Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що 25.03.2011 р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 001-07528-250311. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26255904452286 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах викладених в тарифному пакеті «Visa Класичний», що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими розрахунками. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку 4 000 грн. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав у звязку з чим станом на 16.06.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 6387,92 грн., яку просить суд стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, в позові вказав, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви та клопотання від нього не надходили. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25.03.2011 р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 001-07528-250311. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26255904452286 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах викладених в тарифному пакеті «Visa Класичний», що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими розрахунками. Відповідно до п. 5.2 Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за цим договором. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку 4 000 грн. Згідно п. 3.6. умов договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частина 2 ст. 536 ЦК України встановлює, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Станом на 16.06.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 17518,34 грн., яка складається з наступного: 6387,92 грн. - тіло кредиту; 1274,24 грн. - прострочене тіло кредиту; 2384,17 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно з якою якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536, 629, 638, 642, 1054 ЦК України,

Outcome: approved