Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON] з 23.09.2000 року по 05.03.2002 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. після народження дитини відповідач покинув родину, донька проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач разом з ними не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, участь у вихованні дитини не приймає, бажання спілкуватися з дитиною не має, не переймається її духовним та фізичним розвитком. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 26.10.2001 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно з 03.10.2001року до повноліття дитини. З урахуванням вищезазначеного позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON]відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради позовні вимоги підтримала, просила їх вважала доцільним та в інтересах дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що ухвалюючи в підготовчому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. . Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2000 року по 05.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про народження, актовий запис № 226 від 19.07.2001 року, складений Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона. Відповідно до довідки №01-31/43 від 28.08.2017 Херсонської загальноосвітньої школи І-ІП ступенів № 53 Херсонської міської ради батько дитини вихованням доньки не займався. За увесь період навчання дитини у школі жодного разу не був. Класному керівникові не телефонував з приводу шкільних успіхів дівчинки та її поведінки. Згідно довідки №01-03/1301 від 02.10.2017 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.Є. Лучанського» з 2004 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря педіатра [PERSON] За роки медичного догляду за дитиною жодного разу батько, [PERSON], не звертався за медичною допомогою з приводу хвороби доньки, не слідкував за процесом амбулаторного лікування дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у мсті Херсоні ради від 29.01.2018 року № 2-49/200, Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, як органи опіки та піклування, вбачається, що спеціалісти служби у справах дітей виїздили за адресою місця проживання відповідача, але двері не відчинили, виклики до служби у справах дітей ігноруються. Питання надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] позитивно розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету районної у місті ради від 06 грудня 2017 року. Батько дитини [PERSON] більше п'ятнадцяти років участі у вихованні та утриманні своєї доньки не бере, враховуючи вищезазначене, виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Оскільки, визнання відповідачем позову, не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає таке визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене вище, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підстави викладеного вище, ст.ст. 150, 164 СК України,

Outcome: approved