Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача- 2 699,88 грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0062005262БН/2013-09 від 24.09.2013 року та понесені витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Так зясовано, що 24.09.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0062005262БН/2013-09, згідно якого Позичальнику відкрито карткову кредитну лінію для проведення операцій із застосування Картки, з лімітом не більше 6 500,00 грн., зі сплатою процентів, нарахованих за процентною ставкою 36 % річних та припиненням дії кредитної лінії 31 серпня 2015 року. Позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 9.2, 9.3 Договору передбачено, що у разі несплати процентів за користування Кредитом у терміни, визначені цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі невиконання Позичальником вимог підпункту 7.2.5 цього Договору Позичальник сплачує Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка нараховується на загальну суму операцій, проведених Позичальником за Картковим рахунком, за кожний день, включаючи день сплати, після настання терміну, визначеного підпунктом 7.2.5 цього Договору, до дати повного погашення заборгованості за Кредитом. Згідно п. 6.1.2 Договору, Кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за Кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або у разі, якщо протягом одного календарного місяця Організація не проводить зарахування заробітної плати Позичальника на картковий рахунок. 17.04.2015 року філією ПАТ Державний експортно-імпортний Банк України в м. Кіровограді на адресу [PERSON] направлено письмову претензію про погашення заборгованості за кредитною лінією (а.с. 9). Відповідач перед позивачем належним чином не виконує зобовязання, внаслідок чого станом на 13.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі - 2 699,88 грн., яка складається з наступного: 1 663,47 грн.- сума несплаченого кредиту, 430,87 грн.- сума несплачених процентів за користування кредитними коштами, 524,32 грн.- нарахована пеня за кредитною лінією, 81,22 грн.- нарахована пеня за відсотками, розрахунок якої додається ( а.с. 10-11 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 378 грн. судового збору.

Outcome: approved