Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом який мотивував тим, що 01.06.2019 року в мережі інтернет на сайті «ТМ Гроші Всім» шляхом проставляння галочок в електронній формі, отримав в борг грошові кошти і ТОВ «Фінансова компанія «Верона» в сумі 1000 гривень, зі сплатою відсотків в сумі 500 гривень, право вимоги за яким нібито відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції». [PERSON] частково проводив оплату кредитних зобов`язань первісному кредитору. Жодних листів, претензій по існуючому боргу, а ні від первісного кредитора, а ні від відповідача, не отримував. Ним був втрачений зв`язок, внаслідок чого він не зміг отримати підтвердження сплати частини боргу, після чого не мав належних реквізитів по сплаті кредиту, після відсутності доступу до сайту «ТМ Гроші всім». Про переуступлення права вимоги його також ніхто не повідомляв. В серпні 2021 року бухгалтерією підприємства де він працює, було повідомлено про наявність Постанови про звернення стягнення на заробітну плату по виконавчому провадженню 66045331 на підставі Постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича від 28.07.2021 року на суму боргу 13071,77 гривень, в тому числі заборгованість 11428,88 гривень. При цьому, Постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021 року на його адресу направлено не було, так як в ній зазначена інша адреса боржника, зокрема м. Олевськ. Суму боргу не визнає, зокрема занадто великих процентів, згоду на нарахування яких він не давав та вважає такі умови кабальними. Підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 29.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі №25492 виданого стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції». Вважає, що вказана сума боргу 11428,88 гривень не є безспірною, так як проводилась часткова оплата первісному кредитору, крім основної суми та процентів за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року; нарахована заборгованість за пенею не зрозуміла, при цьому вимоги щодо заборгованості, на його адресу не направлялись та ним не узгоджувались. Відповідно, він письмово не погоджував жодного документа про наявність заборгованості в сумі 11428,88 гривень. В дану суму боргу протизаконно зараховано 400,00 гривень за здійснення нотаріусом нотаріальної дії вчинення виконавчого напису. При цьому, відповідачем порушено загальний строк позовної давності в один рік щодо стягнення штрафних санкцій в судовому порядку. Винесення даного виконавчого напису, фактично позбавило його права заявити (в випадку звернення до суду стягувача) про застосування строків позовної давності, чим грубо порушені його права на судовий захист. Як наслідок, частина даної суми боргу, не є безспірною. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає скасуванню, оскільки надані документи не давали нотаріусу можливості встановити безспірність заборгованості та вчиняти виконавчий напис. \~Так, згідно матеріалів виконавчого провадження, до виконавчого напису, в порушення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, докази що доводять наявність безспірної заборгованості, не долучені. Крім того, ні нотаріусу ні йому до вчинення оспорюваного виконавчого напису ТОВ «Українські фінансові операції» не було надано Договору відступлення прав вимоги, тобто договору факторингу №1-31/08-В від 31.08.2020 року, яким нібито відступлено право вимоги за кредитним договором №1376271 від 01.06.2019 року, на який наявне посилання у виконавчому напису, тоді як він має статус боржника за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Верона». Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №б/н від 29.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» коштів в сумі 11428,88 гривень. Одночасно просить розподілити судові витрати по справі в порядку ст.141 ЦПК України. 25.08.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову та третій особі строку на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 02.09.2021 року, третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. 30.08.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов, а треті особи будь яких пояснень з приводу позовних вимог, не подали. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 29.04.2021 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №25492, яким пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» код ЄДРПОУ 40966896, заборгованості за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року включно, у розмірі 11428,88 гривень, яка складає: 1000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 551,00 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 9477,88 гривень заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача (сума відсутня). З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66045331 від 08.07.2021 слідує, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловача за № 25492 від 29.01.2021 року. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~визначено,\~що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі: Перелік). Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №910/5413/17). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість; якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів; якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887 цс викладений правовий висновок, згідно якого вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З \~наявних в справі доказів слідує, що оспорюваний виконавчий напис №25492 від 29.04.2021 року \~вчинено про стягнення з позивача,\~ як з боржника, заборгованості у розмірі 11428,88 гривень. Строк, за який проводиться стягнення, у виконавчому напису зазначено з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року. Нотаріус, яким вчинено виконавчий напис, копії документів, на підставі яких було вчинено даний виконавчий напис, суду не направив, тому суд виходить з того, що надано стороною позивача. Позивачем зазначено, що він не визнає заборгованість, тому документи, що були подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. Враховуючи наведене, нотаріус не мав правових підстав для вчинення, на підставі поданих йому відповідачем документів, виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості. Здійснення нотаріусом у даному випадку такої нотаріальної дії вчинення виконавчого напису проведено з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, отже є неправомірним. За таких обставин, оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. З квитанції №118 від 12.08.2021 року слідує, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень. Квитанція від 12.08.2021 року АТ «Приватбанк» підтверджує сплату судового збору в сумі 908,00 гривень за подачу позовної заяви та 454,00 гривень за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved