Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою в якій уточнюючі позовні вимоги просив суд стягнути з відповідачів на його користь 60000,00 гривень, та понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] під час виконання посадових обов'язків інкасатора, в результаті озброєного нападу, загинув його батько [PERSON], який працював водієм-інкасатором на дільниці інкасації підпорядкованій Дніпропетровському обласному управлінню АТ «Ощадбанк». Внаслідок трагічної події, правлінням АТ «Ощадбанк», оголошено виплату родичам загиблих інкасаторів матеріальної допомоги в розмірі 120000,00 гривень, які отримала відповідач [PERSON], як така, що проживала з батьком однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Позивач вважає, що також має право на виплату 60000,00 гривень, що складає половину від 120000,00 гривень, як син загиблого, на підставі постанови правління банку ПАТ «Державний ощадний банк України» № 444 від 18.07.2013. При зверненні позивача до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», йому було відмовлено у виплаті грошових коштів, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Присутні в судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO], внаслідок нещасного випадку на виробництві, загинув батько позивача - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.57 Том№2) та копія акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] (а.с.245-251 Том№1). Родинний зв'язок між позивачем, та загиблим [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10 Том№1). Відповідно до постанови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 18.07.2013 № 444 (а.с.48-50, 51,52 Том№1), у зв'язку з озброєним нападом на інкасаторів-водіїв [PERSON] та [PERSON], який мав місце [INFO], правління ПАТ «Державний ощадний банк України», постановило надати матеріальну допомогу сім'ям загиблих в сумі 120000,00 гривень на кожну сім'ю. Наказом філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», від 22.07.2013 № 743, визначено, виплатити матеріальну допомогу у зв'язку з озброєним нападом на інкасатора-водія [PERSON] - [PERSON], в розмірі 120000,00 гривень, як такій, що проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу (а.с.53 Том№1). Відповідно до відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» від 18.10.2013 № 12/1-1696/1070, яка надана на адвокатський запит, представнику [PERSON] - адвокату [PERSON] (а.с.27 Том №1), повідомлено, що [PERSON], були виплачені кошти в сумі 120000,00 гривень, на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2013. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2013, рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2013 скасовано (а.с.6-7 Том№1). Після чого рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2015 (а.с.123-125Том№1) та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 (а.с.126-130 Том№1), встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON], однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 13.11.2013 (а.с.8-9 Том №1), позивачу [PERSON], повідомлено,що порядок виплати коштів в розмірі 120000,00 гривень не поширюється на інститут спадкового права, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України вони не входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. З копії паспорта позивача [PERSON] (а.с.11Том№1), видно, що на момент смерті його батька, позивачу було повних 35 років, що суперечить вимогам п.1 ч. 1 ст. 1200 ЦПК України. До того ж позивачем не надано жодних відомостей про те, що він проживав разом із батьком, був пов'язаний з ним спільним побутом, мав зобов'язання, щодо утримання, що вказує на відсутність правових підстав вважати, що загиблий [PERSON], був годувальником позивача, а тому в розумінні Сімейного кодексу України, він не може вважаться членом сім'ї загиблого. До того ж, особова справа загиблого [PERSON] (Том№2), не мала відомостей, про наявність у [PERSON] дітей. Так як позивач звернувся до банку лише у жовтні 2013 року (а.с.8-9, 27 Том№1) Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, проведена виплата матеріальної допомоги непередбачена жодним законодавчим актом, вона проведена на підставі локального нормативного акта, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed