Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, процентів за користування позикою з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами 05.12.2012 р. укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачам грошову позику в розмірі 30 000 дол. США, що на день звернення з позовом становить згідно курсу НБУ 239 700 грн. зі строком повернення по вимозі. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 05.12.2012р. Окрім того, відповідачами не сплачено заборгованість за процентами у розмірі 11 333,01 грн. З цих підстав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 125 516,50 грн. та стягнення з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 125 516,50 грн., а також судові витрати. Позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участь, позовні вимоги підтримає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із п. 2 ч. 1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] позичив відповідачам [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у розмірі 30 000 дол. США, що підтверджується розписками про отримання грошових коштів у готівковій формі від 05 грудня 2012 року, які містяться в матеріалах справи. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Судом встановлено, що розписки написані власноручно відповідачами і є фактом виникнення зобов'язання відповідачів перед позивачем. Наявність у позивача розписки відповідачів свідчить про неповернення ним боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позивальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вимоги ст.ст. 1046, 1048 ЦК України, те, що відповідачами були порушені вимоги договору позики, а саме не повернуто кошти позивачу, з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за договором позики. Крім того, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 2510,33 грн.

Outcome: approved