Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0307/0908/88-212 від 01.09.2008 року в розмірі 124978,23 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30.04.2013 року 998951 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], вартістю 138853 грн., шляхом набуття зазначеного майна ним у власність, визнати за ним право власності на вказану квартиру, зобов'язати відповідача передати йому всі необхідні документи, що характеризують об'єкт нерухомості та інші документи передбачені Постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та виселити відповідача і інших осіб, які зареєстровані та проживають в зазначеній квартирі. Вмотивував свої вимоги тим, що 01.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено Кредитний договір за №0307/0908/88-212, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 60000,00 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12,5% річних строком до 31.08.2018 року. Разом з тим, в забезпечення зобов'язань, взятих на себе [PERSON], між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0307/0908/88-212-Z-1 від 01.09.2008 року, згідно якого, банку в іпотеку відповідач передав належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Однак відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконує, в результаті чого станом на 30.04.2013 року утворилась вказана вище заборгованість. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 1388 грн. 53 коп. Представник позивача в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 01.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №0307/0908/88-212 (далі - Договір), згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 60000,00 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12,5% річних строком до 31.08.2018 року, а відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Договорі (а.с.7-10). Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань за Договором, 01.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір №0307/0908/88-212-Z-1 від 01.09.2008 року, згідно якого, банку в іпотеку відповідач передав належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с.11-14). Позивач є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» (а.с.16-17, 22-27, 31-42). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Так, відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2013 року утворився борг в сумі 124978,23 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30.04.2013 року 998951 грн., із розрахунку: 60000 доларів США - заборгованість по кредиту, 25888,69 доларів США - заборгованість по відсотках, 39089,54 доларів США - пеня (а.с.68). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Таким чином, судом установлено, що відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконує, а відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Так, позивачем проведена оцінка вартості предмета іпотеки: квартири [ADDRESS], яка згідно висновку ТОВ «Вавілон» станом на 30.04.2013 року склала 138853 грн. (а.с.15). Разом з тим, для проведення стягнення предмету іпотеки позивач має право отримати від відповідача оригінали документів, які характеризують нерухомість (технічний паспорт на вказану квартиру) та інші документи передбачені Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, у зв'язку з чим суд убачає підстави зобов'язати відповідача передати позивачу всі необхідні документи на вказану квартиру. Стосовно вимог позивача про виселення відповідача та інших осіб із зазначеної квартири, суд зазначає наступне. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 43 Постанови від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців з цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Однак, в супереч вище викладеного, позивач не надав суду доказів звернення до відповідача з письмовою вимогою щодо звільнення вказаної квартири, яка є предметом іпотеки за кредитним договором, у зв'язку з чим ця частина позовних вимог є необгрунтованою та в її задоволенні слід відмовити. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 1388 грн. 53 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial