Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, разом із тим, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитним договором, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Відтак, на переконання позивача, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від №0301/1206/71-825 від 19.12.2006 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 19.12.2006 р. Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та гр. [PERSON] уклали кредитний договір №0301/1206/71-825, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати відповідачу кредит в розмірі 359 900,00 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і всі проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк виконав умови кредитного договору, утім, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язань грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.09.2013 р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 355 400,00 грн., по відсотках 409 797,77 грн., пеня - 575 925,16 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором 19.12.2006 р. між банком та гр. [PERSON] був укладений іпотечний договір №0301/1206/71-825-Z-1, відповідно до якого [PERSON] передав банку в іпотеку майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Вартість предмета іпотеки 449 909,00 грн. Предмет позову становить вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки : домоволодіння [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0301/1206/71-825 від 19.12.2006 р., яка станом на 01.09.2013 р. складає 1341122,93 грн., а саме: за кредитом - 355 400,00 грн.; по відсотках - 409 797,77 грн.; пеня - 575 925,16 грн., на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14), шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна, про стягнення судових витрат тощо. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступного. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що 19.12.2006 р. Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та гр. [PERSON] уклали кредитний договір №0301/1206/71-825, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати відповідачу кредит в розмірі 359 900,00 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і всі проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк виконав умови кредитного договору, утім, відповідач допустив порушення умов договору,що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 01.09.2013 р. становить: за кредитом - 355 400,00 грн., по відсотках 409 797,77 грн., пеня - 575 925,16 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором 19.12.2006 р. між банком та гр. [PERSON] був укладений іпотечний договір №0301/1206/71-825-Z-1, відповідно до якого [PERSON] передав банку в іпотеку майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві приватної власності (вартість предмета іпотеки складає 449 909,00 грн.). Разом з тим, укладаючи кредитний договір, сторони за ним передбачали (а.с. 43), що банк має право (п. 10.5) повністю або частково перевести свої зобов'язання по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди позичальника. Також, відповідно до п. 10.7 кредитного договору при виконанні цього договору разом з його умовами сторони керуються чинним законодавством України і нормативними документами НБУ. Відтак, ухвалюючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, і в цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. Суду не було надано доказів повідомлення відповідача у встановленому законом порядку та відповідно до вимог п. 10.6 договору про заміну кредитора у зобов'язанні та не було надано доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (відповідно до п. 10.6 кредитного договору всі повідомлення, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом за адресою, вказаною у розділі 10 цього договору, або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п.п. 6.1.2,п. 6.1 цього договору). Таким чином, оскільки кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, та передбачене кредитним договором право банку повністю або частково перевести свої зобов'язання по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди позичальника не звільняє банк від виконання передбаченого ч. 2 ст. 516 ЦК України обов'язку, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, та в силу ч. 2 ст. 516 ЦК України, оскільки боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, саме новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, через що підстави для задоволення позову відсутні (ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України). Судові витрати віднести на рахунок позивача (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed