Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з їхньою дочкою [PERSON], визначивши йому спосіб його участі у її вихованні та спілкуванні, наступним чином: до виповнення 3-х років - щосуботи з 10 до 18 години в присутності матері за місцем проживання батька дитини, щорічно у день народження дитини з 15 до 18 години в присутності матері за місцем проживання батька дитини, 1 січня, 7 січня та 8 березня з 15 до 18 години в присутності матері за місцем проживання батька дитини, після виповнення 3-х років - побачення з 18 год. п'ятниці до 20 год. неділі з батьком без присутності матері, спільний відпочинок 30 днів у відпустці батька без присутності матері, необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, побачення на свята у парний рік: Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України з 10 год. до 20 год. без присутності матері, побачення на свята в непарний рік: Новий Рік, Міжнародний жіночий день, День Міжнародної Солідарності Трудящих, День Конституції України з 10 год. до 20 год. без присутності матері, зобов'язавши відповідача за два дні до його зустрічі з дочкою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін - повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин, а також стягнути з відповідача на його користь суму сплачених судових витрат. В обґрунтування уточнених вимог позивач посилається на те, що з 03 вересня 2000 року він перебував з відповідачем у шлюбних відносинах, від яких є одна неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання стосунків з відповідачем вони почали проживати за різними адресами, відповідач забрала дитину с собою і з того самого часу чинить йому перешкоди у спілкування з дитиною. У зв'язку з такими обставинами та для вирішення питання щодо спілкування з дитиною він звернувся до органу опіки та піклування і рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 24.09.2013 року було встановлено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, яке рішенням суду було скасоване, і зараз відповідач продовжує чинити йому перешкоди у спілкування з дитиною, тому він був вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали уточнені вимоги в повному обсязі. Відповідач та її представник проти задоволення уточненого позову заперечували, пославшись, зокрема, на малий вік дитини. Представник третьої особи також заперечувала проти уточненого позову. Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, обставини існування між сторонами спору щодо участі батька - позивача [PERSON] у вихованні дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем, встановленні рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2014 року, яким було скасовано рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 18.12.2013 року щодо визначення участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с.30). Не знайшли сторони порозуміння в цьому питанні і під час розгляду справи. Виходячи з положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Виходячи з положень ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні на підставі матеріалів справи та пояснень сторін було встановлено та прийнято останніми без заперечень, що позивач характеризується позитивно, на наркологічному або психіатричному нагляді не перебуває, має належні умови і достатні можливості для систематичних побачень з дитиною, відповідач також характеризується позитивно, має належні умови і достатні можливості для систематичних побачень позивача з дитиною, між сторонами існують напружені відносини, дитині у зв'язку з її віком станом та здоров'я рекомендовано охоронний режим дня з обмеженням психоемоційних навантажень (а.с.31-35, 70, 71). Підстав, які б обмежували право позивача у спілкуванні з його дитиною, судом не встановлено. Однак, зважаючи на вік та стан здоров'я дитини, беручи до уваги, що в даному випадку, насамперед, слід захистити інтереси дитини, суд уважає визначити позивачеві способи його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою наступним чином: щосуботи з 16 до 18 години в присутності матері, щорічно в день народження дитини з 15 до 18 години в присутності матері, спільний відпочинок 15 днів у відпустці батька в присутності матері, необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, побачення на свята у парний рік: Різдво, Великдень, Трійця, День Незалежності України з 16 до 20 години в присутності матері, побачення на свята в непарний рік: Новий Рік, Міжнародний Жіночий День, День Міжнародної Солідарності Трудящих, День Конституції України з 16 до 20 години в присутності матері. Вимоги про зобов'язання відповідача не перешкоджати позивачеві брати участь у вихованні та спілкуванні з їхньою дочкою задоволенню не підлягають, позаяк унеможливлюють їх виконання у спосіб, передбачений чинним законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточненого позову. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial