Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути борг за надані послуги мобільного зв'язку (санкції за невиконання умов Договору) у сумі 427,44 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за договором про надання послуг мобільного зв'язку № 5588027/1.12329395 від 20.10.2011 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просив справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору про надання послуг мобільного зв'язку № 5588027/1.12329395 від 20.10.2011 р. та копія додаткової угоди № 5588027 від 20.10.2011 р. до нього; інтерфейс перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу; платежі та баланс абонента; попередження; копія ухвали Лисичанського міського суду №2-н/415/56/2014 від 17.04.2014 р. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2011 р. між сторонами був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5588027/1.12329395. За період з 20.10.2011 р. по15.05.2013 р. відповідачу були надані послуги мобільного зв'язку на загальну суму 1146,07 грн. В порушення умов договору відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обсязі, тому15.05.2013 р. договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5588027/1.12329395 від 20.10.2011 р. з відповідачем був припинений через заборгованість. Крім того, між сторонами укладена додаткова угода до договору про надання послуг мобільного зв'язку № 5588027 від 20.10.2011 р., відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов'язання користуватися послугами зв'язку протягом 365 календарних днів. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг (через повне використання внесеного авансу, несплату рахунків або за заявою абонента) в період встановленого строку, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено. Відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди до договору № 5588027/1.12329395 від 20.10.2011 р. у випадку, коли дія основного договору достроково припиняється у зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь МТС договірні санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії Договору, починаючи з дня припинення його дії. У зв'язку з порушенням умов Договору, відповідачу була нарахована договірна санкція в сумі 427,44 грн., із розрахунку: 2,74х156, де 156- кількість днів, що залишилося до закінчення строку дії договору. Ухвалою Лисичанського міського суду від 17.04.2014 р. ПАТ «МТС Україна» відмовлено у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з [PERSON] санкцій за невиконання умов договору в розмірі 427,44 грн. Пунктом 1.3 Додаткової угоди застосування встановленої ним договірної санкції передбачається у разі, «…коли дія Договору достроково припиняється на підставі п.5.2 Договору з несплатою Абонентом наданих йому послуг…». Але п.5.2 Договору зобов'язує абонента сплачувати за отримані послуги зв'язку у т.ч. в разі призупинення надання йому послуг (тобто тимчасового зупинення, а не припинення дії Договору). Таким чином, з п.1.3 Додаткової угоди не вбачаються передбачені Договором та/або Додатковою угодою підстави для нарахування боржнику договірної санкції, яку просить стягнути позивач. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)…, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З метою належного виконання зобов'язання його може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, встановленими договором або законом чи іншим погодженим сторонами видом забезпечення (ст. 546 ЦК України). За змістом цих норм закону забезпечення виконання зобов'язання… - це санкція, спрямована на виконання зобов'язання, що може бути застосована лише до реальних зобов'язань, які є чинними й дія яких не припинена; нею може забезпечуватися лише дійсна вимога, розмір якої обраховується з суми невиконаного, неналежно виконаного, чи не своєчасно виконаного зобов'язання за фактично надані послуги. У разі розірвання/припинення договору така санкція не може нараховуватися на майбутнє, оскільки надання послуг припинилося. Оскільки Договір між сторонами припинено (тобто розірвано) з ініціативи кредитора за несплату боржником заборгованості за надані послуги зв'язку, зобов'язання між сторонами також є припиненим, а підстави для нарахування санкції відсутні. Вказаний висновок зроблений в рішенні Верховного Суду України від 10 березня 2011 р. у справі №6-21581ск08 (№14367521 у Реєстрі судових рішень). Іншими словами, відповідно до ст.631 ч.1 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. З цього витікає, що у разі дострокового припинення дії договору всі його сторони втрачають будь-які права та обов'язки. Тобто нарахування навіть договірного забезпечення зобов'язання у зв'язку із втратою позивачем такого права після закінчення дії Договору є неможливим, а обов'язок сплатити таке забезпечення є відсутнім. Також ця позиція закріплена у відповіді ВССУ №101 - 1589/04-13 від 10.10.2013 р. на запит апеляційного суду Луганської області (вх. апеляційного суду №11134 від 14.10.2013. р., оригінал, виходячи з резолюції, повинен бути у секретаря палати) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed