Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 4235,97 гривень за період з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада 2014 року, а також понесені судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що відповідач по справі є споживачем послуг з 01 січня 2009 року, отримує послуги з водо та теплопостачання відповідно до постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», розрахунок суми нарахувань за надані послуги теплопостачання здійснюються за тарифами, затвердженими рішенням відповідної селищної ради. В порушення п.18 вищезазначених Правил та ст.ст.67,68 ЖК України відповідач не проводив оплату за надані йому послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада 2014 року в сумі 4235,97 гривень. Крім того, зазначає, що строк позовної давності в даному випадку не пропущений, оскільки її перебіг переривався частковими оплатами, які відповідач здійснював у період цього часу. У судовому засіданні представники позивача Риженков А.В. та Рябченко Т.С., які діють на підставі довіреності підтримали позовні вимоги у повному обсязі та пояснили про обставини, викладені вище. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі посилаючись на те, що між сторонами відсутній договір на надання послуг з теплопостачання, заборгованість по сплаті комунальних послуг з теплопостачання розрахована за завищеними тарифами, крім того просив суд застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та в період часу з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада 2014 року був абонентом комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації. Як вбачається з рішення Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області від 03 березня 2009 року, комунальне підприємство теплових мереж Харківського району визнане виконавцем послуг з централізованого опалення в с. Хролі Харківського району. Тарифи на послуги з теплопостачання для всіх груп споживачів в с. Хролі Харківського району Харківської області затверджені рішенням Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області від 06 серпня 2009 року. Наказом Комунального підприємства теплових мереж Харківського району №503 від 17 серпня 2009 року, зазначені тарифи на теплову енергію були введені по Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області. Даних щодо оскарження чи скасування зазначеного рішення у встановленому законом порядку суду не надано. Згідно наданої позивачем відомості нарахувань та оплати теплової енергії, відповідач має заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 4235,97 гривень. Згідно ст.. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що розрахунок суми нарахувань за надання послуг теплопостачання здійснюється за тарифами, що затверджені вищевказаним рішенням Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та п. 17, 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центразізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Як вбачається із вищевказаної відомості нарахувань та оплати теплової енергії, відповідачем здійснювалися оплати за послуги з теплопостачання, зокрема у листопаді 2011 року у сумі 600 гривень, в березні 2012 року - 500 гривень, у грудні 2012 року - 800 гривень, у лютому 2013 року - 300 гривень, у листопаді 2013 року - 800 гривень, у грудні 2013 року - 200 гривень, у січні 2014 року - 200 гривень. Зазначені суми були враховані позивачем при розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів щодо повідомлення позивача про незгоду з тарифами, за якими здійснюються нарахування за надання послуг з теплопостачання, неналежне надання або ненадання послуг з теплопостачання, або складання актів-претензій у порядку, передбаченому п.33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центразізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Щодо доводів відповідача в обґрунтування заперечень проти позову про відсутність договору про надання комунальних послуг між сторонами суд зазначає наступне. Відносини з приводу надання фізичним особам послуг з централізованого теплопостачання регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Надання послуг з централізованого теплопостачання здійснюється на підставі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого вищезазначеною постановою КМУ, положення якого мають юридично обов'язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Надання власнику житла послуг з теплопостачання та відкриття на його ім'я особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Таким чином, сума заборгованості за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 4235,97 гривень підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Щодо питання застосування позовної давності за заявою відповідача суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Такими діями, що свідчать про визнання відповідачем заборгованості за спожиті комунальні послуги були здійснення оплати у листопаді 2011 року, в березні 2012 року, в грудні 2012 року, у лютому 2013 року, в листопаді 2013 року, в грудні 2013 року та в січні 2014 року. З урахуванням зазначених обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що строк позовної давності для пред'явлення вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 01 жовтня 2011 року по 01 листопада 2014 року не сплинув. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені (платіжне дорученням №2479 від 15 грудня 2014 року) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 гривень.

Outcome: approved