Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь грошових коштів за договором позики від 10 травня 2019 року у розмірі 300,00 (триста) доларів США, 500,00 (п`ятсот) Євро та 5500,00 (П`ять тисяч п`ятсот) гривень, втрати від інфляції у розмірі 7,53 доларів США, 12,55 Євро, 138,05 грн., та 3% річних в сумі 9,88 доларів, 16,48 євро., 181,27 грн. Стягнути із [PERSON] на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10 травня 2019 року між ним та Відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого Відповідач отримав від Позивача позику у розмірі 300,00 (триста) доларів США, 500,00 (п`ятсот) Євро та 5500,00 (П`ять тисяч п`ятсот) гривень. Вказані грошові кошти Відповідач зобов`язувався повернути в повному обсязі до 01 вересня 2019 року, однак дані зобов`язання не виконав. Відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалою від 25 листопада 2020 року у справі за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вирішено слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив,\~заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до оригіналу розписки від 10 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , Виданий Франківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, 18 липня 2011 ролку , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , 10 травня 2019 року отримав від [PERSON] , [INFO] , в борг, грошові кошти в сумі: 300,00 (триста) доларів США, 500,00 (п`ятсот) Євро та 5500,00 (П`ять тисяч п`ятсот) гривень. Грошові кошти зобов`язується повернути 01 вересня 2019 року./а.с. 16/ Відповідно до розрахунку інфляційних втрат, що міститься в позовній заяві інфляційні втрати станом на 05 жовтня 2020 року складають 7,53 доларів США, 12,55 Євро, 138,05 грн., Крім того, відповідно до розрахунку 3% річних станом на 05 жовтня 2020 року, 3% річних станом складають 9,88 доларів США, 16,48 євро, 181,27 грн. Відповідно до\~положень\~ч.\~1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за договором тільки права. Відповідно до положень частини 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з приписами\~статті 533 ЦК України\~валютою виконання грошового зобов`язання є гривня, проте якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики. Зазначені правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк та відповідно до умовами договору. Згідно з ч. 2\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за розпискою від 10 квітня 2019 року підлягають задоволенню, частково, а саме: з відповідача на користь позивача необхіднео стягнути 300 (триста) доларів США, 500 (п`ятсот) Євро та 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн., інфляційні втрати у розмірі 138,05 грн. та 3 % річних в сумі 9,88 долари США, 16,48 Євро, 181, 27 грн. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Отже, в стягненні інфляційних втрат у розмірі 7,53 доларів США, 12,55 Євро необхідно відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі\~908.00\~грн.покласти на відповідача з огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, який допустив заборгованість перед Позивачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved