Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнати [NUMBER], що розташована в студентському гуртожитку Комунального вищого навчального закладу «Ніжинський коледж культури і мистецтв ім. М. Заньковецької» Чернігівської обласної ради, який розташований за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що остання з 01 вересня 2016 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає. Позивач вказав, що зазначений вище гуртожиток є комунальною власністю і перебуває в оперативному управлінні позивача. Відповідно до Положення про студентський гуртожиток, при наданні житлового місця особам, які не є студентами чи працівниками коледжу з ними укладається договір на проживання. Відповідач не є абітурієнтом коледжу і не перебуває з ним у трудових відносинах, адміністрація коледжу не приймала рішення про її вселення. У дану кімнату [PERSON] переселилася до свого чоловіка [PERSON], який займав дане житло на підставі наказу директора коледжу та був поселений терміном на один рік у 2000 році. Відповідач зареєстрована в даній кімнаті з 2008 року, хоча з вересня 2016 року не проживає. Відповідно до наказу директора коледжу на третьому поверсі гуртожитку, де знаходиться спірна кімната розмістилися навчальні класи дитячої школи мистецтв і у кімнаті [NUMBER] на даний час знаходиться кабінет костюмера. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнати [NUMBER], що розташована в студентському гуртожитку Комунального вищого навчального закладу «Ніжинський коледж культури і мистецтв ім. М. Заньковецької» Чернігівської обласної ради, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подала, повідомлена належним чином про судове засідання, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 . ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до наступних висновків. Відповідно до статуту Комунального вищого навчального закладу «Ніжинський коледж культури і мистецтв ім. М. Заньковецької» Чернігівської обласної ради, навчальний заклад є правонаступником КВНЗ «Ніжинське училище культури та мистецтв імені Марії Заньковецької»(а.с.7-13). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності, підтверджується, що житлове приміщення, за адресою; [ADDRESS] перебуває в комунальній власності(а.с 30-31). Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 09.10.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], кімн. [NUMBER], що підтверджується копією її паспорту(а.с.30, 52). Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Положення про студентський гуртожиток» особам, які не є студентами чи працівниками учбового закладу надається місце для проживання без права на реєстрацію при наявності вільних кімнат, при поселенні з ними укладається договір на проживання у гуртожитку терміном не більше одного року(а.с.19-29). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач не укладала договору найму житлового приміщення, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. В позові зазначено, що відповідач з 01 вересня 2016 року, тобто більше року, не проживає в кімнаті, власником якої є позивач. На підтвердження даних обставин суду надано акт обстеження кімнати в якому значиться, що [PERSON] з 01 вересня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, в даній кімнаті знаходиться костюмерна позашкільного навчального закладу школи мистецтв(а.с.34). На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 гривні.

Outcome: approved