Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 1108,80 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 02,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість відповідача становить 7426,47 грн. Просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором від №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року в сумі 7426,47 грн. та судовий збір. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву у якому позов заперечує повністю, покликається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк кредиту сплив 20 січня 2008 року. Крім того, заборгованість за даним кредитним договором вже стягнуто позивачем з неї судовим наказом. У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» надано відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 1108,80 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 02,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється з 15 по 20 число кожного місяця. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А також, згідно ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність і, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс 14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Загальна позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Із розрахунку заборгованості за договором №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року вбачається, що станом на 21 лютого 2007 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентів та комісії, а тому про невиконання відповідачем договірних зобов'язань ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо 21 лютого 2007 року і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності для звернення позивача за захистом порушеного права. Крім того, договір №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року укладено сторонами строком до 20 січня 2008 року та на момент закінчення строку данного договору позивачу було відомо про порушення відповідачем умов такого договору, зокрема, щодо сплати кредиту, процентів та комісії. З даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося лише 04 вересня 2018 року, тобто після спливу строку позовної давності. У відповідності до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Внаслідок наведеного, у зв'язку із спливом строку позовної давності за договором №LVT6RX11380067 від 20 січня 2007 року, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Outcome: dismissed