Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~скасування заборони\~на відчуження\~майна,\~в якому зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після якої залишилася спадщина, а саме будинок [ADDRESS] , право власності на який вона набула на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2010 року по цивільній справі № 2-5429/10р. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину тому що постійно проживав зі спадкодавицею в одному будинку на час її смерті та звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі було виявлено заборону (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 20954690, дата реєстрації 16.05.2005 року Запорізьким обласним нотаріальним архівом на підставі договору застави б/н Перша Запорізька державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження будинок за адресою: [ADDRESS] ; додаткові данні архівний номер [NUMBER] , архівна дата 31.07.1997, дата виникнення 01.01.1950, № реєстру 16985-101, внутр..№ 8D01624028EE432E2F2F. 26.02.2021 року Другою державною нотаріальною конторою було направлено запит до Першої Запорізької державної нотаріальної контори за № 245/102-14. 06.03.2021 року від Першої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла відповідь за № 468/01-16 відповідно до якої згідно із письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленням банків про видачу позик за 1956-1970,01973 роки та алфавітної книги реєстру заборон Першої Запорізької державної нотаріальної контори є запис № 42 про накладення заборони відчуження № 16958, який зроблено 02.11.1964 року на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу на ім`я [PERSON] , [ADDRESS] . 14.04.2021 року до Запорізького трансформаторного заводу звернувся позивач з лиістом про надання інформації щодо заборгованості його батька. [PERSON] та матері, [PERSON] 19.05.2021 року від Запорізького трансформаторного заводу надійшла відповідь, згідно до якої за даними бухгалтерського обліку [PERSON] та [PERSON] заборгованості перед ПАТ «Запоріжтрансформатор» не мають. Позивач просить суд скасувати заборону (архівний запис) на відчуження будинку [ADDRESS] , накладеного Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 02.11.1964 року Запорізького трансформаторного заводу за № 16985 запис № 42. У судове засідання позивача не з`явився, направив до суду заяву проханням слухати справу в його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Перша Запорізька державна нотаріальна контора просить суд розглянути справу в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~129\~Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно із п. 2 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 р. також зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості, позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після якої залишилася спадщина, а саме будинок [ADDRESS] , право власності на який вона набула на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2010 року по цивільній справі № 2-5429/10р. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину тому що постійно проживав зі спадкодавицею в одному будинку на час її смерті та звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі було виявлено заборону (архівний запис) на відчуження житлового будинку [ADDRESS] . 06.03.2021 року від Першої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла відповідь за № 468/01-16 відповідно до якої згідно із письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленням банків про видачу позик за 1956-1970,01973 роки та алфавітної книги реєстру заборон Першої Запорізької державної нотаріальної контори є запис № 42 про накладення заборони відчуження № 16958, який зроблено 02.11.1964 року на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу на ім`я [PERSON] , [ADDRESS] . 14.04.2021 року до Запорізького трансформаторного заводу звернувся позивач з лиістом про надання інформації щодо заборгованості його батька. [PERSON] та матері, [PERSON] 19.05.2021 року від Запорізького трансформаторного заводу надійшла відповідь, згідно до якої за даними бухгалтерського обліку [PERSON] та [PERSON] заборгованості перед ПАТ «Запоріжтрансформатор» не мають. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст.ст.317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.\~13\~ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи, що у позасудовий порядок зняти арешт не можливо, то право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved