Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28 січня 2015 року, позов заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області та Лубнянської сільської ради Великоберезнянського району до Ужанського національного природного парку задоволено та вирішено стягнути з відповідача - Ужанського національного природного парку шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства в розмірі 84876, 50 грн. Позивач зазначав, що Державною екологічною інспекцією Закарпатської області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в кварталі 18 виділи 15, 23, 26 Лубнянського ПНДВ Ужанського національного природного парку, на підставі якої складено акт від 28.04.2014 року. З вказано акту вбачається факт незаконної самовільної вирубки дерев у вказаних в акті виділах кварталу 18. Позивач зазначав, що за фактом незаконної рубки лісу на території Лубнянського ПНДВ Ужанського НПП було порушено кримінальну справу та вироком Великоберезнянського районного суду від 12.06.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. А саме: [PERSON] внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків не виявив самовільну рубку, хоча мав таку можливість і зобов'язаний був це зробити, факти самовільних рубок деревини на зазначених вище ділянках природно-заповідного фонду не задокументував, заходів щодо припинення таких та встановлення лісопорушників не вжив. Таким чином, внаслідок службової недбалості [PERSON] було завдано шкоду природно-заповідному фонду та позивачу в розмірі 84876, 50 грн. . яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково. Так, відповідач пояснив, що він не згідний із нарахованою сумою збитків ку зв'язку з тим, що згідно чинного законодавства розмір завданої шкоди нараховується, виходячи з фактично завданої шкоди, а не відповідно до постанови КМУ від 24 липня 2013 року №541. Тому вважає, що заявлена сума позову завелика. Представник позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду від 12 червня 2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.367 КК України до двох років обмеження волі з розбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій та робіт, пов'язаних з державною охороною, терміном на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік. Також цим вироком звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання на підставі п.»в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Відповідача [PERSON] засуджено за те, що він, будучи працівником правоохоронного органу, будучи наділений відповідними повноваженнями по здійсненню охорони природно-заповідного фонду України вчинив службову недбалість, тобто, допустив самовільні рубки. І своїми діями завдав державі шкоду в розмірі 84876, 50 грн. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконанням ним своїх трудових (службових ) обов'язків. Також встановлено, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.09.2014 року стягнуто з Ужанського національного природного парку суму 84 876. 50 грн. шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства та судовий збір по справі в розмірі 1827 грн. Згідно п.3 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. У випадках, коли шкоди завдано діями працівника. Які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Отже, встановлено, що відповідачем [PERSON] було заподіяно шкоду в розмірі 84876, 50 грн. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про виконання чи невиконання вказаного вище рішення господарського суду. Тобто, у суду немає даних про те, що рішення суду про стягнення шкоди з Ужанського національного природного парку виконано та стягнуто з позивача по даній справі вказаної в рішенні суду шкоди. За таких обставин, суд вважає, що позов передчасний, а тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed