Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою та просив визнати за ним спадкоємцем за заповітом право власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки розміром 0,0310 га., з загальної земельної ділянки розміром 0,121 га., що знаходиться по [ADDRESS] яка належала померлій на підставі Державного Акту [NUMBER] виданого 12.12.2002 року, реєстраційний № 703, що була надана Рішенням Трипільської сільської ради № 13 від 21 червня 2002 року для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті тітки до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Клименко О.П., відповідно до листа державного нотаріуса зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видано, оскільки відсутні документи, підтверджуючі право власності спадкодавця на нерухоме майно, тому був змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві, а справу розглянути без нього. Відповідач Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності їхнього представника, та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. Третя особа в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав та не заперечив проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на частину земельної ділянки розміром 0,0310 га., з загальної земельної ділянки розміром 0,121 га., що знаходиться по [ADDRESS] Відповідно до листа № 60/01-16 від 17.02.2017 року, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, підтверджуючі право власності на земельну ділянку. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області [PERSON]. від 21.09.1998 року, [PERSON] заповіла своєму племіннику [PERSON] все належне їй майно. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя подарувала частину земельної ділянки розміром 0,090 га. третій особі - [PERSON], а на іншу, що залишилась розміром 0,031 га., спадкодавець не оформила належним чином документи, що підтверджують право власності. На відповідний запит суду була отримана відповідь приватного нотаріуса Клименко О.П. № 91/01-16 від 23.02.2017 року, відповідно до якої спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Як вбачається зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки іншого (окрім судового) порядку захисту своїх прав у позивача не має.

Outcome: approved