Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір: № 1602/3281CLBPS від 05 серпня 2013 року на суму 23600 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, своєчасно борг не сплатив, тому утворилась заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 43351,16 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вище зазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» в свою чергу уклала договір факторингу, у відповідності до умов якого, останній відступив свої право вимоги на кошти відповідача позивачу. У судове засідання представник позивача не зявився. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України.\~\~ Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1602/3281CLBPS від 05 серпня 2013 року на суму 23600 гривень. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вище зазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1, (кридитний договір № 1602/3281CLBPS від 05 серпня 2013 року на суму 23600 гривень) у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року - реєстру заборгованостей, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 43351,16 грн., з яких: - 21736,21 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 5533,53 грн. - заборгованість за процентами та комісією; - 16081,42 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов договорів факторингу про відступлення право вимоги № 1706/1 від 17.06.2015 року відповідачу були направлені повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що при укладенні договору кредиту сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності зі\~ст. 638 ЦК України, які є обов'язковими до виконання ними. Оскільки, відповідач прострочив повернення боргу за кредитним договором, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості та судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved