Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і представник позивача, обгрунтовуючи позовні вимоги пояснив, що 12 листопада 1948 року між батьками, позивача [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка, який належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 вересня 1956 року державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори, зареєстрований за № 1-1225. За час життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15 серпня 2002 року секретарем Кудашівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 23, згідно умов якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті по закону заповіла позивачу. При зверненні до нотаріальної контори за отриманням спадщини, позивачеві було відмовлено, у зв'язку з тим, що позивачем було не надано до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я [PERSON], яка за життя належним чином право власності на будинок не зареєструвала. Виходячи з вищенаведеного єдиним спадкоємцем в даній справі є позивач, який просить визнати за правовласності на вказаний будинок з господарськими будівлями ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] яка фактично після смерті [INFO] року [PERSON] успадкувала житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду просьбу справу розглянути без його присутності. Представники третіх осіб в судове засідання з'явилися, про день слухання справи сповіщені. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача задоволені бути не можуть, бо у судовому засіданні встановлено, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 12 листопада 1948 року Потокською сільською радою Щорського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 вересня 1956 року державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори, зареєстрований за № 1-1225. купив житловий будинок в с.Жовтневий Кудашівської сільської ради Щорського району Дніпропетровської області. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 вересня 1987 року Кудашівською сільською радою. Після його смерті [PERSON] яка доводилась померлому дружиною, фактично прийняла спадщину в порядку діючої на той час ст.549 ЦК УРСР, але до складу спадщини вказаний житловий будинок не входить, оскільки згідно довідки Кудашівської сільської ради спадкодавиця на день смерті проживала в будинку, який розташований по [ADDRESS], право власності на цей будинок не реєструвалося, про що свідчить довідка БТІ, а докази того, що той же будинок, який куплений батьком позивача, відсутні. [INFO] року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 січня 2014 року виконкомом Кудашівської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, але до складу спадщини, передбаченого ст. 1218 ЦК України, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] не входить. За час життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15 серпня 2002 року секретарем Кудашівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 23, згідно умов якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті по закону заповіла [PERSON]. Виходячи з вищенаведеного суд не вбачає розповсюдження заповіту на вказаний житловий будинок, та визнання за позивачем права власності на нього в порядку ст. 1268 ЦК України. А відмова в задоволенні позову покладає на позивачку обов'язок по сплаті судових витрат, як те передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed