Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що між ним та відповідачем укладено Кредитний договір за №HEH0GK00000672 від 17.02.2005 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 6930,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 17.02.2015 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між позивачем та [PERSON] 17.02.2005 року укладено Договір іпотеки №HEH0GK00000672. Згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 37,90 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами Договору іпотеки ціна предмету іпотеки склала 53460,00 гривень. Через неналежне виконання відповідачем умов Договору станом на 20.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 11141,66 доларів США,що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2014 року складає - 89021,86 гривень. У зв'язку з чим позивач просить суд: - звернути стягнення на квартиру загальною площею 37,90 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №HEH0GK00000672 від 17.02.2005 року) Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; - виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмету іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 365,40 гривень. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить суд розглядати справу без участі позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримують, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем - [PERSON] укладено Кредитний договір за №HEH0GK00000672 від 17.02.2005 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 6930,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 17.02.2015 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між позивачем та [PERSON] 17.02.2005 року укладено Договір іпотеки №HEH0GK00000672. Згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 37,90 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами Договору іпотеки ціна предмету іпотеки склала 53460,00 гривень. Через неналежне виконання відповідачем умов Договору станом на 20.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 11141,66 доларів США,що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2014 року складає - 89021,86 гривень, що складається з: - 3481,22 доларів США - заборгованість за кредитом; - 3644,10 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 946,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 3070,08 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону: пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 37,90 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HEH0GK00000672 від 17.02.2005 року - є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно до ч.1,2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, враховуючи що позивачем не була дотримана процедура письмового повідомлення всіх відповідачів, а саме: банком на адресу відповідача [PERSON] була направлена письмова вимога про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги та з попередженням, що у разі невиконання зазначеної вимоги банк має намір продати предмет іпотеки, та вимагає в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги добровільно звільнити квартиру разом зі всіма членами сім'ї та іншими мешканцями. Однак іншим членам сім'ї відповідача взагалі така вимога не направлялась, а тому виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), як наслідок такого повідомлення, свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, як передчасно заявлених. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача в частині задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial