Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що 06 квітня 2006 року померла його мати [PERSON]. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є позивач по даній справі, оскільки 15 квітня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після її смерті залишилася земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства яка розташована за адресою Київська область Обухівський район с. Григорівка. При життя покійна не отримала державний акт на вказану земельну ділянку хоча його було виготовлено, в звязку з чим позивачу відмовлено в прийняті спадщини та рекомендовано звернутися до суду тому вона просить в судовому порядку визнати її власником даного спадкового майна. Позивачка в судове засідання не з'явився. Його представник [PERSON] направив до суду клопотання про слухання справи в його відсутності . позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявився, надавши суду письмове клопотання в якому просять слухати справу в відсутності їх представника, з заявленим позовом згідні. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті [PERSON]Г, яка померла 06 квітня 20106 року до складу спадщини вийшло право власності на земельні ділянки площею 0,6103 га, яка належала покійній відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №588266 з кадастровим номером 3223182000:05:002:0042, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК № 045327 виданого виконкомом [PERSON] сільської ради 08 квітня 2006 року [PERSON] померла 06 квітня 2006 року(а.с.6). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд для захисту прав позивача вважає за необхідне визнати власником частини майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved