Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору №DNB0RX24110013 від 03.08.2011 року відповідач [PERSON] 03.08.2011 року отримав кредит у розмірі 2573грн.42коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 13.11.2015 року [PERSON] має заборгованість 14758грн.13коп., яка складається з наступного: 2573грн.42коп.-заборгованість за кредитом, 3грн.07коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 1247грн.43коп.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 9755 грн. 25 коп. -пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг:500грн.00коп.-штраф (фіксована частина), 678грн.96грн.штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитним договором №DNB0RX24110013 від 03.08.2011 року в сумі 14758грн.13коп., понесені судові витратити: сплачений судовий збір в розмірі 1378грн.00коп., в разі неявки відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не зявився. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, просив зменшити пеню, так як вона перевищує суму боргу та врахувати його матеріальний стан, так як не має постійного заробітку, проживає разом із пристарілою матірю. На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд дослідив матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. У відповідність ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNB0RX24110013 від 03.08.2011 року відповідач [PERSON] 03.08.2011 року отримав кредит у розмірі 2573грн.42коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство [PERSON] ПриватБанк свої зобовязання виконав. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом(неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст..615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідач, уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунку відповідач станом на 13.11.2015 року має заборгованість 14758грн.13коп., яка складається з наступного: 2573грн.42коп.-заборгованість за кредитом, 3грн.07коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 1247грн.43коп.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 9755 грн. 25 коп. -пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг:500грн.00коп.-штраф (фіксована частина), 678грн.96грн.штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). Кредит надавався на підставі Заяви позичальника №DNB0RX24110013 від 03.08.2011 року (а.с.7). До матеріалів справи долучений рахунок №30 від 03.08.2011 року про отримання відповідачем товару в кредит, а саме телевізора «Bravis 2930 S» на загальну суму 2220грн.00коп. (а.с.18). Доказів повернення заборгованості на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості законними та обґрунтованими. В той же час, згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Верховний Суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. У звязку з чим суд вважає за можливе зменшити суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача. Суд приймає до уваги те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, відповідач перебуває у тяжкому матеріальному становищі, не має постійного заробітку, проживає разом із пристарілою матірю, а тому суд приходить до висновку про те, що сума пені підлягає зменшенню. За таких умов з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №DNB0RX24110013 від 03.08.2011 року в розмірі 8826 грн. 80 коп., яка складається з: 2573грн.42коп.-заборгованість за кредитом, 3грн.07коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 1247грн.43коп.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 3823 грн. 92 коп. -пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг:500грн.00коп.-штраф (фіксована частина), 678грн.96грн.штраф (процентна складова). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial