Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , а батько дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З лютого 2019 року дитина знаходяться на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. В подальшому, за заявою відповідача дитину направлено до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР. Останній раз позивач відвідувала дитину 21.07.2019 року, після чого жодного разу не навіщала дитину, не телефонує, не цікавиться будь-яким іншим способом про стан дитини, що свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Вказане стало підставою для подовження терміну перебування дитини в закладі, де вона і перебуває до теперішнього часу. Крім того, позивач зазначив, що відповідача вже було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні рішення суду. Посилаючись на ст.ст.164, 166 Сімейного кодексу України, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 17.08.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 11.03.2020 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис №238, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00025851861 від 04.03.2020 року. Відповідно до наказу служби у справах дітей Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 11.02.2019 року за №11, малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи вбачається, що власноручно написаною заявою від 12.02.2019 року, яка адресована голові Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради, відповідач - [PERSON] , просила тимчасово направити свою малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , до Херсонського обласного будинку дитини Херсонської обласної ради, в зв`язку з тим, що вона не може ні матеріально, ні фізично займатися вихованням та утриманням власної дитини. Також запевнила, що за час перебування дитини у закладі, вона знайде житло, роботу зі стабільним доходом та припинить вживати алкогольні напої. Рішенням Корабельної районної у м. Херсоні ради №26 від 13.02.2019 року «Про направлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу тимчасово за заявою матері», вирішено клопотатати перед Департаментом охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації про направлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на повне державне утримання до комунального закладу «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради тимчасово за заявою матері строком на 1 рік. Рішенням Корабельної районної у м. Херсоні ради №39 від 11.03.2020 року «Про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради вирішено клопотати перед Департаментом охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на повному державному утриманні в комунальному закладі «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради. Згідно листа КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради №156 від 19.02.2020 року, у закладі на повному державному утриманні з 13.02.2019 року перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . Термін перебування дівчинки у Будинку дитини закінчився. Мати дитини - [PERSON] відвідувала доньку у 2019 році - 5 разів у лютому; 11 разів у березні; 4 рази у квітні; 3 рази у травні; 2 рази у червні; 1 раз у липні (21.07.2019 року - востаннє). З того часу, жодного разу [PERSON] не відвідувала, не цікавилася станом здоров`я та долею дитини. Просили вирішити питання щодо подальшого перебування малолітньої [PERSON] у закладі та виконання матір`ю батьківських прав. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] , не проживає на протязі останніх двох років. В жовтні 2019 року проживала в с.Микільске у знайомих, де вела антигромадський спосіб життя, вживала алкогольні напої, та на даннйи час місце її перебування на території Білозерського району не встановлено. Вказане вбачається з відповіді Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 28.04.2020 року №3385/36.3/01-20 та довідки з Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 26.03.2020 року №286/02-23. Також судом встановлено, що відповідач була позбавлена батьківських прав по відношенню до трьох своїх дітей. Вказане підтверджується копіями рішень Білозерського районного суду Херсонської області від 28.09.2010 року 04.12.2013 року. З висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради №02-14/189-25 від 21.05.2020 року вбачається, що Орган опіки та піклування Корабельної районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд вважає вимогу позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтованою, оскільки відповідач повністю самоусунулася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , не утримує її, не спілкується з нею, не проявляє батьківської турботи, уваги та жодного інтересу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.82 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , а також стягнення з неї аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1816 грн., оскільки позивач є юридичною особою та звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved