Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що 17.02.2005 р. він уклав кредитний договір №НЕН0GK00000672 з відповідачем [PERSON] у розмірі 7708,00 дол.США. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки №НЕН0GK00000672 від 17.02.2005р., відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. У зв»язку з не належним виконанням відповідачем [PERSON] своїх кредитних зобов»язань, позивач звернувся 28.08.2014р. до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 р. позов було задоволено та звернено стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором №НЕН0GK00000672 в сумі 11141,66 дол.США на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]. Рішення набрало законної чинності, але виконати його не можливо, оскільки за вказаною адресою, зареєстрований та проживає відповідач з членами його сім»ї. Позивач просить виселити відповідача з членами його сім»ї. В судовому засіданні позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS]. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Про причини не явки суду не повідомили. В зв'язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне. За змістом частини 1 ст.575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотеко держатель має право і разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави(іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленим законом. За змістом частини другої статті 40 ЗУ «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інші постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту(позики)банку чи іншою особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення. Відповідно до кредитного договору №НЕН0GK00000672 від 17.02.2005р. позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 7708,00 дол.США.,який відповідач зобов'язався повернути з нарахованими відсотками. За рахунок кредитних коштів відповідачем була придбана квартира за адресою: [ADDRESS], яка з метою забезпечення виконання зобов»язань по поверненню кредитних кошті, була передана в іпотеку 17.02.2005 р. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем по поверненню кредитних коштів, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 р. було задоволено позовні вимоги позивача та звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]. Дане рішення не оскаржено та набрало законної сили. Відповідно листа-нагадування від 02.03.2015 р. позивачем відповідачу рекомендовано виселитись із зазначеної квартири Згідно довідки з КП «Дніпровський» №1429 від 31.07.2015 р. про склад сім'ї, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. З огляду на вище викладене,судом встановлено, що відповідачем [PERSON] отримано кредит на придбання квартири [ADDRESS], яка була передана в іпотеку позивачу. В зв'язку з не належним виконанням відповідачем зобов'язань по поверненню кредиту, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2014 р. звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НЕН0GK00000672 від 17.02.2005р. на предмет іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS]. Рішення набрало законної чинності, але виконати його не можливо, оскільки там проживають та зареєстровані відповідачі, у зв'язку з чим суд, вважає, що відповідачі підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved