Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на 6/10 частин квартири [ADDRESS] за заповітом [PERSON] від 20.06.2007 р., померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за заповітом його батька [PERSON] від 20.06.2007 р. він є єдиним спадкоємцем. За життя батько з [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за яким останній передав 4/10 частин квартири [ADDRESS]. Факт смерті батька [PERSON] приховала, в зв'язку з чим позивачем був пропущений строк прийняття спадщини, який в подальшому судовим рішенням поновлений. 30.05.2014 р. до Шостої Київської державно нотаріальної контори ним подано заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі яких нотаріусом відмовлено в зв'язку з ненаданням позивачем оригіналів правоустановлюючих документів на квартиру, які протиправно утримуються [PERSON] Разом з тим, позивач вважає наявними підстави для визнання за ним права власності на 6/10 частин квартири [ADDRESS], які належали померлому батьку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Третя особа Шоста Київська державна нотаріальна контора повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника та копію спадкової справи № 642/2009 щодо майна [PERSON], померлого [INFO]. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. [PERSON] залишив заповіт від 20.06.2007 р. на випадок своєї смерті, яким заповів позивачу належне йому все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що за законом матиме право. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2013 р. по справі № 757/5771/13-ц, що набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Березовська О.О. про визнання довіреності від 20.06.2010 р. та заповіту [PERSON] від 20.06.2007 р. недійсними - залишений без задоволення. Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 21.07.2014 р. № 65350 померлому [PERSON] на час його смерті належала 6/10 частин квартири [ADDRESS]. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2.02.2014 р. у цивільній справі № 757/1369/14-ц, що набрало законної сили, позивачу визначено додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], на шість місяців, після набрання рішенням суду законної сили. Вказані обставини підтверджуються вищезазначеними наявними в матеріалах справи належними і допустимими письмовими доказами, які прийнято до уваги судом. Доказів на спростування встановлених судом обставин суду не надано і в матеріалах справи такі дані відсутні. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 5 ст. 1268 УЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 30.05.2014 р. позивач подав до Шостої Київської державно нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. від 27.08.2014 р. в зв'язку з відсутністю правоустановлюючих документів на спадкове майно, на підставі ст..ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат» позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Березовською О.О. на 6/10 частин квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. За ст. 16 ЦК України захист права власності здійснюється судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, встановлених судом обставин та положень законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, оскільки позивач, будучи єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON], а також враховуючи, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правоустановлюючих документів на 6/10 частин квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті, чим порушено право власності позивача, незаконність набуття якого судом в ході розгляду справи не встановлена, суд вважає наявними законні підстави для визнання права власності на вказане спірне майно за позивачем. Відтак, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved