Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що [INFO] року померла його бабка [PERSON]. Після її смерті єдиним спадкоємцем першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР був його батько [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном після матері. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті батька він є спадкоємцем першої черги. Зазначає про те, що тільки зараз дізнався про те, що його бабка [PERSON] не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Вважає, що вона мала на неї право з таких підстав. [PERSON] народилась у [INFO] і на пенсію вийшла у 1977 році. Згідно трудової книжки колгоспника бабка у 1945 році вступила до колгоспу ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик, де працювала до 1976 року. Тобто вона була членом колгоспу. Колгосп ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик в 1992 році був перейменований в колгосп «Дружба», який був реорганізований в КСП «Дружба» с. Лучинчик в 1992 році та на базі якого в 2000 році було створено ТОВ «Злагода». 23 травня 1995 року КСП «Дружба» с. Лучинчик отримало державний акт на право колективної власності на землю. Так, як його бабака [PERSON] була членом колгоспу, який реорганізований у КСП, пішла на пенсію і як пенсіонерка повинна була бути включена у списки членів КСПта до списку громадян, який складений до Державного акту на право колективної власності на землю. Цього зроблено не було, чим порушено право [PERSON] на отримання земельної частки (паю). В зв'язку з наведеним просить винести рішення, яким визнати право [PERSON], яка померла [INFO] року на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» с. Лучинчик. Третя особа на стороні відповідача ПП «Дружба народів» надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та зазначає, що ПП «Дружба народів» не є правонаступником бувшого КСП «Дружба» с. Лучинчик. Суд за згодою сторін ухвалив розглянути справу у відсутності представника третьої особи. В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин наведених вище та просив винести рішення, яким визнати право його бабки [PERSON] на земельну частку (пай) п КСП «Дружба» Лучинчицької сільської ради. Представник відповідача Лучинчицької сільської ради - сільський голова Медвідь В.П. позов визнав, пояснивши суду, що [PERSON], яка померла [INFO] року, працювала з 1945 по 1976 рік в колгоспі ім. 40-річчяч Жовтня с. Лучинчик, який в 1992 році був перейменований в колгосп «Дружба» та в цьому ж році був реорганізований в КСП «Дружба» с. Лучинчик, на базі якого в 2000 році було створено ТОВ «Злагода». 23 травня 1995 року КСП «Дружба » с. Лучинчик було виданий Державний акт на право колективної власності на землю. До списку громадян-членів колдективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», який додається до Державного акту, [PERSON] не була включена. Вважає, що вона має право на земельну чстку (пай) в КСП «Дружба » с. Лучинчик так, як раніше працювала в колгоспі ім. 40-річчя Жовтня, який в послідуючому був реформорваний. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Ободовська К.О. позов не визнала, зазначивши суду, що до списку громадян, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю включаються члени КСП. [PERSON] не була членом КСП «Дружба» с. Лучинчик, а отже не має права на земельну частку (пай). Крім того, [PERSON] померла [INFO] року до видачі Державного акта, а тому не має права бути включеною до списку громадян. Також позивачем пропущено строк позовної давності. Просить в позові відмовити. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів, свідоцтва про смерть (а.с. 20) слідує, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Глибока Долина Мурованокуриловецького району. [PERSON] помер [INFO] рок, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження (а.с 11) [PERSON] є сином [PERSON] Трудовою книжкою колгоспника доводиться, що померла [PERSON] з 1945 року по 1976 рік працювала у колгоспі «ім. 40-річчя Жовтня» с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 21). З довідки Лучинчицької сільської ради № 17 від 18.02.2016 року вбачається, що колгосп ім. 40-річчя Жовтня с. Лучинчик перейменовано в колгосп «Дружба» згідно протоколу №1 від 08.02.1992 року. Колгосп «Дружба» реорганізований в КСП «Дружба» згідно протоколу №2 від 06.05.1992 року. В зв'язку з реорганізацією КСП «Дружба» утворено ТОВ «Злагода» згідно протоколу №1 від 02.02.2000 року (а.с. 15). Довідкою Лучинчицької сільської ради № 44 від 19.04.2016 року доводиться, що [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай та свідоцтва про право на земельну частку (пай) не отримувала (а.с. 12). Довідкою Лучинчицької сільської ради № 15 від 18.02.2016 року стверджується, що КСП «Дружба» с. Лучинчик отримало Державний акт на право колективної власності на землю 23 травня 1995 року (а.с. 14). З оглянутого в судовому засіданні Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] (копія а.с. 44-48) слідує, що Державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» с. Лучинчик 23 травня 1995 року. До списку громадян, що додається до Державного акту [PERSON] не включена (копія а.с. 49-58). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство України, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року у селі Глибока Долина Мурованокурилорвецького району Вінницької області, працювала з 1945 по 1976 рік в колгоспі ім. 40-річчя Жовтня Лучинчицької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити права на земельну частку. У ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. [PERSON] працювала в колгоспі ім.40-річчя Жовтня с. Лучинчик, трудові відносини припинила у 1976 році. КСП «Дружба» с. Лучинчик утворено 06.05.1992 року. 23 травня 1995 року КСП «Дружба» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. До списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), [PERSON] не була включена, оскільки вона не скористалася своїм правом на отримання безоплатно частки державного майна (позивачем не надано доказів про прийняття [PERSON] в члени КСП «Дружба» с. Лучинчик). Згідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільна правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність виникає в момент її народження та припиняється у момент смерті. [PERSON] померла [INFO] року, тому цивільна правоздатність її припинилася. Таким чином, суд, приходить до висновку, що без свого волевиявлення [PERSON] не могла стати членом КСП «Дружба» села Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, оскільки це порушує принцип добровільності, визначений ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Позивачем також не надано доказів, які підтверджують родинний зв'язок з покійною [PERSON], що він є її онуком. Суд, приходить до висновку, що факт членства [PERSON], яка померла [INFO] року року у селі Глибока Долина Мурованокуриловецького району Вінницької області, у КСП «Дружба » села Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області не доведено, право включення до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) співвласників колективної земельної ділянки яке є похідним від членства в КСП, за таких умов позов не підлягає задоволенню. Що стосується посилання представника відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, що позивачем пропущено строк позовної даності із звернення до суду із даним позовом, то суд приходить до наступного. Відповідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішенні у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог за недоведеністю, тому підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено у письмовому запереченні представником відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області немає.

Outcome: dismissed