Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності за життя [PERSON], яка померла 28.09.2014 року дублікату свідоцтва про право власності на житло №209, виданого 02.12.2008 року згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради за №209 від 28.11.2008 року, замість втраченого свідоцтва про право власності на житло №С 1277, виданого 17.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С 8881 від 15.12.1993 року, оскільки у вказаному документі її прізвище вказане як «Харчіна» замість вірного «Харчина». Окрім того, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру №49, загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., що розташована в будинку №17 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті його рідної сестри [PERSON], яка померла 28.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником квартири №49, що розташована в будинку №17 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а саме 1/2 її частина належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.06.2009 року, а інша 1/2 частина квартири належить їй на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло №209, виданого 02.12.2008 року згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради за №209 від 28.11.2008 року, замість втраченого свідоцтва про право власності на житло №С 1277, виданого 17.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С 8881 від 15.12.1993 року, однак в якому її прізвище вказане як «Харчіна» замість вірного «Харчина». 28.09.2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй вказаної вище квартири. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті сестри, звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак отримав відмову через відсутність факту родинних відносин між ним та [PERSON] та у звязку з тим, що ним не було надано правовстановлюючого документу на 1/2 частину вказаної квартири, тому для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2015 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт того, що позивач є рідним братом [PERSON], що і надало позивачу підстави для звернення до цього суду з даним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті його рідної сестри. Позивач в судове засідання не зявився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28.09.2014 року померла [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири №49, що розташована в будинку №17 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, 1/2 частина якої належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.06.2009 року, а інша 1/2 частина - на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло №209, виданого 02.12.2008 року згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради за №209 від 28.11.2008 року, замість втраченого свідоцтва про право власності на житло №С 1277, виданого 17.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С 8881 від 15.12.1993 року, однак в якому її прізвище вказане як «Харчіна» замість вірного «Харчина» (а.с.12-13, 39). Позивач звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на вказану спадщину, однак отримав відмову через відсутність факту родинних відносин між ним і [PERSON] та у звязку з тим, що ним не було надано правовстановлюючого документу на 1/2 частину вказаної квартири, а саме дублікату свідоцтва про право власності на житло, а саме вказану квартиру, тому для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду (а.с.7). Так, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2015 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт того, що позивач є рідним братом [PERSON], що і надало позивачу підстави для звернення до цього суду з даним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті його рідної сестри (а.с.9-10а). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту належності за життя [PERSON], яка померла 28.09.2014 року, дублікату свідоцтва про право власності на житло №209, виданого 02.12.2008 року, суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, помилкове зазначення прізвища [PERSON] як «Харчіна» у дублікаті свідоцтва про право власності на житло №209, виданого 02.12.2008 року згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради за №209 від 28.11.2008 року, замість втраченого свідоцтва про право власності на житло №С 1277, виданого 17.03.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С 8881 від 15.12.1993 року, підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON], в якому її прізвище зазначено як «Кононенко», свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] прийняла прізвище «Харчина», свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.06.2009 року, згідно якого спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в якому зазначено, що [PERSON] належить 1/2 частина квартири №49, що розташована в будинку №17 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.06.2009 року, довідкою КП «ЖЕО №35» від 16.10.2014 року, згідно якої [PERSON] була зареєстрована у квартирі №49, що розташована в будинку №17 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі по день своєї смерті, тобто по 28.09.2014 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.12-14, 31, 34), що дає суду підстави для встановлення даного факту. Щодо позовних вимог у частині визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON], бажаючи прийняти спадщину, що відкрилась після смерті його рідної сестри, звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, а відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved