Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 9254,99 грн. заборгованості, оскільки відповідно до укладеного кредитного договору №007-13966-250412 від 25.04.2012 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 5400 грн. на умовах визначених Договором. Однак, відповідач належним чином зобов»язання за вказаним договором не виконує щодо вчасного повернення суми кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повній мірі, відносно позовних вимог не заперечує. Вислухавши відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Судом встановлено, що 25.04.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №007-13966-250412. Відповідно до даного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5400 грн., на умовах визначених Договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №007-13966-250412 від 25.04.2012 року вбачається, що заборгованість відповідача складає 9254,99 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1659,73 грн.; прострочене тіло кредиту - 3740,27 грн.; заборгованість за комісіями - 3854,99 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved