Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 04 липня 2012 року між TOB «ВУТЕК-ІНВЕСТ» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № ЦОВІ.349. Відповідно до кредитного договору № ЦОВІ.349 від 09.07.2012 року відповідач отримав фінансовий кредит на будь-які законні цілі у розмірі загальної суми 1500,00 грн. строком на 15 діб до 19.07.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Договором-анкетою фінансового кредиту були встановлені умови надання та забезпечення кредиту. Насамперед було встановлено, що кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і повернення в сумі 1500,00 гривень під 60% за місяць, або 2% за день, що у грошовому вираженні складає 30,00 грн. за день. Того ж дня відповідач отримав грошові кошти в касі позивача. Додатковими угодами до кредитного договору №ЦОВІ.349 від 04.07.2012 року, що були складені та заключні 19.07.2012 року, 26.07.2012 року та 08.08.2012 року, термін дії кредитного договору був пролонгований до 15.08.2012 року на тих же умовах. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом внесення в касу позивача готівкою або перерахування на його рахунок грошових коштів. Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом до нього застосовуються штрафні санкції, а саме нарахування і стягнення пені. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, договір набирає чинності з дати його укладення та дії до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. В порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач не погашає кредит та нараховані проценти у обсязі, передбаченому кредитним договором, про що він неодноразово повідомлявся як усно так і письмово, завдяки чому утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 20.05.2013 року утворилась заборгованість у сумі: 13825,00 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 00 копійок, з яких: 1500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8550,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3775,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Через порушення умов кредитного договору з боку позичальника, своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку [PERSON] у добровільному порядку не погасила, тому позивачем, відповідно до умов кредитного договору, було зараховано пеню за порушення зобов'язань за кредитним договором. Про бажання позивача достроково стягнути заборгованість за кредитним договором у зв'язку з порушенням з боку останнього умов кредитування, відповідач був повідомлений належним чином, однак у добровільному порядку заборгованість не погасив. Просили суд стягнути з відповідача, [PERSON], на користь TOB «ВУТЕК- ІНВЕСТ» заборгованість за кредитним договором № ЦОВІ.349 від 04 липня 2012 року в сумі 13825 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 00 копійок, а також понесені судові виграти у розмірі 229,40 грн., а всього стягнути 14054,40 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят чотири) гривні 40 копійок. Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вутек-Інвест» у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, не дивлячись на те, що належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, повідомлення про причини неявки до суду або будь-яких пояснень по справі, від останньої не надійшло. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Вутек-Інвест» та відповідачем [PERSON], [INFO], був укладений договір-анкета фінансового кредиту №ЦОВІ.349 від 04 липня 2012 року (а.с. 4-5), відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит на суму 1500 грн. на 15 календарних днів до 19 липня 2012 року, зі сплатою 60% на місяць, або 2% на день, що у грошовому вираженні складає 30,00 грн. за день. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно отримала суму кредиту, додатковими угодами (а.с. 6,7), строк дії договору був пролонгований і кінцевий термін повернення кредиту встановлений - 02 серпня 2012 року. Проте, кредит не був погашений та відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.05.2013 року вона має заборгованість по кредитному договору загальною сумою 13825 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 1500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8550,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3775,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 11). У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] отримала кредит, але перерахування грошових коштів на рахунок позивача не відбувається, в результаті чого утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена. Це підтверджується довідкою про заборгованість за кредитом (а.с. 11). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Одностороння відмова від зобов'язання відповідно до ст. 615 ЦК України не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На цей час заборгованість відповідача станом на 20.05.2013 року становить 13825 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанцій, що є у матеріалах справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved