Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, просив суд: - розірвати шлюб, зареєстрований 21 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] сільською радою Полтавського району Полтавської області; - зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою дитиною, [PERSON], [INFO], та визначити такий порядок його участі у спілкуванні та вихованні дитини: побачення і спілкування із дитиною кожної суботи та неділі, з 12.00 до 16.00 години, а також з 9.00 до 20.00 у такі дні щорічно: 17 січня, у травні в день останнього дзвінка у школі, де навчається дитина, 01 червня, на протязі липня під час шкільних канікул, 05 серпня, 01 вересня, 23 листопада, 19 грудня, 31 грудня, з правом прогулянок по місту Полтаві та відвідування дитиною місця проживання [PERSON] за адресою: м. Полтава, вул. Рєпіна, 14, кімната 11/3. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеному у позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши подану заяву третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов'язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 21.11.2009р., між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб виданим виконкомом [PERSON] сільської ради від 21.11.2009 р. серія 1-КЕ № 062909. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 164336, дитина проживає разом із матірю [PERSON] [PERSON] Довідки, виданої Тростянецькою сільською радою від 20.02.2017 року за № 231/02-25, відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Умови проживання гр. [PERSON] , задовільні, згідно [PERSON] обстеження житлово-побутових умов, складений депутатами Тростянецької сільської ради від 24.02.2017 року, неповнолітня дитина [PERSON], 23.11.2012 забезпечений сезонним одягом та взуттям, має письмовий стіл, іграшки, дитячі книжки. Також встановлено, що позивач, [PERSON] працює в АТ «Полтавський турбомеханічний завод» обрубувачем 4 розряду у ливарному цеху з 23.03.2016р., що підтверджується довідкою, АТ «Полтавський турбомеханічний завод» від 24.02.2017 року №40-02. [PERSON] посвідчення серія АГ № 207298 видане Донецькою УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі, [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи. Відповідно до довідки № [NUMBER] від 18.07.2016 р. гр. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області. [PERSON] обстеження житлово-побутових умов, складений службою у справах дітей Київської у м. Полтаві ради від 27.02.2017 року, встановлено, що умови проживання гр. [PERSON] - задовільні. Проживає у гуртожитку з сусідом. У кімнаті є: два ліжка, два письмові столи, шафа для одягу, кухонний стіл. Кухня, санвузол - загального користування. Як встановлено в судовому засіданні, спільне життя у подружжя не склалося, сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті. Сторони проживають окремо з січня 2016 р., майнового спору не має. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим , позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим, доведеним в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач із відповідачкою домовились про те, що їхня спільна дитина [PERSON], [INFO] проживатиме разом із матірю, а батько добровільно прийматиме участь у його вихованні, утриманні та матеріальному забезпеченні, що полягає у надсиланні коштів на користь відповідачки на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні та у вихованні дитини, а саме: останні місяці на прохання батька, надати для спілкування дитину, остання відмовляє, та не допускає бачитись з дитиною, але відповідачем у суді не наведено жодних причин і мотивів такої своєї поведінки. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. [PERSON] висновку Служби у справах дітей Полтавської РДА від 18.10.2017р.,-громадянину [PERSON] встановлено спосіб та порядок участі громадянина у вихованні сина [PERSON], [INFO], у вигляді періодичних та систематичних побачення з ним, а саме: - щотижня у неділю, з 12:00 по 16:00 години, без присутності матері; - у святкові та інші дні - за домовленістю батьків. [PERSON] висновку Служби у справах дітей Полтавської РДА від 21.11.2017р.,-громадянину [PERSON] встановлено спосіб та порядок участі громадянина у вихованні сина [PERSON], [INFO], у вигляді періодичних та систематичних побачення з ним, а саме: - сьоме січня, пяте серпня, девятнадцяте грудня - побачення з батьком без присутності матері; - перше червня, перше вересня, тридцять перше грудня - побачення з матірю без присутності батька; - двадцять третє листопада - спілкування з дитиною в присутності обох батьків. За таких обставин, достатньо підстав вважати, що створення відповідачем перешкод батькові у спілкуванні з дитиною порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини і відповідач безпідставно створює перешкоди у спілкуванні батька із своїм неповнолітнім сином - [PERSON], [INFO]. Враховуючи вище зазначене та досліджені докази по справі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні задовольнити повністю, в частині вимог про надання оригіналів свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини відмовити, так як відповідачка надала їх суду добровільно. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок Держави, так як сторони по справі є інвалідами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial