Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків за договором, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07.02.2014 року між ним та відповідачем укладено договір за № 20 про внесення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно з яким вкладником внесено грошові кошти в сумі 39\~725.47 строком на 12 міс., але відповідач не повертає позивачу залишок депозитного вкладу, що становить 6 327.02 грн. та відсотків за користування вказаною сумою. Позивач просив суд, стягнути на його користь з відповідача - 6327, 02 грн., депозитного вкладу та процентів за користування вказаною сумою грошових коштів згідно з додатковим розрахунком відсотків в розмірі 2720.64 грн., судових витрат в розмірі 640.00 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 400.00 грн. В судове засідання позивач не зявився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Враховуючи заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір за № 20 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок згідно з яким позивачем внесено грошові кошти у сумі 39725,47 грн. строком на 12 місяців. Основна частина грошових коштів з нарахованими відсотками вкладнику була повернута і на даний час на депозитному рахунку позивача, згідно довідки відповідача за вих. № 2 від 03.01.2017р., але залишились кошти у сумі 6327,02 грн. Згідно з п. 1.1 договору, спілка зобовязується повернути вкладникові зазначену суму та проценти на неї і відповідно п. 1.2 договору, встановлено термін дії сплив 07.02.2015 р. Пунктом 1.3 вказаного договору процентна ставка за вкладом встановлена у розмірі 21,5% річних, згідно встановлених ставок, що діють у спілці на день укладення договору. Відповідно з п. 3.2 договору спілка зобовязана: - повернути всю суму вкладу, прийнятого від вкладника, згідно з умовами цього договору; - нараховувати та сплачувати вкладнику проценти за користування вкладом у строки та в розмірах, як передбачені умовами договору. Згідно з п. 6.2 договору зобовязання за цим договором припиняються з моменту виплати спілкою вкладнику або іншим уповноваженим на те особам, всієї суми вкладу та процентів за ним, а також в інших випадках, передбачених законодавством України та цим договором. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Суд вважає відмову відповідача у поверненні позивачу суми депозиту 6327.02 грн. безпідставною та такою, що суперечить умовам договору і не ґрунтується на вимогах закону, а тому порушені права позивача як вкладника підлягають захисту в судовому порядку. Судом встановлено, що після спливу строку дії договору відповідач без належних на те підстав не повернув вкладникові суми вкладу в розмірі 6327.02 грн. та проценти за користуванням ним, тому відповідач фактично продовжує без належної на те правової підстави користуватися грошовими коштами позивача в розмірі - 6327.02. грн. які були внесені позивачем як депозит. За даних обставин, суд, вважає, що позивач правомірно вимагає повернення суми депозиту та процентів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі Відповідно вимог ст. 215 ЦПК України, суд при винесенні рішення зобовязаний вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 84, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved