Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримав, обґрунтовуючи свої вимоги, тим що з квітня 2010 р. по 18.10.2016 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді начальника цеху № 8. 13.10.2016 р. згідно наказу №1095-к був звільнений із займаної посади з 18.10.2016 р. за систематичне невиконання службових обовязків. Вважає даний наказ безпідставним і незаконним, оскільки в ньому не зазначено, які саме безпосередні обовязки ним не були виконані або порушені. Відповідно до вимог ч.3 ст.40 КЗпП України звільнення допускається у разі систематичного невиконання посадових обовязків без поважних причин. Крім того, в даному випадку, відповідачем не була надана належна оцінка фактичним обставинам, що призвели до невиконання цехом № 8 плану вересня 2016 р., бо не надані докази безпосередньо його провини у цьому. Зазначає, що тільки упереджене ставлення до нього з боку керівника підприємства, у звязку з тим, що він намагався відстоювати свої трудові права, і призвело до його незаконного звільнення. Починаючи з листопада 2015 р. керівник підприємства не гребуючи нічим намагався спровадити позивача на пенсію, що супроводжувалось незаконним доганами, позбавленням премій та моральним тиском. На даний час його касаційна скарга про незаконність дій керівництва підприємства щодо нього прийнята до розгляду і знаходиться у ВССУ, але керівнику підприємства дуже кортіло його звільнити та не дочекавшись рішення суду видав розпорядження звільнити його. Виконуючи це розпорядження, його безпосередній керівник [PERSON], не надаючи ніяких доказів, написав доповідну де зазначив, що з його провини підпорядкований йому цех не виконав план виробництва у вересні 2016 р. Його пояснення про фізичну неможливість виконання плану, який навмисно був завищений більш ніж у двічі прийняті не були. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ № 1095-к від 13.10.2016 р. про звільнення [PERSON] по ст.40 п.3 КЗпП України, за систематичне невиконання службових обовязків, поновити його на посаді начальника цеху №8 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 32940 грн. Представник відповідача ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне згідно ст.40 п.3,43,47,116,149 КЗпП України, у задоволенні вимог позивача відмовити. Судом встановлено, що згідно Наказу №627к від 15.04.2010 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду начальника цеху №8 ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». Статтею 40 п.3 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строк чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Наказом ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» №103-д від 24.12.2015 р. [PERSON] за неналежне виконання трудових обовязків, що потягло зрив строку виготовлення насосу ХБЕ-М 630/390 оголошено догану. Наказом ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» №52-д від 27.04.2016 р. [PERSON] за недостовірний облік робочого часу, фактично відпрацьованого начальником цеху №8 в березні 2016 р., оголошено догану. Вказані накази підприємства [PERSON] були оскаржені в суді і, рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 23.08.2016 р. по справі № 592/1551/16-ц визнані законними та обґрунтованими. У вересні 2016 р. позивач [PERSON] працюючи на посаді начальника цеху №8 всупереч своїм посадовим обовязкам не забезпечив своєчасного виконання цехом робіт з виготовлення заказів № 8389 (заказ на виготовлення запасних частин) та №506Б (заказ на виготовлення насосів ЦНС180-1422-2ИМС зав. № 26-27), що підтверджується наступними доказами: уточненим планом підприємства АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» на вересень 2016 р., затвердженим Головою правління підприємства 02.09.2016 р., відповідно до пункту 133 якого цеху №8 було доручено у вересні 2016 р. виготовити насоси ЦНС 180-1422-2ИМС зав. № 26-27 (заказ № 506Б); приймально - здаточними актами №1314 та №1315 від 31.10.2016 р., відповідно до яких насоси ЦНС 180-1422-2ИМС зав. № 26 та № 27 були виготовлені та здані цехом №8 31.10.2016 р.; уточненим планом виробництва АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» на вересень 2016 р., затвердженим Головою правління 02.09.2016 р., відповідно до якого цеху №8 було доручено в строк до 30.09.2016 р. виготовити запасні частини згідно заказу № 8389; приймально здаточним актом №1313 від 31.10.2016 р. відповідно до якого запасні частини по заказу № 8389 були виготовлені та здані цехом №8 31.10.2016 р.; службовою запискою від 03.10.2016 р. №44-1/161А начальника насосного виробництва №2 [PERSON] (з додатками); посадовою інструкцією ДИ 08-01-2012 «Начальника механоскладального цеху №8», яка введена в дію розпорядженням по АТ №261 від 06.08.2012 р., зокрема пунктами 2.1, 2.3, 2.5 інструкції, відповідно яких начальник механоскладального цеху №8 зобовязаний: здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю цеху (пункт 2.1); забезпечувати виконання виробничих завдань, ритмічний випуск продукції високої якості (пункт 2.3); забезпечувати випуск якісної продукції в установленій номенклатурі і в установлені строки (пункт 2.5). Згідно рішення Первинної профспілкової організації АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» №19 від 07.10.2016 року дана згода на розірвання трудового договору з [PERSON] у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, по ст.40 п.3 КЗпП України. Наказом АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» №1095-к від 13.10.2016 р. начальника цеху №8 [PERSON] було звільнено з роботи з 18.10.2016 р. за систематичне невиконання службових обовязків п.3 ст.40 КЗпП України. Суд приходить до переконання, що позивач на протязі року двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за невиконання трудових обовязків, без поважних причин, що відповідачу було підставою для його звільнення. Звільнення [PERSON] проведено відповідачем з дотриманням процедури, передбаченої діючим законодавством України про працю, зокрема, відповідно до ст.43, 47, 116, 149 КЗпП України, були відібрані письмові пояснення, отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації на його звільнення членом якої він був, в день звільнення йому була видана належним чином оформлена трудова книжка та здійснено відповідний розрахунок. У відповідності з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач у судовому засіданні не довів тих обставин на які він посилався в своєму позові, тому його вимоги є необґрунтовані, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed