Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Ухвалою судді від 26.06.2017 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [INFO] є споживачем послуг теплопостачання, але в повному обсязі не оплачує надані послуги, у зв'язку з чим станом на 30 квітня 2017 року утворилася заборгованість суми основного боргу, яка складає 12683,38 грн., а саме: 12074,77 заборгованість за надані послуги теплопостачання; 362,69 грн.- 3% річних від простроченої суми; 245,93 грн.- збитки від інфляції. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до листів Виконавчого комітету Червонозаводської у місті Харкові ради від 31.08.2006 № 01-10/2153, від 08.07.2009 № 1196 /2/12 щодо доручення включення відомчої котельної для забезпечення теплопостачанням житлових будинків у звязку з відсутністю інших джерел живлення та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» структурним невідокремленим підрозділом якого є Харківське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів надає послуги з теплопостачання населенню. Зокрема, забезпечує теплом житлові будинки № 310, 312, 312-А по проспекту Гагаріна в м. Харкові. Як убачається з матеріалів справи, позивачем протягом 2012-2017 надавались послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати надані послуги теплопостачання у строки, встановлені договором або законом. В порушення вимог чинного законодавства, відповідач неповно та несвоєчасно здійснював оплату послуг, в наслідок чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з наступного: 12074,77 заборгованість за надані послуги теплопостачання; 362,69 грн.- 3% річних від простроченої суми; 245,93 грн.- збитки від інфляції. Положення статті 68 Житлового кодексу України, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги. Пунктом 1 частини 1 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору, п. 5 ч. 3 ст. 20 цього ж закону вказує на обов'язок споживача оплачувати надані послуги теплопостачання у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобов'язання як правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити\~\~гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов'язання. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~ умов,\~\~ визначених\~\~змістом\~\~зобов'язання\~\~(неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення\~\~зобов'язання\~\~внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання,\~\~якщо це встановлено договором або законом,\~\~або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~\~індексу інфляції за весь час прострочення,\~\~а також три проценти річних\~\~від\~\~простроченої\~\~суми,\~\~якщо\~\~інший\~\~розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 206 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані\~\~докази в їх сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved