Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики, на обґрунтування вимог зазначив, що 20.08.2015 року надала відповідачу грошову позику у розмірі 1100,00 доларів США строком до 20.10.2015 року. Відповідно до п. 6 договору, сторони погодили, що грошова позика в готівковій формі передана позикодавцем та отримана позичальником до підписання договору, в розмірі встановленому у п.1 договору. Згідно з п. 5 Договору, сторони дійшли згоди, що у випадку несвоєчасного повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення а також 3% річних від простроченої суми. Станом на день подання позову позичена сума не повернена. Посилаючись на ці обставини, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO], б. 22-б, на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO] 1108,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час розгляду справи складає 27940,74 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПК України, в суд не зявився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав. Позивач просить розглядати справу на його відсутність у заочному порядку. За згаданих обставин за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з наданим суду договору позики від 20.08.2015 року (а.с.5) сторони погодили, що грошова позика в готівковій формі передана позикодавцем та отримана позичальником до підписання договору, в розмірі встановленому у п.1 договору. Згідно з п. 5 Договору, сторони дійшли згоди, що у випадку несвоєчасного повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення а також 3% річних від простроченої суми. Станом на день подання позову позичена сума не повернена, з розрахунком наданим позивачем суд погоджується. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. З огляду на викладене, суд вбачає всі підстави для задоволення позову. Судовий збір має бути стягнений з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved