Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 11.06.2008 року між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей. Відповідач ухиляється від утримання і виховання дітей. Позивач просив стягувати на утримання дітей з відповідача аліменти в розмірі 1/2 від його заробітку щомісячно. Позивачка у судовому засіданні підтримала позов повністю із наведених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 099550 вбачається, що сторони уклали шлюб 11.06.2008 року. З копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 321739 вбачається, що позивачка є матірю [PERSON], [INFO], відповідач батьком. З копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 183313 вбачається, що позивачка є матірю [PERSON], [INFO], відповідач батьком. З довідки № 639 від 13.11.2015 року, виданої Мацошинської сільської ради, вбачається те, що [PERSON] проживає в наступному складі сімї: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.6\~ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved