Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитування, в обґрунтування якого посилався на те, що на підставі заяви на отримання кредиту від 21 січня 2013 року, між сторонами було укладено договір кредитування № КЛ-2803/21.01.2013-Кр від 21 січня 2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6600 грн., та зобов'язалась з 28 лютого 2013 року по 21 січня 2015 року погасити суму кредиту та суму нарахованих планових відсотків. Протягом дії договору кредитування відповідач неналежним чином виконувала свої обов'язки. В зв'язку з вищенаведеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредитування № КЛ-2803/21.01.2013-Кр від 21 січня 2013 року, яка складає 10 278,24 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутністю, позов визнала, про що надала письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що судове рішення у даній справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що на підставі заяви на отримання кредиту від 21 січня 2013 року, поданої членом кредитної спілки «Компаньйон» [PERSON] був укладений договір кредитування № КЛ - 2803/21.01.2013-Кр від 21 січня 2013 року. Відповідно до п. 1.1. договору кредитування, кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 6600 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Кредитна спілка «Компаньйон» виплатила відповідачу грошові кошти в розмірі 6600 грн., про що свідчить витратно-касовий ордер від 21 січня 2013 року. Відповідно до п. 3.4. договору кредитування, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіка розрахунків, та відповідач зобов'язалась з 28 лютого 2013 року по 21 січня 2015 року, погасити суму кредиту 6600 грн. та суму нарахованих планових відсотків 6419,52 грн. Відповідно до п. 5.4.2.б) договору кредитування, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. 21 січня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору кредитування № КЛ-2803/21.01.2013-Кр, відповідно до якої у разі стягнення боргу в судовому порядку плата за користування кредитом становить 135 % з залишку основної суми кредиту за весь період користування кредитом. Відповідач неналежним чином виконувала свої обов'язки за договором, частково зробила кілька оплат за плановими нарахованими відсотками, не погашаючи основну суму кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 10278,24 грн. За таких обставин, суд, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем та задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 530, 536, 625,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved