Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у обґрунтування якого зазначає, що він здійснює свою господарську діяльність з метою теплопостачання житлового фонду, державних бюджетних організацій, комунально-побутових та інших споживачів в м Свердловську. ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» до квітня 2007 року надавало [PERSON], як абоненту, згідно облікового рахунку № [NUMBER], який присвоєний відповідно до «Правил користування тепловою енергією», котрі затверджені наказом Міністерства енергетики і електрифікації СРСР від 6 грудня 1981 року № 310, послуги з теплопостачання в займаному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка повинна була щомісячно здійснювати сплату спожитих послуг, але вона ухиляється від виконання своїх обов'язків, в результаті чого утворилась заборгованість по центральному опалюванню та гарячому водопостачанню, яка станом на 01.08.2013 року складала 2617,15 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму основного боргу в розмірі 2617,15 грн., інфляційні нарахування, у період з квітня 2009 року по липень 2013 року у розмірі 776,34 грн., 3% річних за той же період у розмірі 444,43 грн., а взагалі - 3837,91 грн. та судовий збір 229,40 грн. Позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак ухвалою Свердловського міського суду від 10.08.2012 року за №2-с-66 судовий наказ було скасовано на підставі заяви відповідача. Відповідач періодично сплачував заборгованість, остання оплата була у листопаді 2011 році на суму 40,00 грн., що свідчить про визнання нею свого боргу та переривання строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою просить розглянути справу в його відсутності, додатково пояснює, що надані відповідачем квитанції враховані та відображені у зворотній відомості, крім квитанції №474/529 від 05.05.2008 року, на суму 1000 грн. та №248/286 від 27.08.2008 року на суму 896,19 грн., оскільки дані суми були сплачені КП «Свердлдовськтеплозабезпечення», яке є іншою юридичною особою та не може бути прийняті, як доказ. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. У судове засідання відповідачка не з'явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, також надала письмове заперечення, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме визнає позов на суму 613 грн., так як іншу суму заборгованості, яка станом на 15.04.2008 року - датою укладання договору між нею та позивачем, складала 1986,19 грн., вона сплатила. Її ніхто не повідомив про зміну реквізитів, і чомусь сума боргу збільшилась до розміру 2617,15 грн., яка вчетверо більше її реального боргу. Дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» надавало послуги з теплопостачання [PERSON], але остання ухилялась від сплати за отриманні послуги по теплопостачанню, в результаті чого, станом на 15.04.2008 року заборгованість за надані послуги склала 1986,19 грн. Між Свердловським ТКЕ та [PERSON] було укладено договір № 1570 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким домовлено, що підприємство надає їй розстрочку у погашені заборгованості з теплопостачання та гарячої води з 01.04.2008 року до 31.03.2013 року. Відповідно до копій квитанцій, та проти чого не заперечує позивач, вони всі враховані та відображені у зворотній відомості, крім квитанції № 474/529 від 05.05.2008 року, на суму 1000 грн. та №248/286 від 27.08.2008 року на суму 896,19 грн., оскільки дані суми були сплачені КП «Свердловськтеплозабезпечення», яке є іншою юридичною особою та не можуть бути прийняті, як доказ, як вважає позивач. З поясненням позивача суд погодитись не може, та вважає за необхідне зарахувати суми - 1896,19 грн. по квитанціям №474/529 від 05.05.2008 року та №248/286 від 27.08.2008 року до погашення боргу, так про зміну реквізитів підприємства відповідач повідомлена не була тому сплачувала борг на старі рахунки, в чому її вини не має. З огляду на вищенаведене, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 720,96 грн., з такого розрахунку: 2617,15 (сума основного боргу) - 1896,19 (сума сплаченого боргу відповідачем на рахунок КП «Свердловськтеплозабезпечення») = 720,96 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений ним судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 218,204,526 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання»,

Outcome: partial