Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки певний час не підтримуються. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пославшись, що час для примирення не потрібен. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, проти задоволення позовних вимог не заперечував, час на примирення вважає не потрібен. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року, що підтверджується копія свідоцтва про одруження серія 1-БК №\~085718 виданого 26.07.2008 року. Від шлюбу мають доньку - Маргариту, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ОК №\~183540. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме більше року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та різний сімейний бюджет. Згідно ч.\~3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.\~10 постанови від 21 грудня 2007 року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.\~111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача. Крім того, з огляду на положення ч.\~4 ст.\~174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п.\~6 ч.\~11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №\~14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, які підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved