Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частки до 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2008 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 14 квітня 2008 року. Крім того, судовим наказом від 01.10.2020 року, виданим Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з позивача також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 24 вересня 2020 року. Таким чином, всього з позивача стягнуто аліментів у розмірі 50% його заробітку, однак після їх утримання йому залишається мізерна сума, якої не вистачає на життя, позаяк на його утриманні також перебуває дружина [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , а також його батько пенсіонер, якому 01 грудня 2019 року була встановлена друга група інвалідності та який за станом свого здоров`я потребує постійних витрат на ліки, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Третя особа також про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2008 року з [PERSON] , позивача у цій справі, на користь [PERSON] , відповідача у цій справі, стягнуто аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 квітня 2008 року. Як убачається з матеріалів справи, позивач з 26 червня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з третьою особою у справі - [PERSON] , від якого у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Судовим наказом від 01.10.2020 року, виданим Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 вересня 2020 року. Згідно довідок ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» за вих. №180/2 від 25.08.2020 року та №447 від 07.04.2021 року, позивач працює з 10 липня 2018 року у ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді водія автотранспортних засобів в кар`єрі та за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року включно його нарахована заробітна плата становить 147546 грн. 92 коп. (середньомісячний заробіток - 24591 грн. 15 коп.), а заробітна плата до виплати без урахування утримань з неї за цей же період - 74195 грн. 82 коп. (середньомісячний заробіток - 12365 грн. 97 коп.). Як убачається зі змісту позову та підтверджується матеріалами справи, батько позивача - [PERSON] є пенсіонером та йому з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2021 року встановлена друга група інвалідності, причиною якої є загальне захворювання. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, установлені судом обставини вказують на погіршення майнового положення позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем, яке існувало на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, розмір яких на даний час позивач бажає зменшити, що в розумінні ст. 192 СК України є підставою для звернення до суду із позовом про зменшенням розміру аліментів. При цьому, відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ч. 5 ст. 183 СК України, які також узгоджуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, враховуючи положення ст. 52 Конституції України щодо того, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним, а також положення ст. 142 СК України щодо того, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою, суд не має права надавати переваги щодо утримання однієї дитини перед іншою, у зв`язку з чим суд уважає за можливе даний позов задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини його доходів до 1/6 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як на думку суду аліменти саме у цьому розмірі будуть відповідати спроможності батька, позивача у цій справі, задовольняти потреби всіх його дітей, враховуючи те, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дочку [PERSON] та має розподіляти свої доходи між всіма дітьми, а також мати кошти для належного утримання самого себе, а як убачається із зазначених положень законодавства на утримання двох дітей стягується третина заробітку платника аліментів. При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що на його утриманні перебувають дружина - третя особа у цій справі - та її неповнолітня дочка від попереднього шлюбу, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема тими, що [PERSON] не працює, або з якихось причин є непрацездатною, позбавлена можливості працевлаштуватись чи звернутись до служби зайнятості з проханням працевлаштування. Також суд критично відноситься до посилань позивача на те, що він утримує свого батька, який є пенсіонером та інвалідом другої групи, оскільки такий по-перше має отримувати пенсію, а по-друге позивач не надав суду доказів понесення будь-яких витрат на його утримання. Окрім того, у зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial