Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що відповідно до укладеного договору № DZR0GА00000107 від 03 березня 2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 12000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 березня 2018 року. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 25 жовтня 2013 року має заборгованість 25272,88 Доларів США, з яких: 11091,86 Доларів США - заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками - 4977,93 Доларів США; заборгованість по комісії - 151,67 Доларів США; пеня - 7818 Доларів США; штраф (фіксована частина) - 31,28 Доларів США; штраф (відсоткова складова) - 1201,98 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 березня 2008 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна № DZR0GА00000107, згідно якого відповідачка надала в іпотеку будинок загальною площею 69,60 кв.м., розташований по [ADDRESS], що належить відповідачці на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 90 900 гривень. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZR0GА00000107 від 03 березня 2008 року в сумі 25272,88 Доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 жовтня 2013 року складає 202006,12 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідача та стягнути з відповідача 2364,16 гривень судового збору. Відповідач в судове за сідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Між позивачем та [PERSON], на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № DZR0GА00000107 від 03 березня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 12000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 березня 2008 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна № DZR0GА00000107, згідно якого відповідачка надала в іпотеку будинок загальною площею 69,60 кв.м., розташований по [ADDRESS], що належить відповідачці на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 90 900 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 25 жовтня 2013 року 25272,88 Доларів США, з яких: 11091,86 Доларів США - заборгованість за кредитом; заборгованість за відсотками - 4977,93 Доларів США; заборгованість по комісії - 151,67 Доларів США; пеня - 7818 Доларів США; штраф (фіксована частина) - 31,28 Доларів США; штраф (відсоткова складова) - 1201,98 Доларів США. У відповідності до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, що є порушенням умов договору. Згідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2, 3 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» законодавець встановлює певний порядок дій банку : після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або нежитлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. Оскільки законом передбачений вказаний порядок виселення позивач має право після звернення стягнення на будинок направити відповідачу, та особам, що мешкають у вказаному будинку письмову вимогу про їх добровільне виселення протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги. У разі відмови мешканців житлового будинку виселитися, їх виселення може бути проведено у судовому порядку. Відповідно до п.43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне, відповідно до ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.40 ЗУ «Про іпотеку» ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Отже, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов : якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, та лише після спливу одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. А згідно повідомлення № 30.1.0.0/2-026 від 16 вересня 2013 року вимогу про звільнення предмету іпотеки позивач направив не відповідачу, а третій особі, яка не є власником і мешканцем заставленого будинку, що з огляду на наведені обставини, позбавляє суд можливості виселення відповідача з заставленого будинку. При частковому задоволенні позову за ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial