Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 01.08.2008 року №б/н у розмірі 13552,25 грн., з яких 12061,38 - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1490,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2102 грн. Мотивував заяву тим, що [PERSON] звернулась до «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 01.08.2008 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.Privatbank.на. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надається копія наказу Банку про їх затвердження. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. 01.08.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додасться до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15390 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надав своєчасно Банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п.6.5 Договору, а також ст.. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. В судове засідання представник позивача не з`явився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала відзив в якому позов не визнає та пояснила, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що позивач підписувала «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифів». Отже, відсутні підстави вважати, що позивач погоджувалась з ними та давала згоду на їх застосування до спірних правовідносин. Надані позивачем документи не містять підтверджень, що саме з наявними у матеріалах справи Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг відповідач знайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, Відповідач вважає за необхідне заявити про застосування строків позовної давності у справі. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Наведене дає підстави дійти висновку, що враховуючи загальний строк позовної давності, вимоги, заявлені Позивачем поза трирічним строком позовної давності не підлягають задоволенню. Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом у листопаді 2020 року. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 Цивільного кодексу України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 Цивільного кодексу України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14. При цьому Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки або отримання Відповідачем у ПАТ КБ «Приватбанк» нової кредитної картки з іншим строком дії. Оскільки дія картки закінчилась, а позов подано у листопаді 2020 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України у задоволені позову слід] було відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. В доповненнях до відзиву зазначила, що картка яка перебувала у відповідача мала строк дії який закінчився , а тому видавались нові картки . При цьому не надано доказів про укладення нового договору . Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлені слідуючі обставини. [PERSON] звернулась до «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 01.08.2008 року про отримання кредитної картки з сумою кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. зі строком дії кредитного ліміту який відповідає строку дії картки , з базовою процентною ставкою 22,8 процента з розрахунку 360 днів у році, з погашенням заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості на карту відповідача або списанням Банком коштів з дебетної карти та отримала кредитну картку з номером [NUMBER] . Також 1.08.2008 року відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна, 55 днів пільгового періоду» яка містить такі ж умови кредитного договору. Термін дії вказаної картки до липня місяця 2012 року згідно довідки позивача. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 31.07.2012 року відповідач мала заборгованість по кредитному договору 7203,07 грн. за тілом кредиту, 232,57 грн. загального залишку заборгованості за відсотками, 72.03 грн. заборгованості по комісії. Також згідно вказаної довідки відповідачу по цьому ж кредитному договору надавались інші картки з терміном дії: з 4.07.2012 року по жовтень місяць 2015 року, з 11.12.2014 року по квітень місяць 2018 року, з 13.09.2018 року по червень місяць 2022 року. Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, не визнаться відповідачем та не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Отже, підписавши заяву і довідку про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна, 55 днів пільгового періоду» між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). У порушення ст.. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав станом на 1.08.2012 року так як мала заборгованість 7203,07 грн. за тілом кредиту, 232,57 грн. загального залишку заборгованості за відсотками, 72.03 грн. заборгованості по комісії. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Наведене дає підстави дійти висновку, що враховуючи загальний строк позовної давності, вимоги, заявлені Позивачем поза трирічним строком позовної давності не підлягають задоволенню. Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом у листопаді 2020 року. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 Цивільного кодексу України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 Цивільного кодексу України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14. Тому на підставі ст.267 ч.4 ЦК України у зв`язку з спливом строку позовної давності три роки по вимогах за період з 1.08.2008 року по 31.07.2012 року у задоволенні позову в цій частині відмовити. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України позивачем не надано належних і допустимих доказів про укладення нового кредитного договору або продовження існуючого кредитного договору так як заява від 1.08.2008 року не містить про це даних та умов за яких продовжується цей договір. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 1.08.2012 року по 12.11.2020 року на яку посилається позивач, не підлягають задоволенню з підстав недоведеності позивачем кредитних відносин з відповідачем..

Outcome: dismissed