Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №DZHCRF16882049, укладеним від 24.01.2012 року між позивачем та відповідачем, у розмірі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень 64 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, яка складається з: - 472 (чотириста сімдесят дві) гривні 99 копійок - сума заборгованості за кредитом; - 0 (нуль) гривень 36 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 731 (сімсот тридцять одна) гривня 36 копійок - сума заборгованості за користування кредитом; 1520 (одна тисяча пятсот двадцять) гривень 37 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; - 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); - 136 (сто тридцять шість) гривень 25 копійок - штраф (відсоткова складова); а також понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 24.01.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DZHCRF16882049, де відповідач отримав кредит у розмірі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень 64 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.08.2015 року має заборгованість 3361 (три тисячі триста шістдесят) гривень 33 копійки, яка складається з: - 472 (чотириста сімдесят дві) гривні 99 копійок - сума заборгованості за кредитом; - 0 (нуль) гривень 36 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 731 (сімсот тридцять одна) гривня 36 копійок - сума заборгованості за користування кредитом; 1520 (одна тисяча пятсот двадцять) гривень 37 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; - 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); - 136 (сто тридцять шість) гривень 25 копійок - штраф (відсоткова складова); а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № DZHCRF16882049. Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачеві кредитних коштів, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 18.08.2015 року, [PERSON] має заборгованість 3361 (три тисячі триста шістдесят одна) гривня 33 копійки, яка складається з: - 472 (чотириста сімдесят дві) гривні 99 копійок - сума заборгованості за кредитом; - 0 (нуль) гривень 36 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 731 (сімсот тридцять одна) гривня 36 копійок - сума заборгованості за користування кредитом; 1520 (одна тисяча пятсот двадцять) гривень 37 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; - 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); - 136 (сто тридцять шість) гривень 25 копійок - штраф (відсоткова складова); а також понесені позивачем судові витрати. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1218,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved