Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, в якому вони перебувають з 21 квітня 2001 року, і від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, збереження сімї неможливе та суперечить інтересам сторін. Причиною розпаду їхньої сім'ї послужило те, що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки, через що між сторонами часто виникали сварки, різну непорозуміння, взаємні образи, які негативно впливали на стан здоровя позивача, що призвело до того, що позивач втратив почуття любові до відповідачки. За шістнадцять років подружнього життя сторони, на думку позивача, не дійшли злагоди, що є неможливим і в подальшому, сімя збережена не буде. 13.02.2018 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявився, подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася подала на адресу суду заяву, в якій позов визнала, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, виданого повторно Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 22 грудня 2005 року Серія 1-СГ №028945 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2001 року, актовий запис №04. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданим 14 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серія І-СГ № 133985, актовий запис № 7385. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору.

Outcome: approved