Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,передати його представнику органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] , на особовий рахунок малолітнього у відділенні Держаного Ощадного банку України до повноліття, починаючи з моменту передачі дитини представнику органу опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог писалається на те, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] . Мати малолітнього вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області засуджена до покарання у виді позбавлення волі та відбуває покарання в Качанівській виправній колонії Харківської області. Згідно наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №22 від 21.08.2019 малолітній [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей. Підставою взяття на облік є те, що дитина проживає в родині, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Фактично догляд за малолітнім [PERSON] здійснює його баба [PERSON] Сім*я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, Ніжинського міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді та знаходиться під супроводом з 23.07.2019. В червні 2019 року [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області із заявою про позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 29.08.2019 №276 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача -виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. та представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області Мальована В.В. подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належними чином повідомлено. Відповідачв судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим, і не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. У свідоцтві про народження дитини батьками зазначені: батько [PERSON] - відповідач по справі, мати [PERSON] (а.с.6). Згідно наказу начальника наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №22 від 21.08.2019 малолітній [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей. (а.с.8). Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 червня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 29.08.2019 №276 затверджено висновок виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, яким є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Статтями 180-181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved