Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 28 серпня 2016 року в селі Біла, Ямпільського району, Вінницької області [PERSON] позичив 6000 гривень і зобов'язувався повернути боргові кошти до 01 вересня 2016 року. Відповідач по справі про позику 6000 гривень у [PERSON] власноруч написав розписку, де вказав, що зобов'язується повернути борг до 01 вересня 2016 року. Відповідач ухиляється від повернення позивачу боргу, намагання зустрітися з відповідачем виявились марними, повернути вказані кошти відмовляється при цьому висловлює слова погроз. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду і просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь грошовий борг в сумі 6000 гривень та судові витрати відповідно до квитанції про сплату судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву вхід. № 6026 від 21 жовтня 2016 року в якій просить справу слухати у його відсутність та ухвалити заочне рішення. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав оригінал розписки від 28 серпня 2016 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надійшло. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Із досліджених матеріалів справи встановлено, що 28 серпня 2016 року [PERSON], житель села Лаврівка, Ямпільського району зробив позику коштів в [PERSON] в сумі 6000 (шість тисяч) гривень та зобов'язався віддати до 01 вересня 2016 року, про що в розписці підтверджено його підписом (оригінал розписки від 28 серпня 2016 року (а.с.14). Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ч.1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. До того ж, ч.1 ст.530 ЦК України - Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.610 ЦК України передбачено - що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно з ч.2 ст1047 ЦК України - на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положенням ст.1049 ЦК України - передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З врахуванням вище викладеного, суд має підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, який мав місце 28 серпня 2016 року, що беззаперечно доведено . Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача суму борг за договором позики від 28 серпня 2016 року в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 580 гривень.

Outcome: approved