Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилався на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно належало їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. За життя [PERSON], залишила заповіт за яким все своє майно заповідала йому. При зверненні, у встановлений законом строк, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, у видачі свідоцтва йому відмовлено, оскільки ним не надано оригіналів правовстановлюючих документів крім того, відсутня державна реєстрація права власності. Відсутність реєстрації права власності та оригіналів документів унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідачка про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.53) та пред'явила зустрічний позов згідно до якого просила визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилається на те. що вона та [PERSON], здійснювали прибудови до будинку, здали прибудови до експлуатації, здійснили розподіл домоволодіння, але вона не здійснила державної реєстрації своєї частки. На даний час здійснити реєстрацію права власності вона не може, оскільки співвласниця будинку [PERSON], померла не здійснивши реєстрацію своєї частки. За тих самих підстав, спадкоємець померлої, також не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що згідно заповіту від 06 травня 2003 року, [PERSON], яка народилася [INFO], заповідала позивачу - [PERSON], належну їй частину з домоволодіння під [ADDRESS] (далі - спірне домоволодіння). [INFO], заповідач - [PERSON], померла, що підтверджуються: заповітом від 06.05.2003., свідоцтвом про смерть. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивач звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та надав всі наявні документи. Постановою від 31.01.2015. № 195/02-31 Четвертої одеської державної нотаріальної контори, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено, в в'язку з тим, що належне померлій майно за адресою: [ADDRESS], не було зареєстроване, а наявні документи на нього відсутні, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Крім того, факт відмови позивачу в оформлення спадщини підтверджується постановою від 31.01.2015. № 195/02-31 Четвертої одеської державної нотаріальної контори. Під час оформлення спадщини та з винесенням нотаріусом постанови, позивач дізнався, що за життя, заповідачка [PERSON], разом з відповідачкою [PERSON], здійснювали оформлення спірного домоволодіння з прийняттям в експлуатацію добудов до нього, виділенням їх часток в спільному домоволодіння в окрему будівлю, з присвоєнням нової адреси, проте це оформлення не було належно завершено та зареєстроване. Таким чином, встановлено, що умови для оформлення спадщини в загальному порядку відсутні, що стало підставою для звернення до суду. Крім того, встановлено, що померла заповідачка [PERSON], набула право власності на 1/6 частку спірного домоволодіння, що підтверджується дублікатом свідоцтва про спадкування від 26 грудня 1962 року, виданого 18 січня 2005 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, та зареєстрованим 24 лютого 2005 року в КП «ОМБТІ та РОН». До розподілу, спірне домоволодіння знаходилося на перехресті [ADDRESS] та [ADDRESS], та мало адресу: [ADDRESS]. Розпорядженнями № 1623 та № 1625 від 30.11.04. Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, було затверджено проект розподілу спірного домоволодіння на два самостійні та прийнято в експлуатацію добудови. Зазначеними розпорядженнями, померлій [PERSON] та відповідачці [PERSON] було виділено з спірного домоволодіння ([ADDRESS]) окрему будівлю, а саме - житловий будинок, літер «Б» та надвірну споруду, літер «Д», з земельною ділянкою, площею 171 кв.м. в цілому, новоутвореному домоволодінню присвоєно нову адресу: [ADDRESS], прийнято в експлуатацію з правом приватної власності за [PERSON] та [PERSON] у новоутвореному житловому будинку літер «Б» приміщення: 1-і коридору, площею 5,3 кв.м.; 1-4 житлове, площею 10,7 кв.м.; 1-5 коридору, площею 5,8 кв.м.; сараю літер «Д», площею 15,9 кв.м., по [ADDRESS], що підтверджується розпорядженнями № 1623 та № 1625 від 30.11.04. Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради. Зазначені в розпорядженнях споруди відображені в технічному паспорті від 21.05.04р., складеному КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», який використовувався в здійсненому на замовлення № 25-416 від 30.06.04. Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради технічному висновку. В результаті померла [PERSON] та відповідачка [PERSON] стали співвласниками в рівних частках новоутвореного домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається в цілому з житлового будинку, літер «Б», що має: 1-і коридор, площею 5,3 кв.м.; 1-2 кухню, площею ю,о кв.м.; 1-3 житлову кімнату, площею 13,0 кв.м.; 1-4 житлову кімнату, площею 10,7 кв.м.; 1-5 коридору, площею 5,8 кв.м. та сарай, літер «Д», площею 15,9 кв.м., та розташовані на земельній ділянці, площею 171 кв.м., в цілому. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця за заповітом у нотаріальному порядку. Згідно статей 355, 357, 358 Цивільного кодексу України: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ст. ст. 328, 392, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved