Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування уточнених позовних вимог від 03.12.2014р. (а.с.101-102) зазначено, що 25.04.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (на теперішній час змінено назву на ПАТ «ОТП Банк»), та [PERSON] укладено кредитний договір № ML 700/457/2006 (надалі - Кредитний договір № 1), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 29155,0 доларів США строком до 25.04.2021 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі № 1. В подальшому, 29.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № ML 700/875/2007 (надалі - Кредитний договір № 2), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 17500,0 доларів США строком до 26.08.2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі № 2. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2, укладеними між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язань перед позивачем за Кредитними договорами було укладено договори іпотеки: · Договір іпотеки № РML-700/457/2006 від 25.04.2006 року, укладений між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON]; · Договір іпотеки № PCL-ML 700/875/2007 від 29.08.2007 року, укладений між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON] Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та розмірах, встановлених умовами Кредитного договору № 1 та Кредитного договору № 2. У зв'язку з чим, станом на 21.02.2014 року виникла заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1 у розмірі 28833,20 доларів США, що у еквіваленті дорівнює 254827,82 грн., яка складається з: · Заборгованість за кредитом у розмірі 17515,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 154798,81 грн.; · Пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі - 11318,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 100029,01 грн. Заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2 станом на 21.02.2014 року складає 19797,20 доларів США, що у еквіваленті дорівнює 174967,65 грн., яка складається з: · Заборгованість за кредитом у розмірі 9994,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 88327,68 грн.; · Пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 9803,12 доларів США, за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 86639,97 грн. Загальна сума заборгованості станом на 21.04.2014р. за Кредитним договором «1 та №2 відповідача [PERSON] становить 429795,47 грн. , яку ТОВ «ОТП Факторінг Україна» просять стягнути у позові. А також стягнути суму сплаченого при поданні позовної заяви судового збору. Представник позивача Дідоха І.З., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки , що відповідно до принципу юридичної визначеності , як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 25.04.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (на теперішній час змінено назву на ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № ML 700/457/2006 (надалі - Кредитний договір № 1), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 29155,0 доларів США строком до 25.04.2021 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі № 1. (а.с. 7-12). В подальшому, 29.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № ML 700/875/2007 (надалі - Кредитний договір № 2), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 17500,0 доларів США строком до 26.08.2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі № 2 (а.с. 18-22). В забезпечення виконання зобов'язань перед позивачем за Кредитними договорами було укладено договори іпотеки: · Договір іпотеки № РML-700/457/2006 від 25.04.2006 року, укладений між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON] (а.с. 31-34); · Договір іпотеки № PCL-ML 700/875/2007 від 29.08.2007 року, укладений між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON] (а.с. 35-37). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання визнається правовідношенням, на підставі якого одна сторона - боржник зобов'язується здійснити на користь другої сторони - кредитора певні дії або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Як встановлено ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником чи/та майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено ,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності у зв'язку з неможливістю виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з божника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі статті 624 цього ж кодексу. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2, укладеними між АКБ «Райффайзенбанк» та [PERSON] (а.с. 46-47). Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж Кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, до позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до відповідача з виконання зобов'язання за Договором, а отже, саме на користь позивача має бути стягнена заборгованість, що існує у відповідача на момент звернення до суду з цим позовом. Судом встановлено, що станом на 21.02.2014 року виникла заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1 у розмірі 28833,20 доларів США, що у еквіваленті дорівнює 254827,82 грн., яка складається з: · Заборгованість за кредитом у розмірі 17515,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 154798,81 грн.; · Пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі - 11318,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 100029,01 грн. Заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2 станом на 21.02.2014 року складає 19797,20 доларів США, що у еквіваленті дорівнює 174967,65 грн., яка складається з: · Заборгованість за кредитом у розмірі 9994,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 88327,68 грн.; · Пеня за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 9803,12 доларів США, за курсом НБУ станом на 21.02.2014 року становить 86639,97 грн. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2 складає 429795,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України. Згідно платіжного доручення № 2097 від 20.03.2014 року, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654,0 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved