Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав його батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимоги посилається на те, що батько не проживає спільно з ним з 2009 року, жодних зв`язків не підтримує, допомоги не надає, отже, своїх батьківських обов`язків він не виконує. Ухвалою суду від 16.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.07.2020 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, проте, надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Харченко О.А. в судове засідання також не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала, посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина буде відповідати інтересам дитини. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечував. У зв`язку з неявкою сторін суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів громадянськогоо стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 19 грудня 2003 року, актовий запис №439). В матеріалах справи також наявна нотаріально завірена заява [PERSON] від 17.11.2019 року, в якій він погоджується з позбавленням його батьківських прав щодо сина - [PERSON] . З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 19 серпня 2020 №33/3061 року вбачається, що батько [PERSON] - [PERSON] майже 11 років проживає окремо від сина, не спілкується, не навідує його, матеріально не утримує, долею дитини не цікавиться, через що син свого батька взагалі не пам`ятає. В особистій бесіді з головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON] також пояснив, що його батько зовсім не цікавиться його життям, здоров`ям, не виявляє бажання зустрітися та ігнорує. Через нездатність відповідача забезпечити матеріальну допомогу та належний рівень виховання своєму сину, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] його батьківських прав. До такого висновку комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган органу опіки та піклування, дійшла на підставі вивчених документів, особистої бесіди з [PERSON] , взявши також до уваги згоду [PERSON] на позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в тому числі, має орган опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України N3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та відповідні норми права, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача [PERSON] від покладених на нього обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, оскільки він не піклується про фізичний та духовний розвиток її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, та не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, на думку суду, рішення про позбавлення [PERSON] відповідатиме інтересам дитини - [PERSON] , який потребує батьківського піклування та матеріального забезпечення. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє осіб, які позбавлені батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved