Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в період з 2000 року по теперішній час за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає. На теперішній час він разом з відповідачем спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані, спільного господарства не ведуть. Відповідач своїх особистих речей в квартирі не залишив, не приймає участі у сплаті комунальних витрат, через це виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Крім того, у нього виникають складності з оформлені субсидії. Добровільно відповідач не знімається із зареєстрованого місця проживання, хоча 07 червня 2019 року отримав кошти за свою 1/3 частку квартири. Він своєю бездіяльністю спричиняє йому суттєві незручності, порушує його право власності, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав як власника будинку. У зв`язку з чим, просить суд усунути йому перешкоди в користуванні правом власності - квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав письмовузаяву, в якій просить розглянути справу без йогоучасті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційном сайті суду оголошення про виклик. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 квітня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 723; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 квітня 2015 року; договором купівлі-продажу 1/3 частки квартири від 07 червня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованим в реєстрі за № 1505, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 лютого 2019 року (а.с. 6, 7, 9-11, 13). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 04 жовтня 2019 року вих. № 3237, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 15). Згідно акту від 12 вересня 2019 року за вих. № 1307, складеного начальником ЖРЄД - 2 та мешканцями будинку квартир № [NUMBER] та № [NUMBER] , відповідач [PERSON] , 1977 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає з 2000 року по теперішній час (а.с. 8). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». За положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] до теперішнього часу залишається в ній зареєстрований, але в зазначеній квартирі не проживає з 2000 року, у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажає, чим заважає власнику вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з місця реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved