Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що він 30.04.2013р. передав відповідачу [PERSON] грошові кошти на загальну суму 140 000,00 грн. про що відповідачем була надана розписка з зазначенням строку повернення грошових коштів 05.09.2013р . У встановлений строк відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язані. Враховуючи, що відповідач ухиляється від добровільного виконання зобов'язань по поверненню грошових коштів, просить стягнути з відповідача борг у розмірі 140 000,00 грн., 3 % річних в сумі 4993,97 грн., інфляційні витрати - в розмірі 28399,48 грн., та проценти за користування позикою - в розмірі 14652,05 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити за підставами зазначеними у позові. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судому засіданні встановлено, що 30.04.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у позику в сумі 140 000, 00грн. Передача коштів за вищезазначеним договором підтверджується борговою розпискою, згідно якої відповідач зобов'язався повернути вищезазначені гроші в строк до 05.09.2013р. Вказані письмові докази, досліджені в оригіналі, суд вважає належними та допустимими. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частино 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Взяті на себе зобов'язання відповідач у встановлений у договорах позики строк не виконав: згідно з положеннями ст.545 ЦК України, наявність боргового документа у позивача, як кредитора, спростовує факт виконання відповідачем свого обов'язку по поверненню грошових коштів. Тобто відповідач порушив умови договору позики, не сплачує позивачу борг, тобто прострочив виконання грошового зобов'язання. Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що сума боргу, вказана в написаних відповідачем розписках підлягає стягненню в повному обсязі на загальну суму 140 000, 00грн. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимога про стягнення з відповідача 3% річних за час прострочення виконання зобов'язань не суперечить закону, тому підлягає задоволенню за період прострочення виконання зобов'язання, на суму 4993,97грн. виходячи з розрахунку: 140 000,00грн. (сума позики) х 3 х 434 (кількість прострочених днів до дати заявлених вимог 13.11.2014р.) : 365 : 100 . Згідно довідки Головного управління статистики у Херсонській області № 13-35/1/643 від 24.12.2014р. середній індекс інфляції за період з 06.09.2013р. по 13.11.2014р. становить 122,5 тобто сума боргу за розписками з урахуванням інфляційних збитків становить 31 500 грн. яка складається з 140 000грн. (сума боргу) х 122,5 (середній індекс інфляції за період прострочення) : 100 - 140 000грн.). Суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу з урахуванням інфляційних збитків законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог в сумі 28399,48грн. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, що викладено у виді правової позиції в постанові ВСУ України від 02.07.2014р. (справа № 6-36цс14) На підставі вищезазначеної норми з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума процентів за користування позикою яка не була встановлена договором на рівні облікової ставки НБУ , яка згідно довідки управління національного банку України в Херсонській області № 14-020/369-4846 від 25.12.2014р. становить у період з 06.09.2013р. по 14.04.2014р. 6,50 %, з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. - 9,50 % та з 17.07.2014р. по 13.11.2014р. - 12,50%. Таким чином сума процентів за користування позикою, яка підлягає стягненню з відповідача становить 14652, 05грн. яка розрахована наступним чином: за період з 06.09.2013р. по 14.04.2014р. в сумі 5509,86грн. (140000грн (сума боргу) х 6,5 % ( ставка НБУ за вказаний період) х 221 (прострочені дні) : 365 : 100); - за період з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. в сумі 3388, 77 грн. (140000грн (сума боргу) х 9,5 % ( ставка НБУ за вказаний період) х 93 (прострочені дні) : 365 : 100); - за період з 17.07.2014р. по 13.11.2014р. в сумі 5753, 42 грн. (140000грн (сума боргу) х 12,5 % ( ставка НБУ за вказаний період) х 120 (прострочені дні) : 365 : 100) На підставі викладеного, оцінивши докази по справі в їх сукупність суд приходить до висновку, що загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 188045,50 гривень з яких : 140000 грн. - сума отриманої у борг позики, 4993,97грн. - 3 відсотки річних, 28399,48 грн. -інфляційні збитки, 14652,05 грн. сума процентів за користування позикою. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, оскільки позивач звільнений від сплати судового судового збору при подачі позову на підставі ЗУ «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved