Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і представник позивача пояснив, що 23 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № DZR0GA00000129, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 162907,50 грн. строком до 22 травня 2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених законом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач 23 травня 2008 року уклав з відповідачем [PERSON] договір іпотеки, згідно якого позивачу надано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 54,30 кв. м. по вул.8-го Березня, 45 в с.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області. Майно належить [PERSON] Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав повністю, надавши відповідачу кредит в обумовленому договором розмірі. Проте, в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконував, внаслідок чого рішенням Криничанського районного суду від 26 лютого 2014 року на вказаний будинок звернено стягнення як на предмет іпотеки. У вказаному будинку проживають відповідачі, які не звільнили будинок на вимогу позивача. Тому представник позивача просить виселити відповідачів з будинку по вул.8-го Березня, 45 в с.Кринички. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомили суду просьбу вирішити справу без їх присутності. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача задоволені бути не можуть виходячи з наступного - в судовому засіданні встановлено, що дійсно 23 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № DZR0GA00000129, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 162907,50 грн. строком до 22 травня 2018 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених законом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач 23 травня 2008 року уклав з відповідачем [PERSON] договір іпотеки, згідно якого позивачу надано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 54,30 кв. м. по вул.8-го Березня, 45 в с.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області. Майно належить [PERSON] Проте в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконував, внаслідок чого рішенням Криничанського районного суду від 26 лютого 2014 року на вказаний будинок звернено стягнення як на предмет іпотеки. У вказаному будинку проживають відповідачі, які не звільнили будинок на вимогу позивача всупереч вимогам ст.109 ЖК України. Тому у позивача наявне передбачене ст. 109 ЖК України право вимоги виселення відповідачів на підставі рішення суду. Виселення з жилих приміщень регламентоване правилами ст.ст. 110, 114, 115 ЖК України, які передбачають надання при виселенні іншого жилого приміщення, а лише ст. 116 ЖК України встановлює порядок виселення без надання іншого жилого приміщення. Ст. 157 ЖК України передбачає виселення членів сім'ї власника жилого будинку, якими є відповідачі, у випадках, передбачених с. 116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення. Але підставами виселення без надання іншого жилого приміщення ст. 116 ЖК України визначає систематичне руйнування чи псування жилого приміщення, використання його не за призначенням, систематичне порушення правил співжиття. Жодна з цих підстав в судовому засіданні встановлена не була, що позбавляє суд можливості застосування до відповідачів правил ст.ст. 116, 157 ЖК України, виселення відповідачів з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, як того вимагає позивач, і обумовлює відмову в задоволенні позову. А відмова в задоволені позову покладає на позивача обов'язок по сплаті судових витрат, як те передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed