Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № У-10-551-Н житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, укладений 31 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на житловий будинок № 32, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 14 квітня 2016 року померла [PERSON]. За життя остання залишила заповіт, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному. [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині, про що склала відповідну заяву. Інші спадкоємці за законом і за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Спадщина, яка залишилась після смерті [PERSON] складається з житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32. Також, [PERSON] Бабаївською селищною радою передана у власність земельна ділянка кадастровий номер 6325155300:00:005:0041, площею 0,1500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32. Після смерті [PERSON] [PERSON], з метою оформлення своїх спадкових прав, звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з усною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 24 листопада 2016 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 2584, відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер 6325155300:00:005:0041, площею 0,1500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32 передана у власність позивачу. Проте, постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, у звязку з тим, що документ, який підтверджує право власності на вказане спадкове майно - договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований 31 жовтня 1997 року за № У-10-551-Н на Харківській універсальній біржі, не відповідає вимогам ст. 227 Цивільного кодексу України РСР від 18 липня 1963 року щодо форми договору купівлі продажу жилого будинку. При цьому, сторони за вказаним договором купівлі-продажу житлового будинку виконали всі істотні умови, а саме: [PERSON] був переданий, а [PERSON] був прийнятий у власність житловий будинок з оплатою за нього певної домовленої суми грошових коштів. Вказаний договір не був посвідчений нотаріально, але 04 грудня 1997 року на підставі цього договору в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстровано право особистої власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, про що зроблено відповідний запис за № 46 у Реєстрову книгу № 1. Таким чином, право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою за [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не зявився, подав суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу за його відсутності. Представник Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Також вказала, що [PERSON] за життя залишила заповіт, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному. [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] Також вказала, що не має заперечень щодо оформлення позивачем своїх спадкових прав. Враховуючи заяви представників позивача та відповідача, третьої особи, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 31 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], від імені яких на підставі договору доручення діяли брокери Брокерської контори № 1024, укладено договір купівлі-продажу № У-10-551-Н, підписаний та зареєстрований на Харківській універсальній біржі 31 жовтня 1997 року, реєстраційний номер: У-10-551-Н. Відповідно до умов договору купівлі-продажу № У-10-551-Н від 31 жовтня 1997 року, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала житловий будинок індивідуального житлового фонду літ. «А-1» загальною площею 35,90 кв. м., житловою площею 20,90 кв.м., 1936 року побудови, з надвірними будівлями: сараї літ. «Б», літ. «Вп», вбиральня літ. «г», огорожа № 1,2 розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32; ціна договору 7900,00 гривень. Також судом встановлено, що житловий будинок № 32 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], зареєстрований в цілому в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON], про що 04 грудня 1997 року зроблено відповідний запис у Реєстрову книгу № 1, реєстраційний № 46. Технічний паспорт на будинок № 32 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], виготовлений Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації» станом на 26 лютого 1997 року на імя [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч. 2 до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, продавець [PERSON] та покупець [PERSON], домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі продажу № У-10-551-Н, від 31 жовтня 1997 року, і відбулося повне виконання договору, [PERSON] прийняла житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, де зареєструвала своє місце проживання, про що свідчать матеріали справи. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 2 до ст. 220 ЦК України, задовольняє вимоги позивача про визнання договору дійсним та визнає дійсним договір купівлі-продажу № У-10-551-Н від 31 жовтня 1997 року житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, укладений на Харківській універсальній біржі між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], від імені яких діяли брокери брокерської контори № 1024. Також судом встановлено, що заповітом, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 16 серпня 2005 року, реєстр № 446, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у рівних частках кожному, про що також свідчить відомості інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45313994 від 05 жовтня 2016 року (лист приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 112/01-16 від 07 лютого 2017 року). [PERSON] померла 14 квітня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 544782, що видано виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області 19 квітня 2016 року, запис № 41 від 19 квітня 2016 року. Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 112/01-16 від 07 лютого 2017 року, після померлої 14 квітня 2016 року [PERSON], яка народилася 30 серпня 1924 року, постійно проживала за адресою: [INFO], селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, 05 жовтня 2016 року відкрита спадкова справа № 59/2016; після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися: [PERSON], [INFO] з заявою про прийняття спадщини за заповітом та [PERSON], [INFO], з заявою про відмову від своєї частки у спадщині за заповітом; заяви від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили; 24 листопада 2016 року [PERSON], як спадкоємцю, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстр № 2584 та № 2586 на земельні ділянки. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 24 листопада 2016 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, у звязку з тим, що документом, який підтверджує право власності на житловий будинок [PERSON] є договір купівлі-продажу житлового будинку, який зареєстровано 31 жовтня 1997 року за № У-10-551-Н на Харківській універсальній біржі, що не відповідає вимогам ст. 227 Цивільного кодексу України РСР від 18 липня 1963 року щодо форми договору купівлі продажу жилого будинку. Також суду надано: копія паспорту громадянина України на імя позивача; копія паспорту громадянина України на імя [PERSON], [INFO]; свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 435974, видане 06 травня 2004 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, відповідно до якого [PERSON] помер 03 травня 2004 року, запис № 48 від 06 травня 2004 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 24 листопада 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 59/2016 року, відповідно до якого [PERSON] передано у спадщину за заповітом земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325155300:00:005:0041, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], 32, яка належала спадкодавцю [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 506224, виданого на її імя на підставі Рішення ХІІІ сесії V скликання Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 17 грудня 2009 року за № 010970300108. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що судом визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № У-10-551-Н від 31 жовтня 1997 року, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги позивача про визнання за позивачем право власності на житловий будинок № 32, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Бабаї, вулиця 7-ї [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2016 року.

Outcome: approved