Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненнями до нього про стягнення з відповідача на його користь суми боргу за договором позики від 22 травня 2014 року в розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 47 000 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 470,20 грн., витрати на отримання довідки про офіційний курс валют в розмірі 40,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., транспортні витрати в розмірі 500 грн., посилаючись на те, що 22 травня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 2000 доларів США, яку відповідач зобов'язався повернути до 26 травня 2014 року, проте свої зобов'язання не виконав до теперішнього часу, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позов підтримав з зазначених підстав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей; до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти в строк та у порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що 22 травня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача в борг грошову суму в розмірі 2000 доларів США, яку зобов'язався повертати до 26 травня 2014 року. Факт укладення договору позики та передання позивачем визначеної грошової суми підтверджується розпискою, власноручно складеною [PERSON] в момент передачі йому суми позики, яка наявна в матеріалах справи. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені позовні вимоги, крім того свої зобов'язання за договором позики не виконав, гроші в обумовлений договором строк не повернув, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики в розмірі 2000 доларів США, еквівалентні 47000 грн. задовольнити. Що стосується позовних вимог в частинні стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, то вони підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати пов'язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких підстав, оскільки витрати щодо отримання довідки про курс валют не входить до переліку судових витрат, а витрати позивача на правову допомогу та витрати пов'язанні із явкою до суду (транспортні витрати) документально позивачем не підтвердженні, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Так, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тільки документально підтвердженні судові витрати пов'язанні зі сплатою судового збору в розмірі 470 грн. 00 коп. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial