Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за участю належного йому на праві власності автомобіля і автомобіля під керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль. Постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Оцінивши розмір заподіяної йому шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 75 492\~гривні 72 копійки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив задовольнити заяву з викладених у ній підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо вимог позивача, посилаючись на те, що відповідальність відповідача було застраховано і страховою компанією було належним чином виплачено водію потерпілої у ДТП сторони суму страхового відшкодування та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити позов. Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не прибув; страхова компанія отримала копію позовної заяви з додатками 24 лютого 2020 року, однак в судове засідання на 16 березня 2020 року не надала суду пояснень на позов та не повідомила про причини неприбуття свого представника. Вислухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Постановою судді Васильківського міскрайонного суду Київської області Корнієнка С.В. від 17 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/4905/17, встановлено, що 14 вересня 2017 року о 12 годині 55 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», номерний знак [NUMBER] по вулиці Декабристів 280 у місті Василькові Київської області, в порушення\~ п. 12.1 Правил дорожнього руху\~ України, не врахував\~дорожню обстановку,\~перетнув\~суцільну\~лінію 1.1 дорожньої відмітки,\~виїхавши\~на зустрічну смугу руху, в\~результаті чого відбулося\~зіткнення\~з автомобілем\~VW D3 Passat реєстраційний\~номер\~ [NUMBER] під керуванням\~ [PERSON] , внаслідок чого\~автомобілі отримали\~механічні\~пошкодження\~та матеріальні збитки водії. Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а. с. 12). Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В обґрунтування своїх вимог щодо завданої матеріальної шкоди, позивач надав суду звіт про визначення вартості матеріального збитку № 2511 від 27.11.2017 року згідно із яким вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату 27.11.2017 року складає 72\~292 гривні 72 копійки (а.с. 13 43). При цьому, за виконання вказаного звіту визначення матеріального збитку транспортного засобу позивачем було сплачено на користь ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 1 500 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією № 576766 від 27.11.2011 року (а.с. 41). Також, водієм транспортного засобу позивача [PERSON] було оплачено послуги по евакуації пошкодженого автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди і до місця проведення огляду на загальну суму 1 700 гривень 00 копійок, про що свідчать Акти приймання-передачі виконаних робіт від 14 вересня і 24 листопада 2017 року (а.с. 42, 43). Відповідно до статті 22 ЦК України, суд вважає наведені затрати безпосередньо пов`язаними із завданням збитків позивачу у результаті порушення його цивільного права, збитків, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням належної йому речі та витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, судом встановлено, що станом на час постановлення рішення у даній справі матеріальну шкоду позивачу частково відшкодовано. Зокрема, суд враховує, що згідно із Полісом № АК/3194701 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.02.2017 року, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» застрахувало цивільно-правову відповідальність [PERSON] забезпеченого транспортного засобу марки «Mercedes Benz», номерний знак [NUMBER] (а.с. 108). На підставі цього, за заявою [PERSON] , останній отримав страхову виплату в сумі 19\~500 гривень 00 копійок (а.с. 198 230). Вказану обставину представники сторін визнали і не оспорили. Отже, у зв`язку із пошкодженням внаслідок вчиненого з вини відповідача ДТП, позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду в загальній сумі 55\~992 гривні 72 копійки, яку зобов`язаний відшкодувати відповідач. Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції, що викладено у Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 754/1114/15-ц та полягає у наступному. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування); до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон № 1961-IV (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 закону № 1961-IV). Згідно зі ст. 6 закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом закону № 1961-IV (ст. ст. 9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК). Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч. ч. 1 і 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. ст. 36, 37 закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст. 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15. Отже, у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Одночасно, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про застосування висновків Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, оскільки даний позов було подано у червні 2018 року і позивач не мав об`єктивної можливості врахувати такі висновки, оскільки станом на дату підписання і подання до суду даної позовної заяви, їх не існувало. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у встановленому судом обсязі невідшкодованої позивачу матеріальної шкоди. На підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial