Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошові кошти в сумі 95874,44 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04 січня 2016 р. між сторонами укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. При проведенні позапланової інвентаризації 14.03.2016 виявлена нестача стояків СУГМ 12 у кількості 79 одиниць, кріплення посадкове «Супутник» у кількості 89 одиниць у матеріально відповідальної особи [PERSON] Наказом від 22.06.2016 № 300 «Про утримання із заробітної плати» вирішено утримувати із заробітної плати [PERSON], згідно наданої нею особистої заяви 20 % середньої заробітної плати до повного погашення суми 49277,20 грн. Наказом від 23.06.2016 № 432 «Про утримання із заробітної плати» вирішено утримувати із заробітної плати [PERSON], згідно наданої нею особистої заяви 20 % середньої заробітної плати до повного погашення суми 88041 грн. Грошові кошти стягувались з заробітної плати відповідача на період її роботи. 09.11.2018 відповідача звільнено. На момент звільнення залишилась непогашеною сума в розмірі 95874,44 грн., у звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом установлено, що 04 січня 2016 року між ПАТ «Лисичанськвугілля» та [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до наказу від 04.01.2016 № 1 ПАТ «Лисичанськвугілля» ВП «Шахта Привільнянська» /а.с.5,6-7/. Відповідно до п. 1 вказаного договору, працівник, що займає посаду начальники МТЗ або виконує роботу безпосередньо повязану із зберіганням переданих йому цінностей бере на себе повну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому Адміністрацією матеріальних цінностей. При проведенні позапланової інвентаризації 14.03.2016 виявлена нестача стояків СУГМ 12 у кількості 79 одиниць, кріплення посадкове «Супутник» у кількості 89 одиниць у матеріально відповідальної особи [PERSON] /а.с.16-19/. Наказом від 22.04.2016 № 300 «Про утримання із заробітної плати» вирішено утримувати із заробітної плати [PERSON], згідно наданої нею особистої заяви від 06.04.2016 20 % середньої заробітної плати до погашення збитку в сумі 49277,2 грн. /а.с.8,9/. Наказом від 23.06.2016 № 432 «Про утримання із заробітної плати» вирішено утримувати із заробітної плати [PERSON], згідно наданої нею особистої заяви від 21.06.2016 20 % середньої заробітної плати, до погашення збитку в сумі 88041 грн./а.с.10,11/. Наказом ПАТ «Лисичанськвугілля» ВП «Шахта Привільнянська» від 26.11.2018 № 495-к «Про звільнення» [PERSON], завідувача матеріальним складом відділу збуту та матеріально технічного забезпечення, за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням 09.11.2018 /а.с.13/. З довідки директора ВП «Шахта Привільнянська» вбачається, що сума заборгованості [PERSON] щодо погашення матеріальних збитків перед ВП «Шахта Привільнянська» станом на 04.03.2019 складає 95874,44 грн. /а.с.12/. За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (ст. 132 КЗпП України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 1351 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження наданими документами, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. Судовий збір у розмірі 1921 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved