Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла його тітка, а точніше тітка його мами- [PERSON]. Перед смертю тітка склала заповіт, згідно якого заповіла все майно його мамі - [PERSON] . Після смерті тітки позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав разом із нею на момент смерті (здійснював догляд, так як вона була одинокою), тобто фактично прийняв спадщину вступивши у володіння та користування спадковим майном. Окрім цього, спадкоємцем згідно заповіту була його мама, тому вона мала першочергове право на отримання спадщини. Однак, оскільки мама позивача [PERSON] не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк, то відповідно вона втратила право на спадщину згідно ст. 1272 ЦК України (якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її). Тож у зв`язку із вищенаведеним та щоб мати змогу вчиняти юридично значимі дії відносно домоволодіння в якому позивач проживає, в 2019р. вирішив оформити право власності на спадщину, для чого його представник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті тітки. Однак, 15.10.2019р. нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння в [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 2622885100:03:001:0023 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно, а також відсутності факту родинних відносин , а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Ясінець В.П. в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву,згідно якої просить суд розглядати справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла тітка позивача (а точніше тітка його мами) [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Перед смертю тітка склала заповіт (а.с. 26) , згідно якого заповіла все майно мамі позивача - [PERSON] . Після смерті тітки позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав разом із нею на момент смерті (здійснював догляд, так як вона була одинокою), тобто фактично прийняв спадщину вступивши у володіння та користування спадковим майном. Окрім цього, спадкоємцем згідно заповіту була мама позивача, тому вона мала першочергове право на отримання спадщини. Однак, оскільки мама позивача [PERSON] не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк, то відповідно вона втратила право на спадщину згідно ст. 1272 ЦК України (якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її). Представник позивача звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті тітки (а.с.8). На підставі даної заяви 10.05.2019р. було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12). Однак, 15.10.2019р. нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння в [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 2622885100:03:001:0023 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно, а також відсутності факту родинних відносин. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач проживав разом з тіткою на момент її смерті, то відповідно прийняв спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів, які засвідчують право власності на майно, можна пред`явити позов про визнання права власності на це майно в судовому порядку. Те, що покійній [PERSON] належало на праві власності домоволодіння в [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером 2622885100:03:001:0023 підтверджується Довідкою сільської ради від 10.04.2019р. № 411, копією державного акту на право власності на земельну ділянку, Довідкою Держгеокадастру від 27.06.2019р. № 101, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.9,11,12,14-18). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки(а.с.13) вартість земельної ділянки становить 23178,11 грн., а згідно Довідки ФОП [PERSON] (а.с.25) інвентаризаційна вартість домоволодіння в [ADDRESS] становить 43274 грн. З приводу факту родинних відносин, то суд звертає увагу та те, що в дійсності в документах, які б мали підтверджувати факт родинних відносин наявний цілий ряд розбіжностей пов`язаних із перекладами, оскільки тітка позивача народилась у Польщі, що давало нотаріусу засумніватись в родинних відносинах між позивачем та покійною [PERSON] . Однак, доведення факту родинних відносин давало б позивачу право на претендування на спадщину, як спадкоємця п`ятої черги. Проте, оскільки позивач до моменту смерті тітки проживав разом із нею більше 5 років, що підтверджується відміткою про місце проживання у його паспорті (а.с.29-31), проживали вони як одна сім`я (останні роки її життя позивач фактично здійснював за нею догляд, як за одинокою та перестарілою особою), то для позивача вона була фактично бабусею, оскільки він виріс біля неї, то відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач є спадкоємцем четвертої черги. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити повністю та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно. На підставі викладеного,ст.ст.16,392,1218,1223,1258,1261-1265,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved