Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 травня 2010 року в розмірі 19490,77 гривень, з яких 1083,97 гривень\~заборгованість по кредиту, 5083,63 гривень\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, 11918,85 гривень заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень\~штраф (фіксована частина), 904,32 гривень\~штраф (процентна складова). Позов мотивує тим, що 28 травня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст.\~509,\~525,\~526,\~527,\~530, ч. 1 ст.\~598,\~599,\~610, ч. 2 ст.\~615,\~629,\~1050,\~1054 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~ЦПК України\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Сторони у судове засідання не зявились, тому фіксування судового процесу 18.07.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Зважаючи на вказане положення вказаний вище договір породив між сторонами відповідні права та обовязки. Відповідно до вимог\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України\~регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг встановлено, що при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+5% від суми позову. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 19490,77 гривень, з яких 1083,97 гривень\~заборгованість по кредиту, 5083,63 гривень\~заборгованість по відсотках за користування кредитом, 11918,85 гривень заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень\~штраф (фіксована частина), 904,32 гривень\~штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-12). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору. Згідно з ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином\~відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 28 травня 2010 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 19490,77 гривень заборгованості. При цьому, у відповідності до\~ч.1 ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 1600 гривень судового збору.

Outcome: approved