Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «Приватибанк», правонаступником якого він є, та відповідачем кредитного договору № б/н від 01.02.08 р., тоді ж відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила). Зазначає, що підписання договору є прямою і безумовною згодою відповідача як позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. П. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин кредитного договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 4.9. Умов та Прави п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Покликаючись на ст. 1 054 ЦК України, зазначає, що банк свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Покликаючись на ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, п. п. 6.6, 6.7, 8.6 Умов та Правил, зазначає, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити бюанку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. Покликаючись на ст. ст. 509, 526. 1 054 ЦК України, зазначає, що відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Покликаючись на ст. ст. 629, 610, 525, ч. 2 ст. 615, ч. 2 ст. 1\~054, ч. 2 ст. 1 050 ЦК України, п. п. 5.6, 5.7, 5.1.1 Правил користування платіжною карткою, п. п. 6.4, 5.3, 4.6, 5.2 Умов та Правил, зазначає, що у зв'язку з вказаними вище порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач за станом на 31.05.16 р. має заборгованість в сумі 3\~049,57 доларів США, що складається з наступного: - 708,92 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1\~406, 51 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 770 доларів США - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 19,87 доларів США - штраф (фіксована частина). - 144,27 долари США - штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, шо є порушенням його законних прав. Покликаючись на ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, п. 9.12 Умов та Правил, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором і судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча позивач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника позивач суду не повідомив. Попередньо до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, зазначено, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання також не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. На думку суду, неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, врахувавши позицію позивача, вважає за доцільне справу розглянути відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, дійсно, уклав з банком, правонаступником якого є позивач, вищезазначений кредитний договір, що стверджується письмовими доказами у справі - копією заяви), на умовах визначених його сторонами. За вказаним вище кредитним договором між позивачем та відповідачем склались та існують зобов»язальні правовідносини, за якими позивач надав відповідачеві кредит, а відповідач зобовязаний повернути кредитні кошти, сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом на умовах, визначених у кредитному договорі. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, може бути зменшений судом , якщо значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Як зазначено у ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочених сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості, вона, дійсно, складає ціну позову. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач як позичальник порушив умови кредитного договору, укладеного з банком, в результаті чого за станом на 31.05.16 р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у вказаній вище сумі. Розмір нарахованої позивачем пені не перевищує розміру збитків, та у розпорядженні суду відсутні обставин, що мали б істотне значення для зменшення пені та могли б бути враховані судом при вирішенні справи по суті. Позов підлягає до повного задоволення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved