Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є сином померлого [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), у розмірі 5,83 в умовних кадастрових гектарах, на землях колективної власності колишньої агрофірми «Славутич», яке розташоване на території Биківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Позивач звернувся до державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори \~ з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно спадкодавця та виявлено заповіт від імені [PERSON] Тому, просить визнати за нею право на вищезазначену земельну частку (пай). Відповідач Биківська сільська рада Криничанського району у судове засідання не зявилася, просять слухати справу за відсутності їх представника. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить справу слухати за її відсутності. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивач є спадкоємцем, померлого27 жовтня 2002 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно: право на земельну частку (пай) у розмірі 5,83 в умовних кадастрових гектарах на землях колективної власності колишньої агрофірми «Славутич», яке розташоване на території Биківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0367581 від 21 березня 2000 року. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 81 ЗК України\~визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:\~визнання прав;\~ У відповідності до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України\~\~має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Згідно із ст. 13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 41 [PERSON] України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із нормами ст. 25\~Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»\~та\~ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У пп. 11, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай)\~основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Ураховуючи вищевикладене, те, що позивач прийняв спадщину, а нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, суд вважає, що за ним слід визнати право на спадкове майно за законом.

Outcome: approved