Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей, відповідно до якого відповідач позичив у [PERSON] грошову суму у розмірі 58 000 грн. Відповідач зобов'язався повернути суму позики в строк по 01 лютого 2012 року включно, або надати документи щодо оформлення права власності на недобудовану частину [ADDRESS], для чого, власне, і запозичував ці кошти. У зазначений строк відповідач борг не повернув, вищевказані документи не надав. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] 60764,93 грн. боргу, з яких: 58000 грн. - сума основного боргу, 3112,93 грн. - 3% річних, 348,00грн. - інфляційні збитки за мінусом дефляції - а також сплачену суму судового збору у розмірі 607,65 грн. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково та просить замінити первісні вимоги зобов'язання новими зобов'язаннями, на які представник позивача погодився. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Під час розгляду справи встановлено, що 31 березня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, шляхом складання боргової розписки, за яким позивач передав відповідачеві у борг грошові кошти в сумі 58 000 гривень для оформлення об'єкту незавершеного будівництва по [ADDRESS] та його подальшої реалізації разом з земельною ділянкою. В свою чергу відповідач зобов'язувався в термін до 01.02.2012 дооформити об'єкт незавершеного по [ADDRESS] або повернути кошти (а.с. 7). У зазначений строк Відповідач борг не повернув, тобто порушив свої договірні зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. При цьому, ч. 2 даної статті ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням зазначених норм закону, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за мінусом дефляції , яку Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача, станом на 14 листопада 2013 року складає 60764,93 грн. боргу, з яких: 58000 грн. - сума основного боргу, 3112,93 грн. - 3% річних (58000,00 грн. х 3%/365 дн. х 653 дн. = 3112,93 грн.), 348,00грн. - інфляційні збитки з мінусом дефляції ( а.с.5,6) Слід зазначити, що [PERSON] не спростував зазначені вище суми та їх розрахунки та навпаки в судовому засіданні погодився з такими розрахунками. Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які у відповідності до вимог ст. ст. 509, 526 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, є всі правові підстави та достатні докази для ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі. Що ж стосується заміни первісного зобов»язання іншими зобов»язанням, то позивач свої вимоги про стягнення саме суми коштів не змінив, однак сторони не позбавлені можливості в порядку виконання судового рішення дійти згоди мирним шляхом. На підставі ст. 88 ЦПК України на відповідача належить покласти й судові витрати, пов'язані з поверненням позивачу сплаченого судового збору у сумі 607 грн. 65 коп.

Outcome: approved