Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2019 року № 1777333051 на підставі висновку від 05.11.2018 року серія та номер: 292218, виданого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», та технічного паспорта від 05.11.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», держаним реєстратором комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортовим Ігорем Олександровичем прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43932158, яким зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688469851101, номер запису про право власності: 28811793. Також за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2019 року № 176138932 на підставі висновку від 05.11.2018 року серія та номер: 292218, виданого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», та технічного паспорта від 05.11.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», держаним реєстратором комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортовим Ігорем Олександровичем прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43930750, яким зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688405351101, номер запису про право власності: 28810560. Одеська міська рада вважає, що наявність таких реєстрацій речових прав на дані самочинно збудовані об`єкти порушує права та законні інтереси територіальної громади м. Одеси як власника земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, оскільки перешкоджають здійсненню повноважень щодо володіння, користування та розпорядження відповідною земельною ділянкою та створює умови для її незаконного використання [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати вищевказані рішення державного реєстратора та зобов`язати [PERSON] та [PERSON] звільнити відповідно самовільно зайняті земельні ділянки, шляхом знесення вищезазначених самочинно збудованих об`єктів. Ухвалою суду від 27.08.2019р. вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам здійснювати дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на ці квартири. Ухвалою суду від 27.08.2019р. судом витребувано реєстраційні справи стосовно державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Відзивів від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Представник третьої особи А.В.Крикунова звернулася із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2019 року № 1777333051 на підставі висновку від 05.11.2018 року серія та номер: 292218, виданого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», та технічного паспорта від 05.11.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», держаним реєстратором комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортовим Ігорем Олександровичем прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43932158, яким зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688469851101, номер запису про право власності: 28811793. Також за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2019 року № 176138932 на підставі висновку від 05.11.2018 року серія та номер: 292218, виданого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», та технічного паспорта від 05.11.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», держаним реєстратором комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортовим Ігорем Олександровичем прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43930750, яким зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688405351101, номер запису про право власності: 28810560. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо. Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності. Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно листа департаменту комунальної власності ОМР від 10.07.2019р. №01-18/968-06, за результатами обстеження було встановлено, що земельна ділянка за вищевказаною адресою являє собою прибудинкову територію житлового будинку загального користування. Частина вказаної прибудинкової території забудована та використовується під розміщення прибудов до квартир першого поверху та палісадників, крім того у Департаменту відсутня інформація про прийняття ОМР рішень щодо відведення земельної ділянки за вищевказаною адресою. Сукупність наведених норм та обставин свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва прибудови за адресою: [ADDRESS] , не надавалась. Щодо скасування рішень державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровичем від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43930750, та від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43932158, суд доходить наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із вимогами ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, яка набрала чинності 01.01.2016 року. Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до абз.2 п.2 Порядку реконструкція - реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єкта містобудування. Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Згідно із п. 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком». Відповідно до приписів ст. 27 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно листа департаменту архітектури та містобудування ОМР від 02.07.2019р. №01-11/2274, відсутні містобудівні умови та обмеження, будівельні паспорти забудови земельної ділянки, зокрема за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа управління ДАБК ОМР від 18.06.2019р. №01-5/44-ОГ, під час проведення перевірки за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що власником двоповерхової квартири загальною площею 47,4 кв.м. є [PERSON] . Згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт та документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в листі зазначено, що [PERSON] експлуатує самочинно збудовану квартиру за адресою: [ADDRESS] , не введену до експлуатації відповідно до вимог чинного законодавства, чим порушено ч. 8 ст. 39. ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р. №461. Однією з підстав прийняття державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І.О. рішень від 08.11.2018 року(з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 43932158 та індексний номер рішення: 43930750 є висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] від 05.11.2018 року № 292218. Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок. Згідно із п. 1.2 Інструкції № 55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до п. 2.1. Інструкції № 55 об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Пункт 2.2. Інструкції № 55 на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до п. 2.6 Інструкції № 55 висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна містить такі дані: - \~ \~ \~ \~а) кому належить об`єкт нерухомого майна; - \~ \~ \~ \~б) на підставі яких правовстановлювальних документів; - \~ \~ \~ \~в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; - \~ \~ \~ \~г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; - \~ \~ \~ \~г) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; - \~ \~ \~ \~д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; - \~ \~ \~ \~е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 року №809 затверджено Положення про Адресний реєстр міста Одеси. Відповідно до п. 3.2. Положення надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється. Згідно із п. 4.4. Положення на підставі довідки про резервування адреси районні адміністрації за заявою власника (наймача, балансоутримувача) об`єкта видають розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об`єкт, та документів, які підтверджують особу заявника. Довідка з Адресного реєстру міста Одеси - це документ, який свідчить про внесення запису до Адресного реєстру. У Адресному реєстрі формуються наступні види довідок: про резервування адреси об`єкта нерухомого майна; про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна; про підтвердження адреси об`єкта нерухомого майна (п. 1.6. Положення). Проте, як вбачається з висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] від 05.11.2018 року № 292218, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідка з Адресного реєстру міста Одеси чи/або розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради), заявником не подавались, відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт нерухомості, відсутні. Отже, ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД» всупереч чинному законодавству надало даний висновок, не маючи на це законного права, за відсутності документа, який би підтверджував право власності на об`єкт (квартиру), земельну ділянку та документа щодо присвоєння новоутвореним об`єктам адреси. Вищезазначені фактичні обставини дають суду підстави вважати, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , від 05.11.2018 року № [NUMBER] , виготовлений ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», не містить обов`язкової інформації, а саме інформації щодо документа, який підтверджує право власності (користування) на будинок та земельну ділянку, а також інформації щодо присвоєння новоутвореним об`єктам адреси. Крім того, даний висновок може лише стати підставою поділу об`єкта, який належить на праві власності особі, а не підставою визнання права власності двох окремих об`єктів площею 47,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688405351101) та площею 28,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688469851101) за особою, у якої такого права немає. За таких обставин, суд доходить висновку, що даний висновок не є правовстановлюючим документом, який може підтвердити виникнення права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна загальною площею: 47,4 кв.м., та [PERSON] на об`єкт нерухомого майна загальною площею: 28,1 кв.м., оскільки він є лише комплексним документом, який може підтвердити можливість поділу об`єкта нерухомого майна, що знаходиться у власності осіб, а ніяк не стати єдиною підставою та підтвердити виникнення права власності на самочинно збудовані об`єкти площею 47,4 кв.м., та 28.1 кв.м. Також підставою реєстрації права власності за [PERSON] та [PERSON] стали технічні паспорта від 05.11.2018 року, виготовлені ТОВ «ПРОМ-СТРОЙЛТД». Однак, технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Отже, технічний паспорт також не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт. Таким чином, ані технічний паспорт від 05.11.2018 року, виготовлений ТОВ «ПРОМ-СТРОЙ ЛТД», ані висновок від 05.11.2018 року № 292218 не є правовстановлюючими документами, які можуть слугувати підставами для реєстрації права власності на самочинно збудовані об`єкти площею 47,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого \~ \~ \~ \~майна: \~ \~ \~ \~1688405351101) та площею 28,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1688469851101). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровичем від 08.11.2018 року індексний номер рішення: 43930750 та індексний номер рішення: 43932158, підлягають скасуванню як такі, що порушують права територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку, на якій ці об`єкти знаходиться, та як такі, що прийняті із порушенням законодавства за відсутності документів, що підтверджують виникнення права власності на об`єкт площею 47,4 кв.м. та 28,1 кв.м. Крім того, згідно із ст. 376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130цс від 04.12.2013 року, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій. Таким чином, враховуючи те, що спірні споруди є самочинно збудованими, розташовані на землях територіальної громади м. Одеси та порушують права територіальної громади м. Одеси як власника відповідної земельної ділянки, суд доходить висновку, що вони підлягають знесенню. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9605,00грн.

Outcome: approved