Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позовній заяві зазначив, що 30 травня 2017 року зареєстрував з відповідачем [PERSON] шлюб в Олешківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 81. За час спільного проживання в них з народилось, двоє дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним та перебувають на його повному утриманні. З листопада 2018 року відповідач покинула родину та перестала піклуватись та займатись утриманням своїх дітей. Вона зовсім не цікавиться життям дітей, їх здоров'ям не приймає ні якої участі у їх вихованні, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Розірвати шлюб встановленому законом порядку він не має можливості так як найменшій дитині не виповнилось ще одного року. Окрім цього, відповідачем було надано нотаріально завірену заяву від 15 лютого 2019 року в якій зазначено, що вона [PERSON], мати дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] надала свою згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей та на безумовне проживання дітей разом з батьком [PERSON]. Тому він просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхніх дітей. Представник позивача позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що відповідача на даний час зовсім не цікавиться життям дітей, тобто само усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач у судове засідання не з'явилася, до суду надано заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник служби у справах дітей Олешківської РДА свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала та проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не порушує права чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову не встановлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2017р. сторонами було зареєстровано шлюб Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу в них народились діти, а саме дочка [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] та дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім'ї позивача [PERSON], проведеного 26.02.2019 року за адресою: [ADDRESS], умови проживання задовільні, перешкод для проживання малолітніх дітей не має. У зв'язку з зазначеними обставинами службою у справах дітей Олешківської районної державної адміністрації було складено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]» від 05.03.2019 року № 01-26-258/0/19/617.10, орган опіки вважає, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей та її необхідно позбавити батьківських прав відносно її дітей. Відповідно до заяви від 15.02.2019 року посвідчену приватним нотаріусом Олешківського нотаріального округу Херсонської області Красновою Н.В., зареєстровану в реєстрі за № 181 [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], також вона згодна з тим, щоб батько [PERSON] прийняв на себе відповідальність за життя та здоров'я дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не виявляють протягом шести місяців батьківського піклування щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пленум також роз'яснює, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, оскільки судом встановлені обставини свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме відсутня педагогічна, посильно трудова та інша участь у вихованні дітей, відсутнє піклування про дітей, відповідач не цікавиться фізичним та духовним розвитком дітей, тому заявлений позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved