Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що 12.04.2013р. Дніпровським районним судом м.Херсона було видано судовий наказ по справі №666/1889/13-ц про стягнення з нього на користь ПАТ «Херсонгаз» заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 5727,52 грн. та судового збору у розмірі 114,70 грн. Не погодившись з вказаним рішенням суду він звернувся до ТОВ «Юридична консалтингова компанія «Лєксперт», за надання йому юридичної допомоги для скасування вказаного судового рішення. З цього приводу він уклав з юридичною фірмою договір за №0003 та одержав послуги згідно договору за які він сплатив 2000 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт та наданих послуг до договору №0003 про надання правової допомоги від 24.04.2013р. В результаті 20.05.2013г. Дніпровським районним судом м.Херсона винесено ухвалу про скасування судового наказу від 12.04.2013р. На підставі ст..79 ЦПК України, просить стягнути з відповідача понесені ним витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 2000 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн.40 коп. . В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити, оскільки відсутні правові підстави для задоволення вказаних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступного. Судом встановлено, що 12.04.2013р. Дніпровським районним судом м.Херсона був виданий Судовий наказ, згідно якого з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ»Херсонгаз» заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 19.02.2013р. в сумі 5727 грн.52 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 20.05.2013р., за заявою представника [PERSON] судовий наказ від 12.04.2013р. скасовано. Позивач посилається на ті обставини, що для скасування зазначеного судового наказу йому необхідна була юридична допомога, яку він отримав від ТОВ «Юридична консалтингова компанія «Лєксперт» та за яку він сплатив 2000 грн., посилаючись на акт виконаних робіт та квитанцію про сплату грошей вищевказаній юридичній фірмі. Вважає, що зазначена сума повинна бути йому відшкодована ПАТ «Херсонгаз». Однак суд не може погодитись з вимогами позивача з наступного. Судовий наказ є різновидами судового рішення. Рішення суду - це акт суду, яким вирішується спір по суті. Ухвала про скасування судового наказу не є рішенням, в даному випадку при розгляді заяви про скасування судового наказу, суд встановивши наявність спору про право, постановляє таку ухвалу, але розгляд справи по суті не відбувається, воно відбувається в порядку позовного провадження у разі пред'явлення позову особою, якій належить таке право. Таким чином, при постановленні ухвали про скасування судового наказу судовий розгляд не закінчується, судовий розгляд відповідно до ст..208 ЦПК України закінчується ухваленням рішення суду, а у випадках, передбачених статтями 389-6 та 389-11 цього Кодексу, - постановленням ухвали. Між сторонами по справі дійсно виник спір про право, а саме : у ПАТ «Херсонгаз» існували вимоги, щодо стягнення боргу з [PERSON], а останній заперечував існування боргу перед ПАТ «Херсонгаз». Після скасування наказу відповідач звернувся до суду з позовом до позивача про стягнення заборгованості за надані послуги газопостачання. Відповідно Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.11.2013р. по цивільній справі № 666/4814/13-ц за позовом ПАТ «Херсонгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги газопостачання з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Херсонгаз» 6556 грн.84 коп. та витрати на сплату судового збору в розмірі 229 грн.40 коп. Тобто вказаним рішенням розглянуто даний спір з вирішенням питання судових витрат. За таких обставин підстав для стягнення понесених позивачем витрат на юридичну допомогу з відповідача у суду не має. Крім цього, Постановою Пленуму ВСУ від 12.06.09р., №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» надав роз'яснення щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства. П.12 вказаної постанови зазначається, що у тому разі коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. У зв'язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі.

Outcome: dismissed