Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із\~ вищевказаним позовом посилаючись на те, що 11 листопада 1996 року він з відповідачами по справі уклав договір позики на суму 12 266 гривень, терміном до 11 квітня 1997 року. На даний час у\~\~ відділі ДВС Калуського МРУЮ є виконавче провадження\~ про стягнення з відповідачів коштів\~ в\~ сумі 12 513 грн.\~ на його користь\~ по виконавчому напису нотаріуса від 20 травня 1997 року. Не зважаючи на те, що відповідачі мали повернути позику до 11 квітня 1997 року,\~ кошти\~ не\~\~ повернуті, що підтверджується довідкою виданою відділом Калуського МРУЮ. Починаючи з 2008 року позивач неодноразово звертався до суду з позовами про відшкодування шкоди про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, останнім рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.02.2016 року його позов задоволено, зазначеним рішенням охоплювався період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. Проте прострочка боржників продовжується. А тому, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ч.2 ЦК України просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 3% річних в розмірі 93,84 грн., та інфляційні втрати в розмірі 400 грн. за прострочення зобовязання за період з 01.01.2014 року по 30.03.2014 року. Також позивач просить суд стягнути в його користь витрати по сплаті судового збору та 3000 грн. за надання правової допомоги. Позивач в судове засідання надав заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи у його відсутності, у разі неявки відповідачів не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих для суду причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджено розписками про направлення та вручення судових повісток (а.с.36-56,62-71). Причини неявки суду не повідомляли, а тому суд визнає неявку відповідачів без поважних причин та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.1996 року сторони по справі уклали договір позики, за умовами якого відповідачі позичили у [PERSON] 12 266 гривень терміном на чотири місяці, тобто 07.03.1997 року, що підтверджено копією договору позики (а.с.5). Відповідно до довідки № 744/07-46 від 06.05.2016 року, виданої відділом ДВС\~ Калуського\~ МРУЮ вбачається, що у відділі ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий напис №2-915 від 20.05.1997 року, виданий державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори про стягнення 12 513,82 грн. солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] Залишок суми до стягнення станом на 06.05.2016 року становить 12 513,82 грн. (а.с.8). Відповідно до вимог ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором чи законом. Підстави виникнення зобовязання передбачені ст.11 ЦК України. Зокрема, вказаними нормами визначено, що зобовязання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що борг відповідачами не повернуто, залишок суми на час звернення до суду з даним позовом становить 12\~513,82 грн. (а.с.8). Крім того, останнім рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.02.2016 року, яке після перегляду Апеляційним судом Івано-Франківської області 19.04.2016 року залишено без зміни, з відповідачів на користь позивача стягнуто в солідарному порядку 437,95 грн. матеріальної шкоди за порушення грошового зобовязання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (а.с.6-7). За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушене відповідачами взяте на себе зобовязання про повернення боргу згідно виконавчого напису, дає обґрунтовані підстави суду задовольнити позовні вимоги про стягнення у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних нарахувань за час прострочення та три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2014 року по 30.03.2014 року. Так, згідно наданих розрахунків індекс інфляції в 1 кварталі 2014 року становив 103,2, а тому інфляційні нарахування становитимуть 400 грн. ( 12513грн. х 103,2 =12913 грн., 12\~913 грн. 12\~513 грн. = 400 грн.). три проценти річних від простроченої суми боргу становитиме 93,84 грн. ( 3% річних :12 міс.=0,25%, за 3 міс 0,25х 3=0,75%; 12\~513 грн. х 0,75 = 93,84 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди за порушення грошового зобовязання становитиме 493,84 грн. які підлягають стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved