Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в свою користь заборгованість в сумі 11291,20 грн. та суму судового збору. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що [PERSON] є працівником Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця». 30.10.2006 року між [PERSON] та Відокремленим підрозділом «Пасажирське вагонне депо Львів» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» було укладено договір - зобов'язання, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошову позику у сумі 60000 грн. на завершення будівництва житла та зобов'язався погашати позику рівними частинами, щомісячно, до 01.12.2016 року. З метою забезпечення виконання взятих [PERSON] на себе зобов'язань по поверненню грошової позики, 16.03.2007 року [PERSON], відповідно до письмового зобов'язання поручилась за грошове зобов'язання [PERSON] Надалі, наказом №1373/ос від 29.11.02012 року [PERSON] звільнено 30.11.2012 року з роботи за угодою сторін. З метою повернення наданої грошової позики звернувся 04.01.2013 року з листом до відповідачів, проте відповіді не отримав. На виконання умов договору - зобов'язання, [PERSON] частково погасив заборгованість у сумі 48708,80 грн. і, станом на 10.09.2013 року залишок заборгованості складає 11291,20 грн., яку і просить стягнути солідарно з відповідачів в свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що дійсно 30.10.2006 року між [PERSON] та Відокремленим підрозділом «Пасажирське вагонне депо Львів» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» було укладено договір - зобов'язання, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошову позику у сумі 60000 грн. на завершення будівництва житла та зобов'язався погашати позику рівними частинами щомісячно до 01.12.2016 року. З метою забезпечення виконання взятих [PERSON] на себе зобов'язань по поверненню грошової позики, 16.03.2007 року, [PERSON] засвідчила особистим підписом заяву, якою поручилась за грошове зобов'язання [PERSON] Проте, вважає, що між [PERSON] та ДТГО «Львівська залізниця» не був укладений договір поруки, оскільки складена 16.03.2007 року заява не відповідає вимогам законодавства щодо укладення та виконання договору. Стверджує, що така заява - зобов'язання була лише першим етапом для укладення належного договору поруки. Крім того, у зобов'язанні [PERSON] не вказано номеру та дати договору позики, яким забезпечується порука. Не було дотримано і вимог законодавства щодо належної письмової форми договору поруки, оскільки вказана заява не була засвідчена уповноваженою особою позивача та не скріплена печаткою. Твердить, що не була ознайомлена з умовами договору позики, зокрема, із строками погашення, розміру заборгованості. До того ж, вважає, що зобов'язання від 16.03.2007 року не є двостороннім договором поруки, а одностороннім правочином, від якого 24.10.2013 року відмовилась, про що свідчить відповідна заява. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність не скеровував, причину неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини, які склались між сторонами. Заслухавши доводи сторін, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов належить задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 30.10.2006 року між відокремленим підрозділом «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця» та [PERSON] було укладено договір - зобов'язання, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошову позику у сумі 60000 грн. на завершення будівництва житла та зобов'язався погашати позику рівними частинами, щомісячно, до 01.12.2016 року. При звільненні з роботи [PERSON] зобов'язався повернути видану позику в повному обсязі. (а.с.6). Факт отримання грошової позики у сумі 60000 грн., яку надав відокремлений підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця», об'єктивно підтверджується платіжними дорученнями №21 від 24.11.2006 року (а.с.6), №23 від 28.11.2006 року (а.с.7) та №2 від 12.01.2007 року (а.с. 8). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] перед позичкодавцем, 16.03.2007 року [PERSON] виступила поручителем, зобов'язавшись у випадку невиконання позичальником зобов'язань оплатити за нього борг в розмірі 60 000 грн., в строки, встановлені договором позики. Дане зобов'язання посвідчене приватним державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, [PERSON] (а.с. 11). Наказом (розпорядженням) начальника відокремлений підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця» №1373/ос від 29.11.2012 року [PERSON] 30.11.2012 року був звільнений з посади, за згодою сторін (а.с.12). З наданої позивачем у підтвердження своїх доводів довідки №1514, виданої 13.09.2013 року відокремленим підрозділом «Пасажирське вагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця», судом встановлено, що станом на 10.09.2013 року сума заборгованості по позиці, наданій [PERSON] для завершення будівництва житлового будинку по договору - зобов'язанні від 30.10.2006 року становить 11291,320 грн. (а.с.32). Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що за змістом ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, судом достовірно встановлено, що поручительство [PERSON] оформлене 16.03.2007 року у виді зобов'язання, засвідчене лише її особистим підписом. Зважаючи на те, що такий правочин, відповідно до ст. 554 ЦК України укладається саме у виді договору, внаслідок якого виникають договірні відносини між кредитором і поручителем, відтак зобов'язання [PERSON] від 16.03.2007 року суперечить вимогам чинного законодавства і не може братись судом до уваги. Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушено умови договору, хоча всі його умови - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обов'язків. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial