Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 10.05.2011 між ним та відповідачем був укладений кредитний договір. 02.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 4937 на забезпечення стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10.05.2011 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 30130,20 грн., з яких: 9995,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5981,63 грн. заборгованість за відсотками, 12241,89 грн. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1410,96 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). На підставі виконавчого напису нотаріуса головним державним виконавцем Бабенко О.І. 14.10.2017 відкрито виконавче провадження про примусове виконання, реєстраційний номер 54821553. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, так як виконавчий напис вчиняється при безспірності заборгованості, позивач не отримував вимог від відповідача про добровільне погашення заборгованості, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що він після отримання кредитної картки брав кошти на власні потреби та погашав заборгованість і ніяких претензій до нього не було. Чому відповідач подав документи до приватного нотаріуса про видачу виконавчого напису, не знає, так як він ніяких вимог з банку про наявність заборгованості та її погашення не отримував і він не згодний із сумою заборгованості. Звертався до відповідача, щоб повідомили йому, яку суму він винен, так як він регулярно платив з пенсії відповідачу. Також з його картки знімалися з 2016 року нарахування соціальної сфери до дня Перемоги, на оздоровлення, як учаснику аварії на ЧАЕС, інші. Він, за його підрахунками, зняв з картки 15 тис. грн., а заплатив вже 30 тис. грн. і про існування заборгованості дізнався від виконавчої служби. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався порядку вчинення нотаріальних дій, а саме Приватбанк повинен був довести безспірність стягнення, в той час як позивач не отримав до вчинення виконавчого напису необхідних документів, в тому числі і письмової вимоги. Письмова вимога, яка надана відповідачем, не містить всіх необхідних реквізитів. Наданий представником відповідача список відправлень, в якому мається прізвище позивача, фактично не відправлене, так як у реєстрі поштових відправлень воно не значиться і позивачем отримана не була. Про вчинений виконавчий напис позивач дізнався від виконавчої служби, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався про безспірність стягнення, так як йому не було надано поштове повідомлення про отримання позивачем письмової вимоги. Також нотаріус не переконався у періоді стягуваної заборгованості, що з дня виникнення права вимоги минуло більше 3-х років, так як у виконавчому написі вказаний строк стягнення з 2011 року, тобто за 6 років з часу видачі кредиту. Пеня та штраф нараховані з порушенням строку, передбаченого ст.258 ЦК України, яка складає не більше 1 року. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає до виконання. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, подав клопотання, в якому просить суд зупинити провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 10.05.2011 між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір на отримання позивачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, тобто кредитні відносини, передбачені ст.1069 ЦК України. Так як клієнт порушив порядок погашення заборгованості, відповідач подав до нотаріуса заяву з проханням вчинити виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості на загальну суму 30130,20 грн., яка є безспірною. Згідно Постанови Верховного Суду України (справа 6-158цс/15): «безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов»язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів». Враховувючи? що ПАТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до Переліку, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Представник позивача заперечила необхідність зупинення провадження у справі відповідно до клопотання представника відповідача, так як ним надані ухвали суду про перегляд судових рішень, в яких вказана тільки безспірність заборгованості, тоді як в даному випадку ставиться питання визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню також із інших підстав. І, крім того, відповідач з грудня 2017 року не з»являється в суд і кілька разів подавав заяви про відкладення слухання справи в зв»язку із зайнятістю в інших справах, що є порушенням закону. Заслухавши представника позивача, дослідивши клопотання та інші матеріали справи, суд вважає, що підстав для зупинення провадження у справі немає, так як представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, із 6 судових засідань з»явився до суду тільки один раз, 3 рази подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи і в черговий раз подав клопотання про зупинення провадження у справі, що суд розглядає, як затягування розгляду справи по суті, так як безспірність у кожній цивільній справі може бути іншою. Крім того, в позові ставиться питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню також із інших підстав. Дослідивши надані докази, відзив представника відповідача, заслухавши позивача та його представника, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач надав, а позивач отримав на кредитну картку кошти з лімітом 15 тис. грн., які він по мірі необхідності знімав та поповнював рахунок з пенсії та інших, соціальних виплат. Так як позивач неналежно виконував зобов»язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту і у нього утворилася заборгованість, відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу заяву про вчинення виконавчого напису для стягнення боргу за вказаним кредитним договором з [PERSON] в зв»язку з безспірністю вимог в розмірі 30130,20 грн., а саме: 9995,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5981,63 грн. відсотки, 12241,89 грн. пеня, а також штрафи в розмірі 500 грн. та 1410,96 грн.. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів передбачені у ст .88 вказаного Закону, згідно якої: «Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку». У відповідності до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5: « ч.3 п/п.3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; п/п.3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністів України від 29.06.99 № 1172» . Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих листів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172: «п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов»язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Як вбачається із заяви ПАТ КБ «Приватбанк», адресованої приватному нотаріусу про вчинення виконавчого напису, до заяви додається завірена копія кредитного договору, в той час із документів, наданих суду приватним нотаріусом на запит суду, вбачається, що відповідачем надана нотаріусу завірена копія заяви відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, а не оригінал кредитного договору. Також долучений список згрупованих поштових відправлень, в якому мається прізвище позивача під №11. Представник позивача у позові та у виступі пояснила, що поштове відправлення під № 11, де значиться прізвище позивача, є некоректним і відправленим не було. При перевірці судом номер вказаного поштового відправлення є некоректним (Некоректний ідентифікатор поштового відправлення!), що підтверджено відстеженням поштового відправлення (копія додається). Таким чином суд вважає, що відповідач надав нотаріусу некоректні дані відносно безспірності вимог про вчинення виконавчого напису, не підтвердив свою заяву поштовим повідомленням про отримання [PERSON] претензії про погашення боргу та на порушення Переліку надав не оригінал кредитного договору, а надав завірену копію заяви відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що є фактично тільки заявкою на укладення кредитного договору, а не сам договір, де викладені всі умови користування наданою кредитною карткою з підписами сторін договору. Тим паче, позивач [PERSON] заперечив в судовому засіданні факт отримання ним письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості і як він пояснив, йому у Рокитнянському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» не надали на його вимогу дані про наявність боргу та відомості про його погашення.

Outcome: approved