Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь в солідарному порядку з відповідачів 5570,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 5000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 08 червня 2013 року в м. Вишгород на вулиці Садовій з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Фольксваген», д/н [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «КІА», д/н [NUMBER], яким керував позивач. Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності автомобіль марки «КІА» зазнав значних технічних пошкоджень, на усунення яких позивачем витрачено 5570 гривень. Крім того, позивач вважає, що з вини відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності на автомобіль та порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість тривалий час використовувати автомобіль за призначенням, втечею відповідача з місця ДТП, та оцінює таку шкоду в 5000,00 гривень. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу №АВ/9251209, в той час як відповідач [PERSON] відмовляється у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, позивач просив про задоволення позову. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив про задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу №АВ/9251209, а отже відповідальність має нести страхова компанія. Щодо відшкодування моральної шкоди, то представник вказав на відсутність в матеріалах справи належних доказів завдання такої шкоди позивачу. Відповідач ВАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди не завдано з її вини. За правилами статті 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності лише вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй в відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоді розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 червня 2013 року о 17 год. 15 хв. в д/к Дніпро по вул. Садовій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген Бора» д/н [NUMBER], рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, в разі потреби не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА», д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 09.08.2013 року, яка набрала законної сили та ніким не скасована, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільні-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони даною особою. Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 09.08.2013 року відносно [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі марки «Фольксваген Бора», д/н [NUMBER], та «КІА», д/н [NUMBER], отримали пошкодження. Згідно рахунку-фактори №3724 від 26.26.2013 року та акту виконаних робіт по рахунку, вартість ремонту автомобіля позивача «КІА», д/н [NUMBER], складає 5570 гривень. Таким чином сума невідшкодованого позивачу збитку, завданого йому внаслідок ДТП з вини відповідача становить 5570 гривень. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 5570 гривень матеріальної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків) встановлених частиною другою цієї статті. Суд приходить до висновку, що з вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності на автомобіль, порушенні стосунків з оточуючими людьми та настанні інших негативних наслідків, зокрема витрачанням позивачем зусиль для захисту своїх прав. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стану здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та визначає його у розмірі 1000 грн. В задоволенні вимог позивача щодо відшкодування витрачених ним 600 гривень на оплату послуг з надання правової допомоги, що нібито підтверджується договором №20/09ц від 04.09.2013 року та Актом прийому-передачі послуг від 09.09.2013 року до вказаного договору, суд вважає правильним відмовити, оскільки з вказаних документів неможливо встановити предмет договору та його належність до даного спору. Таким чином суд приходить до остаточного висновку, що з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] слід стягнути 5570 гривень 00 копійок відшкодування матеріальної шкоди, а з відповідача [PERSON] 1000,00 гривень відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог слід відмовити. Згідно статті 88 ЦПК з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 214,40 гривень.

Outcome: partial