Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,17 га, виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку, однак яку він не може оформити на себе в нотаріальному порядку, оскільки в правовстановлюючому документі на майно виявлено не відповідність дати винесення рішення про передачу у приватну власність спірної земельної ділянки, та не зазначена повна адреса розташування земельної ділянки. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, але через зазначені обставини не може належним чином її оформити, хоча самим правовстановлюючим документом в сукупності з довідками державних установ підтверджується належність майна померлій, тому просив визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та участі позивача, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла громадянка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,17 га, виділену для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS], яка належала їй згідно з Державним актом серії МК № 01782, виданим 24 липня 1993 року Воскресенською селищною Радою народних депутатів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач як син померлої [PERSON] є спадкоємцем першої черги після її смерті. Інших спадкоємців цієї ж черги судом не встановлено. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач вчасно, в передбачений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому він є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері. Між тим, від нотаріуса він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи не були належним чином оформлені: в Державному акті на земельну ділянку не зазначена повна адреса її розташування, та невірно записана дата рішення про передачу у приватну власність спірної земельної ділянки: замість рішення від 8 липня 1993 року зазначено - 12 липня того ж року. Також, в Державному акті серії МК № 01782 про право власності на земельну ділянку, площею 0,17 га, відсутня повна адреса її розташування. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. В той же час, факт належності земельної ділянки померлій [PERSON], окрім самого Державного акту, також підтверджується витягом з нормативної грошової оцінки ділянки від 20 березня 2014 року, складеним відділом Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, а також довідкою цієї установи від 19 березня 2014 рокута копією рішення Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 8 липня 1993 року про передачу [PERSON] земельної ділянки у приватну власність (а.с.17-19, 26). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало [PERSON] і після її смерті воно входить до складу спадщини та повинно перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивача у справі, який є його єдиним спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців цієї ж черги, що прийняли спадщину судом не встановлено. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved