Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина за заповітом, зокрема, на земельні ділянки площею 3,1996 га та 0,1310 га, які належали йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своє смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно належне йому на день смерті заповів позивачеві [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини, подавши заяви до нотконтори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотокруга Янчук В. О. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю виявилось неможливим по причині відсутності правовстановлюючого документу на ім.»я спадкодавця, в зв»язку з чим позивачу було надано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначені земельні ділянки. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене майно, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька в судовому порядку. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Новобасанська сільська рада позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). За заповітом від 07.08.2007 року [PERSON] заповідав все своє майно, що буде належати йому на день смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Новобасанської сільської ради №1137 від 03.08.2016 року, [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті був прописаний (зареєстрований) і проживав у [ADDRESS] один. Довідкою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі від 07.09.2016 року та Витягами з Державного земельного кадастру підтверджується, що [PERSON] був власником земельних ділянок згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.10.2004 року, площею 3,1996 га, кадастровий номер [NUMBER] та 0,1310 га, кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. В газеті «Наше життя» № 27 від 09.07.2016 року опубліковано оголошення про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 21.10.2004 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Бобровицького районного нотокруга Янчук В. О. Однак, постановою нотаріуса № 312/02-31 від 11.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки по причині ненадання спадкоємцем правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку після померлого батька [PERSON], але оформити свої спадкові права на земельні ділянки, які йому заповів спадкодавець не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved