Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він [PERSON] , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 серпня 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Костенко Л.І. та зареєстрованим в реєстрі за №1580. Також факт належності йому вказаного житлового будинку на праві власності підтверджується довідкою Синельниківського МЕТІ від 22.11.2020 року за № 1245. Маючи намір продати житловий будинок він звернувся до нотаріуса, який йому повідомив, що згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявна заборона на відчуження об`єкту нерухомого майна, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 3916827, дата реєстрації обтяження 19.10.2006 року, Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 3 виданого 20.04.1970 року Дніпропетровською конторою Буд БАНК. На підставі вказаного повідомлення від 19.10.2006 року заборона відчуження нерухомого майна перенесена реєстратором Першої Синельниківської державної нотаріальної контори до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 3916827. З метою отримання копій документів, щодо накладення заборони нерухомого майна, а саме належного йому житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , його представником був направлений запит до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Південно-східного територіального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), але у видачі вищезазначених копій документів відмовлено на підставі того, що довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються в архівів (у нотаріуса), видаються нотаріусом виключно фізичним і юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. Таким чином йому невідомий зміст повідомлення №3 від 20.04.1970 року, може тільки припускати, що воно стосується бувших власників спірного житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . Після купівлі у Роганових житлового будинку йому про них нічого невідомо, також невідомо чи живі вони і чи є у них спадкоємці. Вважає, що будь яка заборгованість за повідомленням №3 виданого 20.04.1970 року відсутня, так як 15 серпня 1979 року державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Костенко Л.І. посвідчила договору купівлі-продажу спірного житлового будинку. У зв`язку з наявною забороною, він позбавлений можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном. Просить зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить йому [PERSON] , накладену 19.10.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером № 3916827 на підставі повідомлення №3 від 20.04.1970 року Дніпропетровської контори Буд БАНК, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від завідувача Державний нотаріус Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником будинку що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Костенко Л.І. та зареєстрованим в реєстрі за №1580, що також підтверджується довідкою Синельниківського МЕТІ від 22.11.2020 року за № 1245. Як вбачається з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , зареєстровано: 19.10.2006 року за №3916827 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №3 від 20.04.1970, Дніпропетровська контора Буд БАНК; власник: [PERSON] ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис №64390-42 від 20.10.2000 року Дніпропетровська область; заявник: Перша синельниківська ДНК Дніпропетровська область. Як вбачається із повідомлення Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Південно-східного територіального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №344/01-21 від 12.03.2021, копію документів, щодо накладення заборони на нерухоме майно, де згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою обтяження на будинок [ADDRESS] , є повідомлення №3 від 20.04.1970 року, яке на той час виконувала Перша синельниківська державна нотаріальна контора, не вбачається можливим. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються в архівів (у нотаріуса), видаються нотаріусом виключно фізичним і юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. Обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності, створює позивачу перешкоди у здійсненні права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Частиною першою ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні такі дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Пунктом 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики та за рішенням суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Статтею 41 Конституції України та ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також передбачено нормами ст. ст.316,317,319,321 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що заборона на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не має відношення до зобов`язань позивача [PERSON] , суд вважає позовні вимоги [PERSON] , як власника вказаного житлового будинку, обґрунтованими, повністю встановленими в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved