overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та з урахуванням зави про зміну предметі позову (а.с.99-100) просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті баби, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений ним з поважних причин. Сторони у судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. Треті особи також спрямували до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання представника відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла баба позивача - [PERSON] (а.с.10, 12-13). За життя, а саме 5 лютого 2003 року остання склала заповіт яким заповіла усе належне їй майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки, виданої нотаріусом 17 липня 2016 року (а.с.46) позивач є спадкоємцем [PERSON] Інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли. [PERSON] (син померлої) помер до відкриття спадщини. Постановою нотаріуса від 17 липня 2016 року (а.с.47) позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його баби, у зв'язку з пропуском ним встановлено законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає йому прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON], 07.04.1980р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 33, в корп. № 2 будинку № 56 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, посилаючись на те, що зазначена квартира належить в рівних частках на праві приватної часткової власності йому, його дружині, сину та дочці. З 2007 року в квартирі зареєстрований колишній чоловік його доньки [PERSON], який з 2013 року в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву (а.с. 14). Крім визнання відповідачем позову, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири № 33, в корп. № 2 будинку № 56 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивача, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 16.03.2015р., та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеному житловому приміщенні з 2007р. [PERSON] в 2013р. добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Встановлені судом обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню. Згідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 33, в корп. № 2 будинку № 56 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі у звязку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 33, в корп. № 2 будинку № 56 по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON], 13.05.1971р.н. та [PERSON], 25.03.1998р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 55 корпусу № 7 в буд. № 22А по вул. Балківська в м. Одесі, посилаючись на те, що зазначена квартира належить йому на праві власності. З 2009 року в квартирі зареєстровані його сестра [PERSON] та племінниця [PERSON], які понад десять років в квартирі не проживають. Речі відповідачів в квартирі відсутні, перепон в проживанні їм ніхто не чинив. Позивачка в судове\~засідання не\~зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.3 зворот). Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.21-24), причини неявки не повідомляли, заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечував позивачк.\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 55 корпусу № 7 в буд. № 22А по вул. Балківська в м. Одесі на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.8). Відповідачі є сестрою та племінницею позивача, та мають зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 2009 року, що підтверджується довідкою про склад сімї від 05.07.2018р. [PERSON] та [PERSON] більше ніж десять років тому добровільно залишили зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні їм ніхто не чинив, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 55 корпусу № 7 в буд. № 22А по вул. Балківська в м. Одесі у звязку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 55 корпусу № 7 в буд. № 22А по вул. Балківська в м. Одесі є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , посилаючись на те, що Ѕ частка зазначеного будинку належить йому на праві спільної часткової власності. З 2005 року в будинку зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON] , яка з 2013 року в будинку не проживає. Речі відповідачки в квартирі відсутні, перепон в проживанні їй ніхто не чинив. Позивач в судове\~засідання не\~з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.46). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.44), причини неявки не повідомляла, будь яких заяв не надходило, відзив на позов не подавала. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечував позивач (а.с.46).\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частки будинку [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, що підтверджується Свідоцтвом на право спадкування за заповітом (а.с.7). Відповідачка є колишньою дружиною сина позивача, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 14.11.2013р., та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеному будинку з 2005р., що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 342 від 09.11.2019р. [PERSON] , в 2013р., добровільно залишила зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні їй ніхто не чинив, особисті речі відповідачки в будинку відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] у зв`язку з не проживанням в домоволодінні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 45, по вул. Коровицького, в м. Одесі, посилаючись на те, що будинок належить йому на праві власності Відповідач є його племінником та зареєстрований за зазначеною адресою з 1999р. В 2009р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником будинку № 45, по вул. Коровицького, в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Також встановлено, що відповідач [PERSON] є племінником позивача і має зареєстроване місце проживання в зазначеному будинку з 12.03.1999р. В 2009р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо, що підтверджується актом про не проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 11.11.1966р.н, як колишній член сімї власника будинку, втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 45, по вул. Коровицького, в м. Одесі, у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання що [PERSON] 11.11.1966р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в будинку № 45, по вул. Коровицького, в м. Одесі. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в в будинку [ADDRESS], в м. Одесі, посилаючись на те, що зазначений будинок належить йому на праві власності. Відповідач є його сином та зареєстрований за зазначеною адресою З січня 2014р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, його особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення, у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації, що в силу ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням (а.с. 24). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS], в м. Одесі, що підтверджується договором дарування. Також встановлено, що його син [PERSON] має зареєстроване місце проживання в зазначеній частині будинку. З січня 2014р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, його особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] [INFO], як колишній член сім'ї власника житлового приміщення, втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS], в м. Одесі, у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить йому на праві власності. Відповідач є його сином та зареєстрований за зазначеною адресою з 11.06.2007р. В серпні 2011р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, його особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення, у звязку із не проживанням за місцем реєстрації, що в силу ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням (а.с. 17). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с. 18). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності (а.с. 3). Також встановлено, що його син [PERSON] 13.01.1991р.н., має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі. В серпні 2011р., відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, його особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 13.01.1991р.н, як колишній член сімї власника житлового приміщення, втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 13.01.1991р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить йому на праві власності Відповідачка є онукою позивача та зареєстрована за зазначеною адресою з 1997р. В 2001р., донька позивача [PERSON] разом із відповідачкою добровільно залишили зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідачки відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 15). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 4). Також встановлено, що відповідачка [PERSON] є онукою позивача і має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 07.03.1997р., (а.с. 5). В 2001р., донька позивача [PERSON] разом із відповідачкою (яка на той час була неповнолітньою) добровільно залишили зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідачки відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 6). Після досягнення повноліття, відповідачка, для проживання за місцем реєстрації не повернулася. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 07.03.1997р.н, як колишній член сімї власника квартири, втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання що [PERSON] 07.03.1997р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved