Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 25.04.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №42. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружнє життя сторін не склалося, сторони мають різні погляди на життя, зовсім по різному оцінюють ті чи інші життєві ситуації. На цьому ґрунті між ними почали виникати скандали, у сімї запанувала напружена атмосфера. Вони втратили почуття любові один до одного, тому припинили підтримувати подружні відносини і поновлювати їх не збираються. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. До суду надав письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.30). Відповідачка також не з'явилась у судове засідання, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідача надійшла письмова заява, у якій вона просить розглядати справу без її участі, вказує, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище (а.с.31). Справу розглянуто згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст.206\~ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2015 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується актовим записом № 42 згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами були припинені у жовтні 2018 року, відновлювати їх сторони не бажають. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження (а.с. 6). За спільною домовленістю дитина залишається проживати разом із матірю. Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Спір щодо поділу майна відсутній. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Частиною 2\~статті 104\~СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч.\~3\~ст.105\~СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Місце проживання дитини за згодою сторін визначено разом із матірю. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.\~113 СК України, позивачка вирішила залишити шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved