Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 30.08.2015 року о 14-05 годин на а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч 7 км+550м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz C-Class C220 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. ДТП сталося через порушення водієм [PERSON] п.п. 2.10,12.1,13.1 ПДР України. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Між ПАТ «Європейський Страховий Союз» та [PERSON] 03.08.2015 року було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № АЕ/5194200, за яким відповідальність останнього перед третіми особами застрахована. У звязку з чим [PERSON] звернулася до ПАТ «Європейський Страховий Союз» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 15056 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skoda Fabia внаслідок його пошкодження складає 42 428,51 грн. Розмір страхового відшкодування згідно розрахунку склав 39 857, 09 грн., який було виплачено потерпілій стороні. У звязку із чим просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 857, 09 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав визначених в позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній із осіб з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Ст. 27 Закону України «Про страхування», що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду. Між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» та [PERSON] було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № АЕ/5194200 від 03.08.2015 року. Ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну третіх осіб становить 50 000 грн. 30.08.2015 року о 14-05 годин на а/д Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч 7 км+550м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz C-Class C220 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. ДТП сталося через порушення водієм [PERSON] п.п. 2.10,12.1,13.1 ПДР України. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення. [PERSON] 17.09.2015 року звернувся до ПАТ «Європейський страховий союз» із повідомленням про настання страхового випадку. [PERSON], як власник транспортного засобу Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER], 03.11.2015 року звернулося до ПАТ «Європейський страховий союз» з заявою про виплату страхового відшкодування. Звітом № 15056 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER], складеного 15.10.2015 року, встановлено, що матеріальний збиток внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 42 428, 51 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування № оцв15/907 від 21.10.2015 року розмір страхового до виплати становить 39 857,09 грн. Згідно страхового акту від 12.11.2015 року ПАТ «Європейський страховий союз», на виконання умов договору добровільного страхування, перерахувало на рахунок потерпілого суму страхового відшкодування у розмірі 39 857,09 грн., про що свідчить платіжні доручення № 15441 від 04.02.2016 року, № 15454 від 05.02.2016 року, № 15475 від 09.02.2016 року, №15520 від 10.02.2016 року, №15536 від 11.02.2016 року, № 15560 від 12.02.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 06.06.2016 року [PERSON] було направлено лист яким запропоновано погасити регресивну заборгованість. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки страховиком було сплачено страхове відшкодування потерпілій стороні, а отже в нього виникло право зворотної вимоги до винної особи, у звязку із чим з [PERSON] підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування в розмірі 39 857, 09 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 25,27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved