Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 81600,00 грн. заборгованість за договором позики, суму заборгованості з урахуванням інфляційних витрат у розмірі по дату винесення рішення суду та три відсотки від простроченої суми за кожен день прострочки у розмірі по дату винесення рішення, оскільки останній не виконує зобовязань щодо повернення боргу за договором позики від . Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами (ч. 4 ст. 223, ч. 8 ст. 279 ЦПК України). Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 10 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 81600,00 грн., а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у строк не пізніше 10 січня 2018 року (п. 1,3 договору). Відповідно до п. 4 Договору позики від 10.10.2017 року сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення зобовязання, позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми за кожен день прострочення. 24 січня 2018 року на адресу відповідача представником позивача - адвокатом [PERSON] надіслано претензію про сплату заборгованості за договором позики, та згідно зворотного повідомлення вбачається, що [PERSON] отримав претензію 30.01.2018 року, але жодної відповіді не надав. 25 січня 2018 року приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] подано адвокатський запит щодо надання повідомлення нотаріусом, чи не надходили на зберігання кошти на погашення боргу за договором позики від 10.10.2017 року від [PERSON] 30 січня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у наданні відповіді на запит, посилаючись на ст.. 8 Закону України «Про нотаріат» - відомості отримані під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса зацікавленої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обовязки є нотаріальною таємницею. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1\~ст. 1046 ЦК України). Згідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1, 2\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, суд вважає, що позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.10.2017 року, іншого відповідачем суду доведено не було. Тому враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконав, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача сума боргу в розмірі 81600 грн. 60 коп.. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як з'ясовано судом, відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за сумою 81600 грн. 00 коп. Крім того,\~ст. 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено у Постанові ВСУ від 02.07.2014 р., за змістом\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБ України лише в тому разі, якщо договором не встановлено інші умови. Позивачем надано розрахунок боргу станом на 14.02.2018 року з урахуванням розміру процентів в гривнях, яка є правомірною для нарахування процентів за користування відповідачем грошовими коштами позивача. Отже, грошові кошти зазначені в договорі позики від 10.10.2017 року, є боргом, який підлягає поверненню в звязку із не виконанням відповідачем зобовязання щодо укладення з позивачем договорів позики. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1685,04 грн.. На підставі ст. ст. 209, 220, 570, 635, 657 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved