Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 20939,10 грн., а також судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви: представник позивача позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення; відповідач про його часткове визнання у межах строку дії договору, обоє просять розглядати справу без їх участі. У зв'язку з цим, згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК, розгляд проводиться без технічного фіксування. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір від 04.08.2006 року № DNH4KP97451643, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 2311,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших витрат, в зв'язку з чим позивач просить стягнути із нього зазначену суму. В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості за кредитом; довідки та заява позичальника; умови надання споживчого кредиту фізичним особам; копії паспорта та ІПН відповідача, інші документи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню: Відповідно до ч.1 ст.1054,ст.1049 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти у встановлений строк. Отримавши кредитні кошти, відповідач неналежним чином виконувала обов`язки по поверненню кредиту і сплати процентів за його користування, внаслідок чого на 01.09.2014р. утворилась заборгованість на загальну суму 20939,10грн., з яких: 4554,43грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 14911,38грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500грн та 973, 29грн - штрафи: фіксована та процентна складова відповідно. Відповідно до вимог частин 1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Право на отримання позивачем неустойки (пені штрафу) за невиконання відповідачем зобов'язання за зазначеним вище кредитним договором передбачено ч.1 ст. 550 ЦК України. Як свідчить вказаний вище кредитний договір він є строковим та укладався між позивачем та відповідачем на 12 місяців з 04 серпня 2006 року по 06 серпня 2007 року. При цьому пунктом 5.4 його умов передбачено нарахування неустойки штрафу за кожен випадок порушення протягом 3-х років з дня коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано. Вказані вище обставини справи, вимоги норм матеріального права та умови договору свідчать про те, що строк дії вказаного кредитного договору закінчився 06.08.2010р., а відтак свідчать про право позивача на нарахування відсотків та комісії за користування кредитом в межах строку дії договору, а нарахування штрафу і пені - протягом 3-х років з дня закінчення його дії. Як свідчить наданий позивачем розрахунок на час дії договору, відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 10193,97 грн., з них: 5146,35 грн.- заборгованість за кредитом та відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 5047,97 грн - заборгованість з пені. При цьому з розрахунку вбачається, що станом на дату подання позовної заяви до суду тіло кредиту в сумі 2311,40 грн. погашено. Згідно ч.3 ст.551 ЦК,розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак у останньому випадку відповідач, що звертається із клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки. В даному випадку суд за власною ініціативою, враховуючи, що розмір пені перевищує розмір боргу у декілька разів, та те, що заборгованість з основного кредиту відповідачем погашена, вважає за можливе зменшити суму пені, що підлягає стягненню до розміру боргу, що існував на момент закінчення дії договору, тобто до 1467,72 грн. (відповідно до розрахунку). Суд вважає необхідним зменшити розмір процентної складової штрафу відповідно до суми заборгованості, що існувала на час закінчення дії договору.Таким чином, з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та процентна складова 103,14 грн. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим Банком розрахунку з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 1467,72 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; 95,03 грн. - заборгованості за відсотками, штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина), процентра складова - 103,14 грн., всього 2165,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial