Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]. Крім того, просить суд виселити відповідача із вказаної квартири, а також стягнути понесені витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 11.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір під № 52108С21, за яким останньому надано кредит у сумі 68000 дол. США за умов сплати 12,5 % річних та кінцевою датою погашення 08.04.2033 р. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за даним кредитним договором 11.04.2008 р. між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір під № 52108Z21, за яким відповідач передав позивачу в іпотеку належну йому на праві власності згадану вище квартиру. Відповідач взяті на себе зобов'язання за умовами наведеного вище кредитного договору не виконав, тому у відповідності до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2012 р., яке набрало законної сили 03.10.2012 р., було частково задоволено вимоги банку до [PERSON] та [PERSON] (майновий поручитель відповідача), а саме: стягнуто у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитами у загальній сумі 703959 грн. 15 коп. На даний час рішення суду не виконано. Виходячи з викладеного, позивач просить у рахунок погашення заборгованості, яка становить 431265 грн. 43 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах. /а.с. 2-4/ Сторони у судове засідання 26.08.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 51/ Відповідач про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, заперечень на даний позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності суд не повідомляв. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 52/ Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 11.04.2008 р. ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») та [PERSON] уклали кредитний договір № 52108С21, згідно якого останньому було надано кредит у сумі 68000,00 дол. США за умов сплати 12,5 % річних і з кінцевим терміном повернення 08.04.2033 р. включно. /а.с. 5-14/ Для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 11.04.2008 р. між позивачем та відповідачем укладений іпотечний договір під № 52108Z21, згідно якого останній передав в іпотеку трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею - 74,06 м2, житловою площею - 44,00 м2, яка належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу № 3417 від 11.04.2008 р. /а.с. 15-16/ У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого графіку погашення кредиту і сплати відсотків станом на 27.03.2014 р. утворилася заборгованість у сумі 431265,43 грн., з яких: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 295015,59 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором кредиту - 136249,84 грн. /а.с. 17/ Відповідно до норм ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. Статтею 39 цього ж Закону передбачено, що при задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному чинним законодавством. При цьому, частиною другою ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 40 цього ж Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Порядок виселення з жилих приміщень встановлений статтею 109 ЖК України у відповідності до якої всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Лист - вимогу банку про добровільне звільнення квартири із попередженням про звернення до суду у разі невиконання відповідач проігнорував. /а.с. 25/ За таких обставин, зважаючи на той факт, що відповідач порушив умови зобов'язання, вимогу іпотекодержателя про усунення цих порушень не виконав, надалі зареєстрований і проживає в іпотечній квартирі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved