Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 100\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період проходження військової служби на території Афганістану в 1984 р. позивач отримав контузію, яка стала причиною його захворювання та визнання інвалідом 2 групи. Вказаним пошкодженням здоровя йому завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих звязків, позбавленні можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійних болях та спазмах, перенесених стражданнях. З наведених підстав позивач, посилаючись на положення ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 23, 1167 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 100\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що позивач та його представник не надали суду доказів, які підтверджують причинний звязок між контузією в при проходження військової служби із захворюванням, що виникло у позивача у 2016 р.; наявність моральних страждань внаслідок зазначеного пошкодження здоровя; наявність вини відповідача у спричинені позивачеві моральної шкоди. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON], [INFO], в період з 16 березня 1984 р. до 22 червня 1985 р. проходив військову службу на території Афганістану, де велись бойові дії (а.с. 10), згідно висновку МСЕК від 13 січня 2016 р. є інвалідом 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювання, повязаного з виконанням військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 13) Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 25 листопада 2015 р., мінно-вибухова травма, вогнепальні осколкові поранення правого плеча та грудної клітки (контузія 1984 р.) колишнього військовослужбовця [PERSON], наслідком яких стали рубці на лівій передньо-бічній поверхні грудної клітки в проекції 7 ребра, на передній поверхні правого плеча у верхній третини, в подальшому призвели до розвитку дисциркуляторної енцефалопатії II ст. в обох басейнах, вестибулярного, астеноневротичного синдрому, помірного когнітивного зниження; наслідків ішемічного інсульту в правій гемісфері, руслі правої СМА (2002 р.); церебрального атеросклерозу ІІ ступеня ІХС: стенокардії напруги ІІІ ФК, постінфарктного кардіосклерозу (2004, 2006 р.), СН І ФК І, гіпертонічної хвороби ІІІ ст. ступінь-3, ризик-4, гіпертрофії лівого шлуночка, що підтверджується військово-обліковими та медичними документами. (а.с.9) У відповідності зі ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 1168 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач отримав контузію, яка призвели до захворювання та встановлення інвалідності, під час проходження військової служби на території Демократичної Республіки Афганістан, де велись бойові дії, що призвело до фізичного болю та моральних страждань внаслідок ушкодження здоровя, він має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 23, 1167 ЦК України. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 23 ч.3 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно розясненням, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину моральних та психічних страждань позивача внаслідок пошкодження здоровя, стан його здоровя на цей час, ступінь порушення нормальних життєвих звязків, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50\~000 грн., які підлягають стягненню з Міністерства оборони України. Задовольнити в повному обсязі позов про стягнення з відповідача 100 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, суд не має можливості, оскільки така сума не відповідає ступеню моральних та психічних страждань позивача внаслідок пошкодження здоровя. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про відсутність вини Міністерства оборони України у спричинені позивачеві моральної шкоди з огляду на таке. Відповідно до ст. 2 ЦК України держава України є учасником цивільних відносин. Згідно зі ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про збройні сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України. Таким чином, обовязок держави відшкодувати позивачеві завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 р. у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для суддів. При вирішені справи суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що між контузією, отриманою позивачем в період проходження військової служби, та захворюванням, яке він має на цей час, відсутній причинний звязок, оскільки це спростовується наведеним вище витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 24 листопада 2015 р. (а.с. 9) Також не приймається до уваги ствердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди внаслідок зазначеного пошкодження здоровя, оскільки в судовому засіданні встановлена наявність у позивача захворювання, причиною якого стала контузія, отримана в період проходження військової служби, а згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 1 378,00 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Outcome: partial