Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким. 08.02.2016 року померла [PERSON].\~Після її смерті відкрилась спадщина. 08.11.2010 року, ще за життя, [PERSON] вчинила заповітне розпорядження, відповідно до якого заповіла державний акт серія ЯА № 820079 площею 0,2940 га, та державний акт серія ЯА № 820080 площею 0,3974 га, позивачеві [PERSON]. Позивач спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту, проте реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну ділянку площею 0,2940 га, та земельну ділянку площею 0,3974 га, цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, які належали спадкодавцеві на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820079, серія ЯА № 820080, вона позбавлена можливості, оскільки по змісту заповіту спадкодавець розпорядилась правовстановлюючими документами, що суперечить ст. 1236 ЦК України. Зважаючи на те, що спадкодавець за життя розпорядилась саме належними їй майном, позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту, оскільки її право на спадкування оспорюється, отож потребує судового захисту. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, однак надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, згідно заяви, яку було направлено в адресу суду, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи: Липовецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак від завідуючого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він поклався на розсуд суду. Зважаючи на те, що сторони та представник третьої особи скористались наданими їм ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. 08.02.2016 року в селі Стара Прилука Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №2 від 08.02.2016 року та видано виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області свідоцтво про смерть серії І-АМ №341404 (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 08.11.2010 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла державний акт серія ЯА № 820079 площею 0,2940 га, та державний акт серія ЯА № 820080 площею 0,3974 га, - позивачеві [PERSON]. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №135, а.с. 9. Згідно запису на зворотній стороні заповіту вчиненим секретарем виконкому Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯА № 820079, та серія ЯА № 820080 (а.с. 10,11), судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок, площею 0,2940 га, та площею 0,3974 га, цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Із матеріалів Спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 08.02.2016 року, що була витребувана судом встановлено, що своїм правом на спадкування за заповітом скористалась позивачка [PERSON], подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту, а також відповідач, скориставшись аналогічним шляхом Втім, нотаріус відмовляє у видачі нотаріального акту на імя позивача на земельні ділянки, оскільки в заповіті померла вказує на Державні акти на право власності на земельні ділянки (серія ЯА № 820079, та серія ЯА № 820080), а не самі земельні ділянки площею 0,2940 га, та площею 0,3974 га, згідно державних актів серія ЯА № 820079, та серія ЯА № 820080, цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Зважаючи на те, що укладений заповіт має неточності і викликає спори між спадкоємцями щодо волі спадкодавця, тому позивач просить суд здійснити його тлумачення. Згідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Відповідно ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~125\~та\~126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Аналізуючи вказані правові норми у взаємозвязку із встановленими судом обставинами справи, суд дійшов висновку, що справжня воля спадкодавця [PERSON] на момент вчинення правочину - 08.11.2010 року була спрямована на розпорядження саме належним їй правом на земельну ділянку площею 0,2940 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820079, виданого 01.03.2006 року, кадастровий номер: 0522286600:01:001:1003; та земельну ділянку площею 0,3974 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820080, виданого 01.03.2006 року, кадастровий номер: 0522286600:02:000:5005. Зважаючи на те, що виявлені у заповіті неточності позбавляють позивача реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, що вказує на те, що право позивача оспорюється, отож, з урахуванням дійсної, справжньої вираженої волі спадкодавця, мети правочину, суд дійшов висновку, що слід здійснити тлумачення заповіту вчиненого заповідачем в частині вираження її волі щодо розпорядження належним її майном. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження зібраними та перевіреними в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, отож, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved