Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачу [PERSON] протоколом від 25.07.2003 р. №151222 Пустомитівським управлінням Пенсійного фонду призначено пенсію по інвалідності II групи. Загальна пенсійна виплата станом на грудень 2017 року становила 1452 грн. 24.02.2009 року відповідачем підписано пам`ятку пенсіонеру, згідно якої він повинен був повідомити позивача про вступ на роботу та звільнення з роботи. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу відповідач працевлаштований у ПП «Д.П.ІНВЕСТ» з вересня 2017 року, а відтак втратив право на отримання соціальної пенсії по інвалідності за період з 01.09.2017 року по 31.12.2017 року. Однак відповідач не повідомив органи пенсійного фонду про те, що з 01.09.2017 року працевлаштувався. Листом від 13.02.2018 року, управління пенсійного фонду повідомило відповідача про розмір та підстави переплати. 14.02.2018 року відповідачем була написана заява, якою він зобов`язався повернути переплату, сплачуючи щомісяця по 100,00 грн. 08.08.2018 року провадження у справі відкрито. 08.10.2018 року закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві у повному обсязі. Відповідач, який був присутній у підготовчому судовому засіданні та відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] протоколом від 25.07.2003 р. №151222 Пустомитівським управлінням Пенсійного фонду призначено пенсію по інвалідності II групи, загального захворювання. 24.02.2009 року відповідачем підписано пам`ятку пенсіонеру, копія якої наявна в матеріалах справи, згідно з якою [PERSON] повинен був повідомити позивача про вступ на роботу та звільнення з роботи. Судом встановлено та визнано сторонами, що 01.09.2017 року [PERSON] був прийнятий на роботу у ПП «Д.П.ІНВЕСТ». Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , Форма [NUMBER] від 17.07.2018 року вбачається, що переплата пенсії [PERSON] , яка виникла за період з 01.09.2019 по 31.12.2017 в результаті його працевлаштування на ПП «Д [PERSON] .ІНВЕСТ», що не дає можливості отримувати пенсію по інвалідності в період роботи, становить 5698,00 грн. Судом встановлено та визнано відповідачем, що до теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачем не повернута. Так, судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачу [PERSON] пенсії по інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку. За вимогами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. З копії Листа, наявного в матеріалах справи від 13.02.2018 року, управління пенсійного фонду повідомило відповідача про розмір та підстави переплати та 14.02.2018 року [PERSON] була написана заява, якою він зобов`язався повернути переплату, сплачуючи щомісяця по 100,00 грн. Відповідач у добровільному порядку кошти не повернув, що стало підставою для звернення позивачем до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії в розмірі 5698,00 грн. з посиланням на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо того, щоб вчасно повідомити орган Пенсійного фонду про обставини, що впливають на припинення виплати пенсії, а саме: про працевлаштування з 01.09.2017 року у ПП «Д.П.ІНВЕСТ», що свідчить про зловживання з його боку, а протилежного він не довів. З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved