Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 10.11.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого та ЗАТ «ОТП Банк» є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-301/478/2006 від 10.11.2006 р., за яким позичальникові були надані у кредит грошові кошти в розмірі 13 442,00 доларів США. Разом з тим, для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений договір поруки, за яким відповідач 2 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання відповідачем 1 всіх боргових зобовязань перед банком за кредитним договором. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, у звязку з невиконанням кредитних зобовязань станом на 19.11.2009 р. існує заборгованість, розмір якої складає 8\~418,70 дол. США (67\~272,99 грн.), з яких заборгованість за кредитом - 6\~073,48 дол. США (48\~532,57 грн.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом 847,38дол. США (6\~771,33 грн.), пеня за прострочення виконання зобовязання 1\~497,84 дол. США (11\~969,09 грн.). Про стягнення зазначеної вище суми з відповідачів, як солідарних боржників, у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не зявилися, причини неявки не повідомили, не надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межа заявлених суду вимог згін ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 10.11.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого та ЗАТ «ОТП Банк» є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-301/478/2006 від 10.11.2006 р., за яким позичальникові були надані у кредит грошові кошти в розмірі 13 442,00 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений договір поруки, за яким відповідач 2 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання відповідачем 1 всіх боргових зобовязань перед банком за кредитним договором. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 10.11.2008 р. відповідач 1 не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив зобовязання щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що передбачено п. 2 ч. 1 кредитного договору. Пунктом 1.9.1 ч. 2 кредитного договору встановлено, що не зважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових чи інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 цього договору) та/або умов договору поруки. Виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. У звязку з порушенням умов договору станом на 19.11.2009 р. існує заборгованість, розмір якої складає 8\~418,70 дол. США (67\~272,99 грн.), з яких заборгованість за кредитом - 6\~073,48 дол. США (48\~532,57 грн.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом 847,38дол. США (6\~771,33 грн.), пеня за прострочення виконання зобовязання 1\~497,84 дол. США (11\~969,09 грн.). Пунктом 1.9.2 кредитного договору передбачене таке застереження: вимога вважається надісланою, а відкликання здійсненим в день їх направлення на адресу позичальника (боржника), що зазначена в цьому договорі. До направлення вимоги чи відкликання на адресу позичальника поштою прирівнюється також і їх вручення позичальнику чи його представникам під розписку. На адресу відповідачів була надіслана досудова вимога від 26.12.2008 р., утім, заборгованість не погашена. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та відповідачі не скористувалися правом брати участь у судовому засіданні та правом надання заперечень проти позову, через що суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася, позов підлягає задоволенню. При ухваленні даного рішення враховується також те, що, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, відповідач -1 приймав на себе певні ризики, та, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позивач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та ухвалення рішення про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача заборгованості за кредитним договором, зазначеним вище, яка склалася станом на 19.11.2009 р. та розмір якої складає 8\~418,70 дол. США (67\~272,99 грн.), з яких заборгованість за кредитом - 6\~073,48 дол. США (48\~532,57 грн.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом 847,38дол. США (6\~771,33 грн.), пеня за прострочення виконання зобовязання 1\~497,84 дол. США (11\~969,09 грн.). Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1\~700 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved