Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 12 серпня 2021 року, він набув у власність житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідачі,\~як родичі\~колишнього власника\~вищевказаного домоволодіння,\~зареєстровані у\~спірному житловому\~будинку,\~втім у\~ньому не\~проживають.\~Вважає,\~що наявність\~реєстрації останніх\~у належному\~йому домоволодінні,\~порушує його\~абсолютне право\~власника.\~Оскільки відповідачі\~добровільно не\~бажають знятися\~з реєстрації\~із спірного\~домоволодіння,\~просив суд усунути перешкоди у користуванні його житловим будинком шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, втім від його представника [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої просив розглянути справу у їх відсутності. Позов підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] будучі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в т.ч. і через офіційний сайт судової влади, в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно договорів купівлі-продажу будинковолодіння та земельної ділянки від 12 серпня 2021 року, посвідчені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В., укладених між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані в [ADDRESS] . (а.с.11,13). Як вбачається\~з Витягів\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності,\~власником домоволодіння,\~яке розташоване\~в [ADDRESS] \~є позивач\~ [PERSON] (а.с.14). За даними виконкому Острицької сільської ради Чернівецького району станом на 19.08.2021 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у домоволодінні,\~яке розташоване\~в [ADDRESS] . (а.с.15). Згідно акту складеного виконкомом Острицької сільської ради Чернівецького району від 19 серпня 2021 року, [PERSON] \~та [PERSON] тривалий час не проживають за місцем реєстрації. (а.с.16). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Крім цього, за змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом згаданої норми закону, відповідачі правових підстав для реєстрації у спірному домоволодінні, не мають, а тому останніх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі …судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Окрім того, суд керується нормами міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин, п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивач з набуттям права власності на спірне домоволодіння має право на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, в тому числі і щодо вирішення питань стосовно можливості проживання в такому інших осіб, а наявна реєстрація відповідачів фактично перешкоджає позивачу в реалізації такого права, то вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] . У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню пропорційно на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн. На підставі ст.ст. 182, 210, 331, 391, 405 ЦК України, ст. 9, 150 ЖК Української РСР,

Outcome: approved