Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] проценти за договором позики у розмірі 59200 грн. 00 коп. та судовий збір, мотивуючи тим, що відповідачем порушено умови договору позики в частині своєчасного повернення грошових коштів, що є предметом позовних вимог. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, надав пояснення по обставинам справи. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволені позовної заяви, надали пояснення по обставинам справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори позики, засвідчений письмовою розпискою, а саме: на суму 1100 доларів США з кінцевим терміном повернення боргу 01.08.2008 року. Також встановлено, що цей борг буде зростати щомісячно на 10 % від вказаної суми. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18.11.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] борг по договору позики в розмірі 3190 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 25468,96 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 171 грн., а всього 25639,96 грн. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2013 року відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON], про визнання недійсним договору позики грошей від 21.10.2007 року в частині щомісячного нарахування відсотків. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за договором позики у розмірі 98877 грн. 90 коп. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 988 грн. 77 коп. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 21.10.2015 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2015 року залишено без змін. Відповідно до зведеного виконавчого провадження, номер ЄРДРВП: 40643076, боржник [PERSON] встановлено, що 20.01.2012 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ [PERSON] було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4725 виданого 21.01.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда (реєстраційний № ВИ 30888381). Відповідач вимоги державного виконавця проігнорував, у зв'язку з чим постановою державного виконавця від 23.01.2013 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду (реєстраційний № ВП 36132124) та приєднано його до зведеного виконавчого провадження (реєстраціний № ВП 40643076). Заборгованість [PERSON]В не погашена. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. В порядку ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором). Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, неналежне виконання відповідачем умов договору позики, в частині несвоєчасного його виконання, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена як умовами укладеного між сторонами договору, так і вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню проценти за договором позики у розмірі 59200 грн. 00 коп. Так, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. Твердження відповідача про те, що позика була повернута позивачеві в присутності дружини відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки про допит свідка клопотання не заявлялись, цей свідок судом не допитувався та такий доказ є недопустимим згідно ст.59 ЦПК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення процентів за договором позики є обгрунтованим, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за договором позики у розмірі 59200 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 592,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved