Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору №R091.0038925 від 25.11.2013 року [PERSON] отримав кредит з використанням платіжної картки у розмірі 17520 грн. Відповідач, в свою чергу, зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 17.11.2015 року, згідно з графіком погашення кредиту та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 річних та 2,59 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від № Lоаn-46871 від 25.11.2013 року про облік кредитного ліміту. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання та станом на 04.05.2016 року має заборгованість за кредитним договором №R091.0038925 від 25.11.2013 року у розмірі 41452 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 13140 грн. 75 коп. сума заборгованості по кредиту; 0 грн. 92 коп. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 8125 грн. 90 коп. - простроченої комісії за користування кредитом; 20184 грн. 74 коп. пені, яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином шляхом надсилання рекомендованими листами на його адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього, але він тривалий час не з'являвся у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис (а.с. 29, 38). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 31.05.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 24), за адресою місця реєстрації відповідач повідомлявся про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 25.11.2013 року [PERSON] звернувся до позивача ПАТ Банк «ТРАСТ» з заявою про надання кредиту на споживчі цілі та був ознайомлений з основними умовами споживчого кредитування, про що свідчить його підпис (а.с.14). Він погодився, що заява (а.с. 9), тарифи РКО (а.с. 17), розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту (а.с. 12) і графік платежів (а.с. 15) є невідємною частиною договору, що засвідчив своїм підписом. Як вбачається з заяви про надання кредиту на споживчі цілі, відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,01 річних та 2,59 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строк дії кредиту 24 місяці, щомісячно сплачується частина кредиту, відсотки та комісія за користування кредитом (а.с.14) [PERSON] був відкритий поточний рахунок для здійснення операції з використанням платіжної картки та він отримав платіжну картку 26252006893001, ПІН-код до неї (а.а. 18). Відповідно до меморіального ордеру № Lоаn-46871 від 25.11.2013 року, за договором №R091.0038925 від 25.11.2013 року [PERSON] на картку 26252006893001 була перерахована сума 17520 грн. (а.с.19). Відповідач свої договірні зобовязання за кредитним договорам перед позивачем не виконав, станом на 04.05.2016 року має заборгованість за кредитним договором №R091.0038925 від 25.11.2013 року у розмірі 41452 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 13140 грн. 75 коп. сума заборгованості по кредиту; 0 грн. 92 коп. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 8125 грн. 90 коп. - простроченої комісії за користування кредитом; 20184 грн. 74 коп. пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20). Відповідно до умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту, а відповідач зобов'язується на вимогу позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим кредитним договором (при їх наявності), що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, у випадках: порушення клієнтом своїх зобов'язань по кредитному договору; якщо клієнт введе кредитора в оману шляхом надання недостовірної або неповної інформації; якщо клієнт не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання по будь-яким договорам, які укладені між кредитором і клієнтом та пов'язані з наданням кредитором клієнту позикових коштів; в інших випадках, передбачених заявою, цими Умовами та чинним законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, взяті на себе обовязки [PERSON] не виконував у повному обсязі, у звязку з чим, має заборгованість за кредитним договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вказує стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором у сумі 41452 грн. 31 коп. Заперечень проти позову відповідач не надав. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати - судовий збір у розмір 1378 грн.

Outcome: approved