Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 29408,38 гривень матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив, що 09.10.2014 року на вул. Шевченка в м. Ніжині відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2109» державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказана ДТП настала з вини [PERSON], який будучи неповнолітнім, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження свідчить про те, що вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля становить 27908,38 гривень, вартість проведення експертного дослідження становить 1500 гривень. Просив стягнути розмір збитку та вартість проведення експертного дослідження з неповнолітнього [PERSON], а вразі відсутності коштів та майна в останнього, стягнення провести з його матері [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно з його вини 09.10.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, внаслідок якої автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Розуміє необхідність відшкодування шкоди [PERSON], але не має змоги це зробити, так як власного заробітку він не має, є студентом, стипендії не отримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що син без дозволу взяв у вітчима автомобіль та вчинив ДТП, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали пошкодження. Її син є неповнолітнім - 17 років, студентом, власного заробітку не має. Вона також не має змоги відшкодувати шкоду, так як заробітку не має, а отримує лише пенсію по інвалідності. Відшкодувати шкоду потерпілому їм нічим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що був пасажиром автомобіля під керуванням [PERSON]. Знає що останній не має прав водія, і в той вечір був напідпитку. Вони вирішили покататися в машині яка належить вітчиму [PERSON] Рухаючись по вул. Шевченка у м. Ніжині транспортний засіб під керуванням відповідача став учасником ДТП, наздогнавши автомобіль, який їхав попереду, та зіткнувшись із ним. Після удару автомобіль позивача перекинуло, а вони злякалися і намагались втекти, повернувши в найближчий правий поворот. Свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. 09 жовтня 2014 року о 21-й годині 45 хвилин на вул. Шевченка м. Ніжині неповнолітній [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], у порушення: п. 2.1 «а» ПДР України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; у порушення п.2.9 «а» ПДР України, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, та при цьому, в порушення вимог п. 12.4 ПДР України, перевищив встановлену у населеному пункті максимальну швидкість руху - 60 км/год., рухаючись зі швидкістю 80 км/год, і при випередженні автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], у порушення п.13.3 ПДР України, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв із ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2015 року (а.с 5-6) встановлено наявність вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, під час якої отримав механічні пошкодження автомобіль [NUMBER]. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що факт заподіяння [PERSON] майнової шкоди позивачу встановленим. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно висновку № 013/15 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER] (а.с 10-19) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на 18.02.2015 р., в результаті його пошкодження в ДТП від 09.10.2014 р. становить 27908,38 гривень. Квитанція на а.с. 8 підтверджує, що вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження складає 1500 гривень. Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] є неповнолітнім - 17 років, студентом, не має самостійного заробітку, особисто належного майна, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок відшкодування шкоди, перебуває на утриманні матері [PERSON]. З огляду на викладене враховуючи вимоги ст. 1179 КК України, сплату матеріальної шкоди слід покласти на [PERSON], а вразі відсутності майна чи коштів в останнього, стягнути шкоду в частині яка не вистачає або в повному обсязі з його матері [PERSON]. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved