Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42565, 61 грн. за кредитним договором № б/н від 30.11.2012 року та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 30.11.2012 року отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 20.12.2017 року має заборгованість - 42565,61 грн., яка складається з наступного: 3719,52 грн. - заборгованість за кредитом; 33598,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2744,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 2003,12 грн. (процента складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення судом заочного рішення (а.с. 39,55,61-63). Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.54,55,60), повторно не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з повторною неявкою без повідомлення причин відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, від якого не надійшло відзиву, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 30.11.2012 року між сторонами укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання відповідача до умов, встановлених банком в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви, згідно з якою вона погодилася із тим, що вказана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між відповідачем та позивачем Договір про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг (далі Умов) за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік (а.с.29 об). Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов, у випадку виникнення прострочених зобов'язань клієнт сплачує банку пеню (а.с.29 об.). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.26 об.). Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов, у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), сплаті винагороди Банку (а.с.26 об). Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 30.11.2012 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом- [PERSON]. станом на 20.12.2017 рік заборгованість становить - 42565,61 грн., яка складається з наступного: 3719,52 грн. - заборгованість за кредитом; 33598,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2744,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 2003,12 грн. (процента складова) (а.с.4,5). Суд, із встановлених в судовому засіданні обставин, приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених в судовому засіданні правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд, дослідивши всебічно, повно, об'єктивно, безпосередньо наявні у справі докази, та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у зв'язку з наступним. На виконання умов Договору про надання банківських послуг позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит, у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушила порядок виконання покладених на неї зобов'язань. Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 30.11.2012 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом- [PERSON]. станом на 20.12.2017 рік заборгованість становить - 42565,61 грн., яка складається з наступного: 3719,52 грн. - заборгованість за кредитом; 33598,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2744,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 2003,12 грн. (процента складова) (а.с.4,5). Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення: 3719,52 грн. - заборгованість за кредитом; 33598,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2744,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією, вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком, відповідачем не спростовані. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів - 500 грн. та 2003,12 грн. за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення, а саме за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховані пеня та штраф. За змістом ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки. Таким чином, вимога позивача про застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на зазначене, суд не застосовує пункт 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг яким передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу (а.с.27). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь банку підлягає стягненню 40062,49 грн., з яких: 3719,52 грн. - заборгованість за кредитом; 33598,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2744,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 94,12% з розрахунку: 40062,49 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 42565,61 грн. (сума заявлених позовних вимог) =94,12% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1658,39 грн. з розрахунку: 1762 грн. (сума сплаченого судового збору) х 94,12% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial