Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 07 червня 2012 року в розмірі 105999,98 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву від 07 червня 2012 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява від 07 червня 2012 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг б/н від 07 червня 2012 року. Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; за користування кредитом відповідач зобовязався сплатити проценти в розмірі, визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік; у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом відповідач зобовязався сплатити пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту б/н від 07 червня 2012 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 19 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 105999,98 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2018 року відкрито провадження по справі. Представник позивача подав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~про день\~та час\~слухання справи\~повідомлявся належним\~чином шляхом\~направлення судової\~повістки за\~зареєстрованим місцем\~проживання відповідно\~до відомостей\~Відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання Головного\~Управління ДМС\~України в\~Харківській області,\~отриманих судом\~у порядку\~ч.6\~ст.187\~ЦПК України,\~причини неявки\~суду не\~повідомив та не подав суду відзив на позовну заяву. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи, що відповідач не подав суду відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі письмових пояснень, викладених у позові по суті справи та наданих суду доказів. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 07 червня 2012 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між позивачем та відповідачем кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 07 червня 2012 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи позивачу, щомісячно 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, а також оплачувати перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався при непогашенні суми простроченого кредиту сплатити пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту б/н від 07 червня 2012 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених цим договором, в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 19 жовтня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 105999,98 гривень з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 7403,76 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 98596,22 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 07 червня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 07 червня 2012 року у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором б/н від 07 червня 2012 року не виконав, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до платіжного доручення № ІНВ91В1Р0D від 21 листопада 2017 року та № ІНВ98В1Q73 від 18 січня 2018 року при предявленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1762,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved