Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 13959 грн. за користування комунальними послугами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому у відповідності зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок належить квартира [ADDRESS] . Відповідач у справі його колишня дружина, шлюб з якою був розірваний в 2013 році , користувалася приміщенням в якості члена сім`ї. З часу розірвання шлюбу відповідач користується не лише належним йому житлом, а й комунальними послугами, якими забезпечене житло - електропостачанням, газопостачанням, водопостачанням, але не сплачує за користування ними. За користування електричною енергією за період з 2014 по 2018 роки позивачем сплачено 4145грн. 36 коп. За водопостачання за період з 2014 по 2018 роки сплачено 6098 грн. За газопостачання за період з 2014 по 2018 роки сплачено 17 675 грн. 58 коп. Всього за період з 2014 по 2018 роки сплачено за користування комунальними послугами 27 918 грн. Тому просить стягнути з відповідача половину сплачених комунальних послуг. Ухвалою від 18 січня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали частково, не заперечували щодо стягнення з відповідача 6962,44 грн.. Відповідач та її представник позов визнали частково. У відзиві зазначали, що у спірній квартирі також зареєстрований та проживає повнолітній член родини [PERSON] , а тому за послуги з теплопостачання повинні сплачувати 3 особи. Також, оскільки позов було пред`явлено14.12.2018 року , то щодо коштів сплачених до 14.12.2015 року необхідно застосувати строк позовної давності, що складатиме 20887, 31 грн., тобто кожного з трьох осіб до сплати підлягає 6962, 44 грн. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За статтями\~3\~та\~4 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Так, відповідно до ч.3, ч.4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1\~ст.13 ЦПК України\~вказує, що суд розглядає\~\~справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1\~ст.81 цього ж Кодексу\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,\~\~крім випадків встановлених\~\~цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2013 року розірвано. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.06.1985 року, [PERSON] належить 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, у вказаному будинку проживають: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~405\~ЦК України,\~члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ст..\~156\~ЖК України,\~члени сім`ї\~власника жилого\~будинку (квартири),\~які проживають\~разом з\~ним у\~будинку (квартирі),\~що йому\~належить,\~користуються жилим\~приміщенням нарівні\~з власником\~будинку (квартири),\~якщо при\~їх вселенні\~не було\~іншої угоди\~про порядок\~користування цим\~приміщенням. За\~згодою власника\~будинку (квартири)\~член його\~сім`ї\~вправі вселяти\~в займане\~ним жиле\~приміщення інших\~членів сім`ї.\~На вселення\~до батьків\~їх неповнолітніх\~дітей згоди\~власника не\~потрібно. Члени\~сім`ї\~власника будинку\~(квартири)\~зобов`язані\~дбайливо ставитися\~до жилого\~будинку (квартири).\~Повнолітні члени\~сім`ї\~власника зобов`язані\~брати участь\~у витратах\~по утриманню\~будинку (квартири)\~і придомової\~території та\~проведенню ремонту.\~Спори між\~власником та\~членами його\~сім`ї\~про розмір\~участі в\~витратах вирішуються\~в судовому\~порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в\~частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) [PERSON] колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162\~цього Кодексу. А отже комунальні витрати на оплату комунальних послуг повинні нести [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Як вбачається із квитанцій, оплату комунальних послуг будинку [ADDRESS] 6 [ADDRESS] м.Полтаві здійснює [PERSON] . Згідно з розрахунком наданим позивачем ним було сплачено за період з 01.01.2014 року по 01.12.2018 року: за користування електричною енергією за період з 2014 по 2018 роки 4145грн. 36 коп.; за водопостачання за період з 2014 по 2018 роки сплачено 6098 грн.; за газопостачання за період з 2014 по 2018 роки мною сплачено 17 675 грн. 58 коп., а всього 27918 грн. Разом з тим, відповідач у відзиві, просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до\~ст. 265 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями\~256,\~257,\~258 ЦК України\~передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до суду 17.12.2018 року, а отже щодо вимоги про стягнення коштів до 17.12.2015 року слід застосувати позовну давність. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з урахуванням строку позовної давності та обов`язку всіх повнолітніх осіб нести витрати по оплаті комунальних послуг, то з відповідача підлягає стягненню заборгованість за утримання житла у розмірі (20887, 31 грн. :3 = 6962,44 грн.) 6962,44 грн. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial