Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.12.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач по справі, та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRL0RX06030018, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1688 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банком було повністю виконано свої зобов'язання за даним договором, надано кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач зобов'язуввся щомісячно сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості, сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, всупереч умовам договору відповідач щомісячно відповідні платежі не проводить, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 05.12.2014 року становить 47076 грн. 86 коп., та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1688,50 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 15113,73 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 30274,63 грн. Згідно рішення Коростишівського районного суду від 13.04.2012 року з відповідача було стягнуто суму заборгованості за даним кредитним договором, яка становить 21236,94 грн., а тому зазначає, що стягненню підлягає різниця між вказаними сумами заборгованості, яка становить 25839,92 грн. Крім того, зазначає, що оскільки відповідачем не виконуються умови договору, підлягає стягненню також штраф, який становить: фіксовану частину у розмірі 500 грн. та відсоткову складову у розмірі 1292 грн. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно наданої заяви про уточнення позовних вимог від 15.05.2015 року №ЕП-315/15Вх. заборгованість за кредитним договором в загальному, з урахуванням рішення Коростишівського районного суду від 13.04.2012 року, становить 25839,92 грн., що складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6138,47 грн., заборгованості з пені у розмірі 19701,45 грн.,яка і підлягає стягненню з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином рекомендованими листами повідомлялась, про що свідчить відповідні судові та поштові повідомлення, про поважність причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним. З метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», який є його правонаступником, що підтверджується засвідченою ксерокопією Статуту ПАТ КБ «Приватбанк», довідкою з ЄДРПОУ серії АА №241170 та банківською ліцензією №22 від 05.10.2011 року. Судом встановлено, що 09.12.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRL0RX06030018 (споживчий кредит фізичним особам «Розстрочка» (СТАНДАРТ), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1688 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний кредитний договір є строковим, строк дії якого до 08.12.2007 року. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування останнім, а також оплачувати комісії на передбачених договором умовах. Сторони договору погодили, що при порушенні позичальником строків повернення будь-яких з грошових зобов'язань, останній повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, в наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 05.12.2014 року, відповідно наданого розрахунку, сума заборгованості становить 47076 грн. 86 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1688,50 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 15113,73 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 30274,63 грн. Позивачем зазначається, що від загальної суми заборгованості у розмірі 47076,86 грн. слід відняти суму заборгованості за даним договором, яка була стягнута рішенням Коростишівського районного суду від 13.04.2014 року, а саме - 21236,94 грн., а тому стягненню підлягає різниця, що становить 25839,92 грн. Крім того, стягненню підлягають також штрафні санкції, передбачені укладеним договором. В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої загальна заборгованість складає 25839 грн. 92 коп. та складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, у розмірі 6138 грн. 47 коп., заборгованість з пені у розмірі 19701 грн. 45 коп., яку просить стягнути з відповідача. Вказане вище рішення Коростишівського районного суду від 13.04.2012 року у цивільній справі №2-221/12 сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили, є чинним. Виконавчі листи отримані представником ПАТ КБ «Приватбанк» 02.07.2012 року для подальшого пред'явлення до відповідного ВДВС для примусового стягнення. Як вбачається з листа-повідомлення відділу ДВС Коростишівського РУЮ №1916 від 07.05.2015 року, виконавчі листи №2-221/12 від 05.06.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 09.12.2006 року у розмірі 22798,79 грн. надійшов для виконання до ВДВС 07.11.2014 року. 10.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржник за викликом не з'явився. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити гроші. Згідно положень ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити права і виконати обов'язки відповідно до умов договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України. Таким чином, кредитор має право на одержання відсотків від суми кредиту, інших визначених договором виплат лише протягом дії кредитного договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, кредитор не позбавлений права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed