утківської селищної ради Харківського району Харківської області, копію ухвали Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2010 року, заперечення проти позову від 17 грудня 2009 року, копію акту № 02-25809 від 11 листопада 2009 року про порушення Правил користування електричною електроенергією для населення, розрахунок позовної суми від 17 грудня 2009 року, виготовлений працівниками Харківського РВЕ, лист № 49 від 13 січня 2010 року начальника Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів [PERSON], лист № 30-20-24/40 від 21 січня 2010 року начальника представництва національної комісії регулювання електроенергетики України, листи-відповіді [PERSON], [PERSON] За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються «Правилами користування електроенергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України N 1357, 26.07.1999 року в редакції, що діяла станом на день складання акту. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки на день звернення до суду сплили строки позовної давності та відповідачем заявлено про її застосування, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови позивачу у позові. Судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed