Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 25929 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 39742,69 грн. Вважає його протиправним, таким, що не відповідає чинному законодавству, а тому не підлягає виконанню. Зазначає, що виконавчий напис було вчинено на підставі не посвідченого нотаріально кредитного договору. У зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, наявні підстави для скасування оскаржуваного виконавчого напису. Просить виконавчий напис №25929, вчинений 30 квітня 2021 року визнати таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі із зазначених підстав, просить позов задовольнити. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 28 жовтня 2021 року. Справа слуханням була відкладена в зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 29.09.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №2113058 (а.с.53-55). ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», діючи як правонаступник, 28.04.2021 року звернулось до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. До заяви було додано копію договору №2113058 від 15.08.2020 року, виписка з рахунку [PERSON] , договір відступлення прав вимоги №59-МЛ від 12.01.2021 (а.с.53-64). 30.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №25929 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість у розмірі 39742,69 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. відкрито виконавче провадження №6653216 з виконання виконавчого напису №25929 від 30.04.2021 року, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.7-8). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір № 2113058 від 15.08.2020 року не посвідчений нотаріально. Тому вказаний договір не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1362 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви 908 грн. 00 коп. та заяви про забезпечення позову - 454 грн.00 коп.

Outcome: approved