Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є наймачем зазначеної квартири. Він, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.09.2014 року, визнаний членом сім'ї відповідача та за ним визнано право користування зазначеною квартирою. Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, однак з квітня 2013 року в ній не проживає, проте на неї продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушений сплачувати він. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що відповідача знає біля 15 років, що в 2013 році вона зникла, та до цього часу вона її більше не бачила, люди говорять, що вона десь поїхала. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що позивача знає з 1991 року, відповідача він також знає, оскільки проживає в одному під'їзді з позивачем, він бував у гостях у позивача та відповідача, однак з 2013 року відповідач зникла і речей її у квартирі також немає. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, як убачається зі змісту рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.09.2014 року, та не заперечується позивачем, відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.9). Згідно цього є Рішення суду позивача визнано членом сім'ї відповідача та визнано за ним право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно довідки від 20.10.2014 року, позивач та відповідач є зареєстрованими в зазначеній квартирі (а.с.10). Судом на підставі показань свідків та наявних у справі письмових матеріалів, установлено, що відповідач з квітня 2013 року в зазначеній квартирі не з'являється та не проживає, речей її у квартирі також немає (а.с.8-9). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняв, більше шести останніх місяців у квартирі відсутня без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved