Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 25656,13 грн. заборгованості по заробітній платі та 2000 грн. моральної шкоди. Посилався на те, що у вересні 2014р. він був звільнений з посади інженера 3 категорії, але розрахунку з ним відповідач не провів, чим порушив його права та завдав моральних страждань. В подальшому позивач збільшив свої позовні вимоги і на підставі ст. 117 КЗпП України просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в розмірі 104207,21 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача позов визнав частково і просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 71540,04 грн., а в решті позову відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з трудової книжки (а.с.5-7), довідки (а.с.8) та пояснень представників сторін, позивач працював у відповідача на посаді інженера 3 категорії, а 29.09.2014р. був звільнений за угодою сторін, але розрахунку з позивачем не був зроблений з причин відсутності коштів у відповідача. Станом на 15.03.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 25720,36 грн. (а.с.73), що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що з вини відповідача з позивачем не було проведено розрахунку, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період роботи позивача до його звільнення в розмірі 25720,36грн. Крім того, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток з весь час затримки з 30.10.2014р. по 15.03.2016р. з урахуванням інфляційних втрат як це передбачено ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням їх виплати». Враховуючи те, що середньоденний заробіток позивача складає (5270,78грн./19 роб.днів=) 277,41 грн., то заборгованість за час затримки повинна складати 104207,21 грн. (а.с.35), а всього з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 129275,57 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач на протязі 18 місяців не виплачує заборгованість по заробітній платі, то це призводить до моральних страждань позивача і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя і матеріального забезпечення своєї сім'ї. Враховуючи вимоги розумності, справедливості та поміркованості суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 2000 грн. При цьому, суд не приймає тверджень представника відповідача про відсутность вини останнього у невиплаті заборгованості по заробітній платі, оскільки належних доказів цим твердженням представник відповідача суду не представив. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з (1292,75+551,20=) 1843,95 грн. судового збору від сплати якого позивач звільнений згідно закону. Враховуючи викладене та

Outcome: approved