overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на зазначений житловий будинок. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 27.06.2001 року, реєстраційний номер 27, посвідченого секретарем Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Спадкоємці, які б мали обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Належність вказаного будинку померлій підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду. Оформити спадщину в нотаріальній конторі він не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутності та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Від Успенського сільського голови Сірої Н.Я. надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 1217,1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на магазин загальною площею 31,6 кв.м, який знаходиться під номером [ADDRESS]. Посилається на те, що в період з 2003 по 2004 роки ним було побудовано будівлю магазину загальною площею 31,6 кв.м, який знаходиться під номером [ADDRESS]. 19.01.2007 року рішенням Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 120 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду ПП [PERSON] 25.01.2013 року Світловодським КМБТІ було виготовлено технічний паспорт на будівлю вищевказаного магазину. В листопаді 2013 року позивач звернувся до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Онуфріївської райдержадміністрації з метою прийняття в експлуатацію об'єкту вищевказаного магазину, але йому було роз'яснено про неможливість його здійснення та запропоновано звернутись до суду. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивач у судове засідання не з'явився. Від його представника [PERSON] надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності його представника. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з нього вартість спожитої електричної енергії в розмірі 670 гривень 36 копійок та судовий збір в сумі 229,40 грн. Посилається на те, що відповідач є абонентом Онуфріївського РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» та користується електроенергією для живлення електричних побутових приладів та освітлення. Йому відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. З часу відкриття особового рахунку відповідачем споживалась та оплачувалась електрична енергія. Факт споживання та оплати електричної енергії свідчить про те, що між сторонами склались договірні стосунки та виникли взаємні зобов'язання, передбачені Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електроенергії для населення (ПКЕЕН), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Згідно п.23 ПКЕЕН споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на розподільчий рахунок енергопостачальника. П.19 передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладу обліку. Знімання показань приладу обліку провадиться споживачем щомісяця (п.21). Плата за спожиту протягом розрахункового періоду (яким є календарний місяць) електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця (п.20). Обов'язком споживача є своєчасно оплачувати спожиту електроенергію. Відповідно до п.48 ч.1 за прострочення терміну внесення платежів за спожиту електроенергію споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Позивачем зобов'язання виконувались належним чином в повному обсязі. Електроенергія подавалася споживачу безперебійно з параметрами якості, які відповідають нормативно-технічним документам. Проте відповідачем було порушено свої зобов'язання щодо своєчасного проведення розрахунків за спожиту електричну енергію і станом на 01.10.2013 року він створив заборгованість, що становить 2206 кВт на суму 670,36 грн. Позивач у судове засідання не з'явився. Від його представника Журавльової О.О. надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 509,526,527,530,611,714,901 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей:син Андрій, [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Протягом семи років не проживають разом як одна сімя, подальше збереження сімї суперечить її інтересам, а тому просить позов задоволити. Позивач подала заяву про розгляд справи без участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклав шлюб з відповідачем 07.05.1998 року. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Дружина не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про матеріальне забезпечення і повагу до нього. Впродовж чотирьох років вони перестали вести спільне господарство. Між ними почуття любові та взаємоповаги згасло. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім»ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.08.2016 уклав шлюб з відповідачкою. Однак, спільне життя у них не склалося, подружніх стосунків не підтримують, шлюб сторін існує формально, проживають окремо. Від даного шлюбу у сторін дітей не народилося, що дає можливість сторонам розірвати шлюб через органи ДРАЦ, однак, як зазначає позивач, відповідачка категорично відмовилась іти на будь які компроміси, а тому звертається до суду з даним позов. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві клопоче про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклав шлюб з відповідачкою 18.10.1986 року. Однак, спільне життя протягом останніх років у них не склалося, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб сторін існує формально. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей; сина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день є повнолітніми. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістки їй були направлені своєчасно на останню відому суду адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклав шлюб з відповідачкою 24.02.1994 року. Однак, спільне життя протягом останніх років у них не склалося через постійні сварки та суперечки, різні погляди на сімейне життя. Подружніх стосунків не підтримують, шлюб сторін існує формально. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день є повнолітніми. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістки їй були направлені своєчасно на останню відому суду адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг в розмірі 4191,85 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 26.08.2013 року між ним та відповідачкою було укладено Договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг. Відповідно до виписки з наказу ректора Університету від 23.08.2013 року №332-С відповідачку зараховано до числа студентів факультету початкової освіти по спеціальності «7.01010201 Початкова освіта». Однак, в порушення вимог Договору, відповідач не оплачував вчасно отримані освітні послуги. Згідно з доповідною запискою декана факультету початкової освіти [PERSON] від 27.01.2014 року та відповідно до ч.1 ст. 45 діючого на той час Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року №2984-ІІ наказом ректора Університету від 28.01.2014 року по спеціальності «7.01010201 Початкова освіта» за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу відповідачку було відраховано з числа студентів університету. На момент відрахування відповідача з числа студентів Університету існувала заборгованість по оплаті за навчання, що свідчить про неналежне виконання взятого на себе зобов'язання по оплаті за надання освітніх послуг. Станом на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідача за Договором становить 4191,85 грн. і складається з наступного : 4013,49 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 178,36 грн. - проценти річних від прострочення суми. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та послався на обставини, викладені у позові. Позовні вимоги просив задоволити, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин своєї неявки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою № 141 по вул. Портова, 1 у м. Горішні Плавні. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач з травня 2002 року не проживає у зазначеному жилому приміщенні, кімнатою не користується, особисті речі не зберігає, у звязку із чим втратила право користування житлом. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не зявились. Позивач звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористалась, тому справу розглянуто в заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Встановивши обставини справи, дослідивши приєднані до справи письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем кімнати № 141 по вул. Портовій, 1, в м. Горішні Плавні Полтавської області на підставі ордеру № 3015 серії СО від 24.12.1996, де прізвище позивача зазначено «Рябоконь» (а.с.4). Шлюб, укладений між позивачем та [PERSON], 20.05.2002 було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №092393 (а.с.5). Позивач, після одруження із [PERSON] 13.07.2002, змінив своє прізвище з «Рябоконь» на «Лазарєв» (а.с.3). За результатами отриманої 20.09.2016 судом інформації від сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], кім. 141 (а.с.13). Згідно акту обстеження складу сім'ї від 28.11.2016 відповідач в зазначеному жилому приміщенні не проживає з 2002 року, особистих речей там не зберігає, комунальні послуги не сплачує (а.с.30). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, зазначивши, що 31.01.2014 року приблизно о 19-40 годині [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON], поблизу будинку № 8/1 з напрямку пр. Гагаріна зі швидкістю 40 км/год, грубо порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, вчинив ДТП, внаслідок якої вчинив наїзд на [PERSON] Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2014 року [PERSON] визнаний винним, засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі Закону України «Про амністію» [PERSON] був звільнений від відбування покарання. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10187,36 грн. Позивач в судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Зі годи позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 31.01.2014 року приблизно о 19-40 годині [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON], поблизу будинку № 8/1 з напрямку пр. Гагаріна зі швидкістю 40 км/год, грубо порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, вчинив ДТП, внаслідок якої вчинив наїзд на [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП [PERSON] заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи № 258-А/14 від 20.03.2014 року, а саме закритий ос кільчатий перелом середньої треті діалізу правої плечової кістки. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2014 року [PERSON] визнаний винним, засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі Закону України «Про амністію» [PERSON] був звільнений від відбування покарання. Матеріальні витрати на обстеження, лікування та оперативне втручання в «Інституті патології хребта та суглобів ім.. проф.. Сітенко» підтверджуються чеками на суму 8677,36 грн.( за виключенням сум добровільних благодійних внесків). Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Цей же обовязок відповідно до ст.1187 ЦК України покладений на власника джерела підвищеної небезпеки. Задовольняючи позивні вимоги, суд покладає на відповідача судові витрати в частині відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору в сумі 246,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 8292 грн. 62 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою в 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення боргу, що відповідає терміну дії карти. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, позивач звернувся в суд з позовом до позичальника про стягнення з нього боргу, що утворився станом на 30 травня 2016 року в сумі 19427 грн. 65 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але в позовній заяві вказав, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н (а.с.506), за яким останній отримав кредит у розмірі 8292 грн. 62 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою в 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення боргу, що відповідає терміну дії карти. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинен був повертати згідно умов договору кредиту, однак в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання відповідач не виконував. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с.4) станом на 30 травня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 20 грудня 2012 року становить 19427 грн. 65 коп. ( 8118 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 4983 грн. 91 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6169 грн. 87 коп. заборгованість за пенею та комісією, 155 грн. 62 коп. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 травня 2016 року між КС «Істок» та [PERSON] був укладений договір кредиту № КДК-4591, за яким останній отримав кредит в сумі 30000 грн. із строком повернення до 26 травня 2017 року. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, позивач звернувся в суд з позовом до позичальника про стягнення з нього боргу, що утворилась станом на 25 травня 2016 року в сумі 59048 грн. 40 коп. Представник до суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки заочного рішення відомі і зрозумілі. Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. ІІІ ЦПК України, у відсутність відповідачів, які згідно ст.74 ЦПК України повідомленні про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2016 року між КС «Істок» та [PERSON] був укладений договір кредиту № КДК-4591, за яким останній отримав кредит в сумі 30000 грн. із строком повернення до 26 травня 2017 року. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинен був повертати згідно графіку, передбаченого п.4.4,4.5 договору кредиту, однак в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання відповідач [PERSON] не виконував. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно розрахунку позивача станом на 25 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором № КДК-4591становить 59048 грн. 40 коп. яка складається з суми заборгованості за кредитом 30000 грн., відсотки по кредиту 0,18 грн., заборгованість по платі за супровід кредитного договору 29048 грн. 22 коп. яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved