Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи тим, що між ним та відповідачкою був укладений договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобовязання по оплаті за послуги повністю не виконує в порушення ст.. ст.. 67, 68 ЖК України та ст.. 526 ЦК України. Позивач неодноразово звертався до суду з позовними заявами про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з водопостачання, а саме: у серпні 2010 року про стягнення заборгованості на суму 1049 грн. 42 коп.; у жовтні 2011 року про стягнення заборгованості на суму 475 грн. 89 коп.; у червні 2012 року про стягнення заборгованості на суму 390 грн. 39 коп.; у лютому 2013 року про стягнення заборгованості на суму 1174 грн. 38 коп. та у червні 2014 року про стягнення заборгованості на суму 2151 грн. 69 коп. Позивач неодноразово передавав виконавчі документи до ВДВС Синельниківського МРУЮ, але по теперішній час заборгованість не стягнена та станом на 01.12.2014 року складає 5\~134 грн. 90 коп. 14.10.2014 року підприємством відповідачеві був відправлений по пошті лист попередження з проханням оплатити існуючу заборгованість. Відповідач отримав попередження, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але до теперішнього часу заборгованість не погашена. Невиконання зобовязань відповідачем зумовлюють відсутність коштів у позивача для придбання матеріалів необхідних для своєчасного ремонту водопровідних мереж та усунення аварій. Викладена ситуація порушує ритмічну роботу підприємства по життєзабезпеченню населення питною водою. Посилаючись на норми ст. 68 ЖК України, ст. ст. 526, 611, 629, 651 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» позивач просить суд розірвати договір № 2720 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення. Укладений 19.12.2008 року між СМКП «Водоканал» та [PERSON] та стягнути судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча неодноразово повідомлялась про судовий розгляд належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин, враховуючи правила ст. 224 ЦПК України, а також згоду позивача, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. 19.12.2008 року між сторонами був укладений договір № 2720 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення в квартирі [ADDRESS]. Згідно п. п. 1.1. договору виконавець зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Згідно п. п. 9.1 договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати неустойки у розмірі, визначеному п. 6. 5 договору, а саме, стягується пеня у розмірі 0, 5 % від невнесених в строк платежів за кожен день прострочення. Згідно довідки розрахунку станом на 01.12.2014 року за відповідачем існує заборгованість по оплаті послуг з водопостачання в сумі 5134, 90 грн. Останній раз відповідачем було здійснено оплату даних послуг у вересні 2014 року в розмірі 1292 грн. 82 коп. 14.10.2014 року відповідачеві був направлений лист, отриманий нею 16.10.2014 року, про існуючу заборгованість, попередження щодо звернення до суду з вимогою про розірвання договору та припинення послуг з водопостачання. Згідно листа ВДВС Синельниківського МРУЮ № 3397 від 16.03.2015 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження стосовно [PERSON] на користь СМКП «Водоканал», а саме, виконавчий лист № 191/2552/14-ц від 16.09.2014 року. Виконавчі документи № 437/220/12 від 27.06.2012 року; виконавчий лист № 437/3915/12 від 17.12.2012 року та судовий наказ № 191/769/13-ц від 12.03.2013 року були повернуті стягувачу згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та на виконання до відділу повторно не надходили. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. п. 13.2 договору договір може бути розірваний достроково у разі невиконання умов договору його сторонами. Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, в судовому порядку договір може бути розірваний лише у разі його істотного порушення другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Безпідставними є доводи позивача щодо істотного порушення відповідачкою умов договору, що виразилося у виникненні заборгованості, оскільки істотним порушенням договору у розумінні норм вищезазначеного законодавства є завдання споживачем шкоди, внаслідок якої позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Будь-яких належних доказів щодо завдання споживачем [PERSON] такої шкоди підприємству позивачем суду надано не було. Існуюча за відповідачем заборгованість не є підставою для розірвання договору між сторонами, оскільки не являється спричиненою підприємству шкодою, а виникла внаслідок невиконання споживачем зобовязання по договору та може бути стягнена з відповідача в судовому порядку. Так, на даний час на виконанні у ВДВС Синельниківського МРУЮ знаходиться виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь СМКП «Водоканал». Крім того, [PERSON] у вересні 2014 року було сплачено за послугу з водопостачання, що дає суду підстави зробити висновок, що відповідачка не відмовляється від надання послуг та не заявляла вимог про розірвання договору. Посилання позивача на п. п. 13.2 договору є також безпідставним, оскільки суду не було надано жодного належного підтвердження щодо невиконання умов договору його сторонами, тобто як позивачем так і відповідачем. Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити. У звязку з цим згідно вимог ст.. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача й судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України,

Outcome: dismissed