Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 11 січня 1987 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 82. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 11 січня 1987 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя поступово погіршилось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на сімейні відносини та обовязки. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. З часу припинення шлюбних відносин примирення між ними не відбулось. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. Майновий спір відсутній. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, строк на примирення з відповідачем просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, строк на примирення з позивачем просила не надавати. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 січня 1987 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 82, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 343937, виданим 08 листопада 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Таким чином, суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачем, яка у своїй заяві просить її прізвище залишити без змін «Лаврінова». На підставі викладеного та

Outcome: approved