Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в його обґрунтування зазначив, що був прийнятий на посаду генерального директора Житомирської товарної агропромислової біржі на підставі контракту про найм та оплату праці Генерального директора від 20.02.1013 р. та наказу по біржі № 5-к. Згідно зазначеного наказу до його трудової книжки 20.02.2013 р. був внесений запис № 2 про прийняття на посаду генерального директора біржі. Строк дії контракту був встановлений з 20.02.2013 р. до 20.02.2018 р. Відповідно до укладеного контракту позивач зобовязався безпосередньо та через сформований апарат здійснювати поточне управління Житомирською товарною агропромисловою біржею, забезпечувати високопродуктивну діяльність, ефективне використання та збереження майна біржі, а відповідач зобовязався створювати необхідні умови для його роботи. Укладений контракт був трудовим договором, на підставі якого у [PERSON] з відповідачем виникли трудові відносини. На підставі рішення відповідача від 12.08.2014 р. укладений з позивачем контракт був розірваний та його звільнено з посади генерального директора за п.1 ст.41 КЗпП України, тобто за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Зазначив, що вказаному рішенню передували рішення Біржового комітету від 11.06.2014 р., оформлені протоколом № 2 та рішення від 23.06.2014 р., оформлені протоколом № 3. Позивач вважає, що його звільнення є незаконним через відсутність легітимності Біржового Комітету відповідача, який прийняв рішення про розірвання контракту. Посилаючись на порушення Статуту біржі і чинного законодавства, просив задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник відповідача поклався на розсуд суду при ухваленні рішення та повідомив, що проти позову не заперечує у разі підтвердження порушення прав позивача під час його звільнення. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши усі обставини, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на посаду генерального директора Житомирської товарної агропромислової біржі згідно наказу № 5-к від 20.02.2013 р., який був виданий на підставі укладеного з ним контракту про найм та оплату праці Генерального директора від 20.02.1013 р. До його трудової книжки 20.02.2013 р. відповідачем був внесений запис № 2 про прийняття на посаду генерального директора біржі. Контракт був укладений строком на 5 років, з 20.02.2013 р. до 20.02.2018 р. Відповідно до укладеного контракту позивач зобовязався безпосередньо та через сформований апарат здійснювати поточне управління Житомирською товарною агропромисловою біржею, забезпечувати високопродуктивну діяльність, ефективне використання та збереження майна біржі, а відповідач зобовязався створювати необхідні умови для його роботи. Рішенням Біржового комітету Житомирської товарної агропромислової біржі, оформленого протоколом № 2 від 11.06.2014 р. було призначено службову перевірку і [PERSON] відсторонено від виконання статутних обовязків Генерального директора. Рішенням Біржового комітету від 23.06.2014 р., оформленого протоколом № 3, було ухвалено, зокрема, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зміни щодо особи підписанта і замість позивача підписантом призначено [PERSON] На підставі рішення Біржового комітету від 12.08.2014 р. контракт, укладений з [PERSON], був розірваний і його звільнено з посади Генерального директора біржі на підставі п.1 ст.41 КЗпП України. Відповідно до п.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Судом встановлено, що відповідно до статуту Житомирської товарної агропромислової біржі вищим органом управління є Загальні збори членів біржі. Членами біржі є виключно її засновники (п.5.2 Статуту). Відповідно до п.6.11. Статуту у період між Загальними зборами управління Біржею здійснює Біржовий Комітет. Біржовий комітет наділений повноваженнями укладати трудові договори/контракти з керівником біржі. Таким чином достовірно встановлено, що Біржовий комітет Житомирської товарної агропромислової біржі, є уповноваженим органом на укладення трудового договору з керівником підприємства. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обовязковим при укладенні контракту. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Пунктом 6.3 контракту від 20.02.2013 р. передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи ЖТАПБ до закінчення строку його дії: у випадку систематичного невиконання Керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом; за рішенням Вищого органу ЖТАПБ або Біржового комітету. Відповідно до ст. 11 Закону України Про товарну біржу та п.6.4 статуту відповідача на загальних зборах членів біржі обирається Голова Біржового комітету, заступник голови Біржового комітету, члени Біржового комітету строком на пять років. Судом встановлено на підставі наявних у справі доказів, що востаннє Біржовий комітет відповідача обирався 11 січня 2005 року, що підтверджується протоколом № 1 Загальних зборів засновників біржі. Інших рішень про обрання складу Біржового комітету з 2010 року не приймалось. Таким чином повноваження Біржового комітету та його керівництва і членів біржі припинилися 12 січня 2010 року. Рішень загальних зборів засновників біржі про затвердження нового складу Біржового комітету після 12.01.2010 р. не приймалось. Доказів протилежного суду не надано. Оскільки повноваження Біржового комітету Житомирської товарної агропромислової біржі закінчилися 12 січня 2010 року то прийняті ним у подальшому рішення є такими що суперечать статуту самого відповідача, так як прийняті не повноважним органом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем не надано суду доказів, які підтверджували б повноваження Біржового комітету, як органу уповноваженого укладати трудові договори та контракти і розривати їх після 12 січня 2010 року і на момент виникнення спору між сторонами. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки вони грунтуються на рішеннях і діях, що були прийняті та вчинені у період, коли Біржовий комітет вже не мав повноважень. Розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що Біржовий комітет не мав права приймати будь-які рішення, в тому числі і оскаржувані, оскільки його повноваження закінчилися у січні 2010 року. Рішень загальних зборів засновників про продовження повноважень Біржового комітету з 2010 року не приймалось. Отже, рішення про відсторонення [PERSON] від виконання обовязків генерального директора біржі, зміну підписанта від імені юридичиної особи, рішення про розірвання контракту і звільнення позивача є недійсними з моменту їх прийняття. Відповідно до ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає обргунтованою вимогу про вішкодування на корить позивача моральної шкоди, оскільки останній дійсно зазнав моральних страждань від незаконного звільнення, втратив нормальні життєві звязки, заробіток для повноцінної життєдіяльності та вимушений був докладати додаткових зусиль для захисту і відновлення своїх порушених прав. Проте, при стягненні з відповідача моральної шкоди суд виходить із засад розумності і справедливості та вважає за можливе стягнути на користь позивача 3\~000,00 гривень. Також суд поновлює позивачу строк для звернення за захистом своїх прав, оскільки вважає його клопотання про поновлення строку обргунтованим та підтвердженим належними доказами. З поданих в судовому засіданні до клопотання доказів вбачається, що позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення посадовими особами відповідача кримінального правопорушення, наслідком чого у подальшому стало його звільнення. Очікуючи остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, [PERSON] сподівався на звернення до суду на його підставі, оскільки у разі визнання вини посадових осіб біржі, ці обставини не підлягали б доказуванню. Таким чином позивач вжив необхідних заходів для захисту своїх порушених прав, проте через відсутність повідомлень від правоохоронних органів про результати слідства, не мав можливості у місячний строк звернутися до суду. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Outcome: partial