Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» грошових коштів в розмірі 23452,40грн за договорам вкладу №9495 та №2734 укладеними між позивачем та КС «Довіра». Позивач письмово звернувся до відповідача та просив повернути йому грошові кошти, що складаються з внесків з відсотками, однак кошти повернені не були. Тому просить, суд стягнути з Запорізької кредитної спілки «Довіра» суму грошового вкладу з відсотками у розмірі 23452,40грн. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача у судові засідання не з'явився, надав суду заперечення та заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач року, як член Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», уклав з відповідачем договір №9495 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На протязі строку дії договору позивач збільшував суму свого внеску. Станом на 08.02.2015року загальна сума внесків з відсотками за договорами №9383 та №2734 становить 23452,40грн. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Позивач звернувся до Запорізької обласної кредитної Спілки «Довіра» із письмовою заявою про повернення внесків, однак кошти повернені не були. Відповідно до п. 3.2.5 і п. 3.2.6 Договору ЗОКС «Довіра» зобов'язана повернути вкладникові внесок та нараховані проценти у строки та розмірах, які передбачені умовами договору на письмову вимогу вкладника. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованим, однак підлягають задоволенню частково, оскільки відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Ставка податку, визначена абзацом першим цього пункту, застосовується до доходів у вигляді процентів на вклад (депозит) члена кредитної спілки у кредитній спілці, тому з урахуванням утриманої суми у вигляді податку на прибуток фізичних осіб від пасивних доходів, розмір заборгованості, що підлягає виплаті становить 22468,71грн. Оскільки позивачі у справах про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України ці витрати у сумі 243,60грн. мають бути покладені на відповідача.

Outcome: partial