Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 06.06.1997 в с. Нападівка померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія ВН №0245419 виданого 18.04.1997. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, оскільки спадкодавець приходилась йому рідною матірю, спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, в силу законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці своє право на прийняття спадщини не використали. Утім реалізувати своє право на спадщину в нотаріальному порядку на вищевказане майно позивач позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.06.1997 в селі Нападівка Липовецького району Вінницької області. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак представник надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якому також зазначила про підтримання позовних вимог у заявленому обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - сільський голова [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився надіслав до суду заяву про визнання позову, просив розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. В порядку підготовки справи до розгляду позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи до майна померлої 06.06.1997 [PERSON], які за ухвалою суду від 18.12.2017 витребовувались судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що 06.06.1997 в с. Нападівка, Липовецького району, Вінницької області, померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ №379825 (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина. Як убачається із довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Липовецького району від 21.11.2017 за №747 (а.с.10), [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадщину прийняв на протязі шести місяців шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці таке право не використали. Крім цього, згідно відомостей [PERSON] сільської ради відображених у довідці за №691 від 01.11.2017 (а.с.15), до складу сімї [PERSON] поміж позивача входили ще інші діти. Згідно інформації наданої Липовецькою державною. Нотаріальною конторою від 20.12.2017 за №01-09/1237, спадкова справа до майна померлої [PERSON], яка померла 06.06.1997 не заведена. Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON], який спадщину прийняв, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства (ЦК УРСР в редакції 1960 року), отож спадщина належить йому з моменту відкриття, а інші спадкоємці таке своє право не використали. Утім позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки за наслідками поданих ним документів нотаріусу було встановлено відсутність правовстановлюючого документа на підтвердження належності спадкодавцеві права на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), за життя спадкодавця, було втрачено (лист державного нотаріуса від 06.12.2017 (а.с.18). У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Факт належності права спадкодавцеві на майно підтверджується Випискою із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.12.2017, де зазначено, що по КСП «Трудівник» с. Нападівка Липовецького району Вінницької області значиться сертифікат серії ВН №0245419, виданий 18.04.1997, на підставі розпорядження Липовецької райдержадміністрації №77 від 28.03.1997 на ім'я [PERSON], розмір земельної частки (паю) становить 3,65 умовних кадастрових гектарів, вартістю 139\~447,77 грн. (а.с. 19). Як убачається із оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті» (а.с.16), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245419, виданий на ім'я [PERSON] втрачено, тому його вважати недійсним (а.с.16). З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, спадщину прийняв згідно діючого на той час законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved