Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним\~ позовом. У позові вказав, що 21.04.2016 року, о 17-00 годині сталася ДТП з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «AUDI-A6», державний номер АР 9666СН, який належить [PERSON] Вина [PERSON] підтверджується постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «SKODA PRAKTIK», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] Розмір завданих збитків за пошкоджений автомобіль, відповідно до звіту товарознавчої експертизи № 15/5/16 від 26.05.2016 року становить 68280 грн. 47 коп. Оскільки винуватцем ДТП не була відшкодована завдана шкода, власники пошкоджених автомобілів з метою отримання відшкодуванням шкоди звернулися до МТСБУ. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 19.07.2016 року за № 5394 рв в розмірі 60880 грн. 47 коп., крім того платіжним дорученням №6965 рв від 12.07.2016 року позивач перерахував 650 грн. за послуги аварійного комісару. Всього затрати позивача складають суму 61530 грн. 47 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 22.01.2018 року визначений розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, крім того в ухвалі суду було запропоновано відповідачу у строк 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, подати відзив на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України . 07.02.2018 року від [PERSON] надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому вона просить позовні вимоги в частині стягнення з неї суми шкоди, заподіяної в результаті ДТП відмовити, оскільки згідно ст.. 1187, 1166 ЦК України, шкоду відшкодовує особа яка керувала транспортним засобом та з вини якої сталося ДТП. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за адресою реєстрації відповідача. Як вбачається з довідки Балабинської селишної ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (а.с. 43), саме за цією адресою відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду, позову з додатками [PERSON] отримав 23.02.2018 року (а.с. 55), але відзив до даного часу суду не направив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2016 року відповідач [PERSON] визнаний винуватим і притягнутий до адміністративної відповідальності за\~ст.124 КУпАП\~за те, що 21.04.2016 року, о 17-00 годині, [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи транспортним засобом «AUDI-A6», державний номер [NUMBER], при виїзді на міст Преображенського № 2, у м.Запоріжжі, не розрахувавши безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «SKODA PRAKTIK», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило останньому механічні пошкодження, та матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.9 а, 13.1\~ПДР (а.с. 7). 02.06.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся потерпілий [PERSON] з заявою про виплату йому страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті зазначеного ДТП (а.с. 6). Згідно звіту № 15/05/16 СПД [PERSON] про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику ТЗ «SKODA PRAKTIK», державний номер [NUMBER] в результаті ДТП, сума шкоди становить 68280 грн. 64 коп. (а.с. 10-14). На підставі наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 5394 від 07.07.2016 року, [PERSON] підлягає відшкодуванню сума 60880 грн. 47 коп. (а.с. 18). Як вбачається з платіжного доручення за № 5394 рв від 19.07.2016 року МТСБУ сплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 60880 грн. 47 коп. (а.с. 20). Згідно рахунку № 6965 від 09.06.2016 року та платіжного доручення № 6965 рв від 12.07.2016 року, позивач перерахував 650 грн. за послуги аварійного комісару (а.с. 21, 22). Відповідно до\~ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій заподіяні збитки в результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2\~статті 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підставі\~ст.1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~статті 1187 ЦК України\~встановлено, що діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до п.2\~ст.1187 ЦК України\~відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Також\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за заподіяний збиток. Оскільки МТСБУ відшкодувало потерпілому [PERSON] суму заподіяних збитків у розмірі 60880 грн. 47 коп., та оплатила послуги аварійного комісара у сумі 650 грн., тому вказані витрати підлягають стягненню. Пунктом 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~(із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадян, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Враховуючи вищевказане, той факт, що винним в ДТП визнано [PERSON], який на законних підставах керував транспортним засобом у момент скоєння ДТП , суд вважає, що вищевказана сума відшкодування підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Позовні вимоги про стягнення суми відшкодування з [PERSON], суд вважає необхідним залишити без задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial