Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просять визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцями після смерті матері за законом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Пояснив, що позивач у встановлений законом не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини у зв`язку із робочим відрядженням. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Відповідач надав суду лист у якому просив розглянути справу у відсутності їх представника. Вислухавши ступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2018 року (а.с. 5). Спадкоємцем померлої за законом є її син - позивач по справі [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.01.1961 року (а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Носенко Г.А. від 01 лютого 2019 року № 20/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері, у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем у заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача також не навів будь-яких обставин щодо причин та їх поважності не звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері позивача. На запитання суду під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача повідомив, що позивач працював в іншому місці ніж проживала його матір, а тому через зайнятість на роботі не встиг у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини; при цьому, представник позивача в судовому засіданні також повідомив суду, що позивач звільнився із даної роботи в березні 2019 року. Тобто, судом достовірно вставлено, що факт зайнятості на роботі не завадив позивачу звернутися до нотаріуса 01.02.2019 року, а тому, суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що через зайнятість на роботі позивач не встиг подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку через його перебування у відрядженні в останній день строку, суд не приймає до уваги, оскільки на переконання суду, позивач у зв`язку із своїм робочим відрядженням, не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори у період часу з 07 липня 2018 року по 06 січня 2019 року. Крім того, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, факт перебування позивача у відрядженні в останній день строку, не підтверджено відповідними доказами. Отже, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивач не довів ті обставини, на які він посилаються як на підставу своїх вимог. У зв`язку з цим, наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки судом не можуть бути визнані поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини які не підтверджено жодними доказами. Суд вважає, що з часу відкриття спадщини до закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач беззаперечно мав можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини після померлого родича. Доказів, які б вплинули та/або спростували дані висновки, суду не надано. Зазначені позивачем обставини щодо відрядження в останній день строку для прийняття спадщини, на думку суду не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини. Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed