Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 14.08.2010 р. у м. Дніпропетровську по вул. Калинова мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Chevrolet» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник [PERSON]), та а/м «Daewoo» р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті пригоди були пошкоджені транспорті засоби. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2010 р. відповідача було визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення; на момент вчинення пригоди цивільно - правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована, та МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснило виплату стразового відшкодування на корить [PERSON] в розмірі 25 500,00 грн.; разом з тим, позивач витратив 200,00 грн. на оплату послуг аварійного комісара. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 25 700,00 грн.; підставу позову становлять приписи ст.ст. 22, 1166, 1191 України. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; згідно з підп. «а» п. 41.1 статті 41 зазначеного вище закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; відповідно до ч. 4 зазначеної вище статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено за судового розгляду, постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2010 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушень та накладено стягнення у виді штрафу; розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддею було встановлено, що 14.08.2010 р. о 14.45 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Деу Ланос» р/н [NUMBER] по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху ліворуч, не впевнився у безпеці та здійснив зіткнення з а/м «Шевроле Епіка» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Як було встановлено судом, МТСБУ було виплачено страхове відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу - [PERSON], що підтверджується доказами, наданими суду у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України, через що до позивача на виконання ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконуючи даний обов'язок доказування, з боку позивача було доведено здійснення підстав та факту самої виплати страхового відшкодування, утім, відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався правом надання заперечень проти позову, з його боку не було надано жодних доказів та не було заявлено клопотань про їх витребування у випадку складнощів в їх отриманні, адже на виконання ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та через що суд вирішував справу на підставі наявних у справі доказів. Тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат, пов'язаних із сплатою судового збору, вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved