Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те, що згідно договору від 30 серпня 2007 року [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте [PERSON] зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами не виконує, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 42202,70 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмові заперечення, у яких покликається на те, що позивачем вже неодноразово подавались позови щодо сплати заборгованості за даним кредитним договором, однак рішеннями суду в кожній справі позивачу було відмовлено, просить слухати справу у її відсутності та відмовити у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між ЗАТ КБ „ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом відкриття кредитного рахунку на ім'я [PERSON], відповідно до якого позивач надав відповідачці строковий кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 4149605353949431 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, яка видана строком на 48 місяців. /а.с. 14-21/ Внаслідок порушення [PERSON] взятих на себе, згідно кредитного договору, зобовязань, станом на 30 листопада 2015 року заборгованості за кредитним договором становить 9361,85 грн. - заборгованості по кредиту, 23059,03 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 7295,98 грн. - заборгованості за комісією та пенею, 500,00 грн. - фіксованої частини штрафу та 1985,84 грн. - процентної складової штрафу, що стверджується розрвахунком заборгованості від 30 серпня 2007 року. /9-13/ Як вбачається із рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року позивач 28 січня 2013 року звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.08.2007р., яка станом на 31 грудня 2012 року становила 28303,11 грн., з покликанням на те, що 22 серпня 2007 року між [PERSON] та банком було укладено договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149605353949431 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за пропуском строку позовної давності. Як вбачається із матеріалів справи та рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року, заяви про видачу кредиту у розмірі 7000,00 грн. є ідентичними, так як підписані [PERSON] 22 серпня 2007 року, рахунок за номером карти 4149605353949431 відкрито 30 серпня 2007 року і платіжну картку та ПІН-код до такої отримано відповідачкою 25 вересня 2007 року. А відтак, суд переконаний, що такі позовні вимоги є тотожними та стосуються одного й того ж кредитного договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. У відповідності до п. 3.1.3 Правил користування платіжною карткою після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Згідно п.5.4 Правил користування платіжною карткою вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць». Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах\~\~якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А також, згідно ст. 258 ЦК України\~встановлено спеціальну позовну давність і, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 р.\~\~у справі №6-14цс 14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього місяця дії картки. Згідно із ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Загальна позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Із розрахунку заборгованості за договором від 30 листопада 2015 року вбачається, що останній платіж відповідач здійснила 27 липня 2009 року, а тому про невиконання відповідачем договірних зобовязань\~\~ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо 26 серпня 2009 року, тобто після несплати [PERSON] чергового місячного платежу, і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності для звернення позивача за захистом порушеного права. З даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 01 лютого 2016 року, тобто після спливу строку позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Outcome: dismissed