overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 11 червня 2015 року, з якого вбача-ється, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 1964 року, який зареєстрований відді-лом РАГСу виконкому Центрально-Міської районної ради Дніпропетровської області, акто-вий запис № 968. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] Юрійо-вича, [INFO]. Фактичні шлюбні відносини були розірвані ними, ще восени 2011 року у зв»язку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у зв»язку з різними по-глядами на життя. Збереження та подальше існування шлюбних відносин з відповідачем по справі вважає неможливими оскільки на теперішній час та вже на протязі більш ніж трьох років вони не ведуть сумісного побуту, не підтримують нормальні шлюбні відносини. Будь яких спорів, в тому числі, спору щодо поділу майна, нажитого ними у шлюбі, на теперішній час з відповідачем не мають, а у разі виникнення таких, то вони будуть вирі-шуватися окремо шляхом подання до суду відповідних позовних заяв. У судове засідання позивач не зявився, надав суду письмове клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі дока-зів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступ-них підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з14 жовтня 1964 року, який зареєстрований відді-лом РАГСу виконкому Центрально-Міської районної ради Дніпропетровської області, акто-вий запис № 968. , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Фактичні шлюбні від-носини були розірвані ними, ще восени 2011 року у зв»язку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у зв»язку з різними поглядами на життя. Збереження та подальше існування шлюбних відносин з відповідачем по справі є неможливими оскільки на теперішній час та вже на протязі більш ніж трьох років вони не ведуть сумісного побуту, не підтримують нормальні шлюбні відносини. Будь яких спорів, в тому числі, спору щодо поділу майна, нажитого ними у шлюбі, на теперішній час з відповідачем не мають, а у разі виникнення таких, то вони будуть вирі-шуватися окремо шляхом подання до суду відповідних позовних заяв. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 14.08.2009 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачем мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 407,06 грн., відповідач тривалий час своїх з ' в'язань по платі за користування електроенергією не виконує, у звязку з чим позивач з вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про - час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за його відсутності. Суд. вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 31.03.2005 року по 08.08.2006 року складає 78,46 грн., заперла У 8.2006 року по 30.06.2009 року - 328,60 грн. Таким чином, на суму 78,46 грн. за період до 08.08.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджуютьповажність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуск;- сага:-:;- дозовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно е а вити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідне до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні п слуги електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не де а . - даться. Згідно ст 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарнавідповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, плата за спожиту протягом розрахункового лет дат електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідач не виконує покладені на нього обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК .Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 27.04,2010 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачем мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 105 гри. 54 коп., відповідачі тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконують, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядалася за його відсутності. Суд. вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 24.01.2006 року по 22.04.2007 року складає 67,74 гри., за період з 22.04.2007 року по 2!.06.2009 року 37.80 гри. Таким чином, на суму 67,74 гри. за період до 22.04.2007 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений, ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. 13.09.2000 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилися син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршилося, між ними виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин в березні 2015 року. Донька залишиться проживати з матір`ю. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.13,14). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.18). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13.09.2000 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 478 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами за посиланням позивача припинені в березні 2015 року, через сварки, що виникали між ними. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу малолітня донька залишиться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Вважає, що відповідач незаконно відмовив їй в задоволенні її заяви на приватизацію кімнати [ADDRESS], чим порушив її законне право на приватизацію житла. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач постійно проживає в кімнаті [ADDRESS]. На вказану кімнату позивачці був виданий ордер, який був зданий до відповідної житлово-комунальної установи, яка на той час обслуговувала гуртожиток. Позивачка звернулася до відповідних органів з метою приватизації вказаної кімнати, однак отримала відповідь про неможливість приватизації кімнати у зв'язку з відсутністю ордеру ( а. с. 9) Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернулася до відповідача з проханням оформити передачу в приватну власність кімнати [ADDRESS], але на підставі відсутності у позивача ордеру, їй було відмовлено в здісненні приватизації. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, оскільки встановлено, що ордер був наявний на час вселення в цю кімнату, але згодом був втрачений, і втрата ордеру не може бути підставою для відмови позивачу в реалізації його законного права на приватизацію житла. Необхідно зобов'язати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо оформлення документів по передачі [PERSON] у приватну власність кімнати № [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Вважає, що відповідач незаконно відмовив йому в задоволенні заяви про приватизацію квартири [ADDRESS], чим порушив його законне право на приватизацію житла. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у своєму відгуку на позовну заяву проти задоволення позову заперечував. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач постійно проживає та зареєстрований в [ADDRESS]. Позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити приватизацію квартири [ADDRESS], але на підставі відсутності у позивача ордеру, йому було відмовлено в здійсненні приватизації (а.с 16). В цій квартирі позивач та члени його сім'ї проживають з 22.03.1995 року і по теперішній час. Згідно довідки КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.04.2010 року за позивачем нерухомого майна належного на праві особистої власності не зареєстровано ( а. с. 14) Окрім позивача у даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями сторінок паспорту з відмітками про місце реєстрації ( а.с. 6-10) Таким чином, своє законне право на приватизацію житла позивач не використав, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, оскільки встановлено, що позивач проживає в зазначеному житловому приміщенні на законних підставах, і відсутність ордеру не може бути підставою для відмови позивачу в реалізації його законного права на приватизацію житла. Необхідно зобов'язати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо прийняття та оформлення документів по приватизації квартири [ADDRESS], шляхом видачі свідоцтва про право власності на житло [PERSON], без ордеру на дане житлове приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах\~ неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] і [PERSON] та стягнути аліменти на неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~Заява мотивована\~тим,\~що відповідачі\~ухилились від\~виконання батьківських\~обовязків по\~вихованню дітей. \~ \~ \~ \~26 березня 2018 року відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~28 серпня 2018 року справа призначена до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] записані відповідно матірю і батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-9). \~ \~ \~ \~Відповідачі ухилились від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання та висновком органу опіки та піклування (а.с. 14-22, 76-78). \~ \~ \~ \~Таким чином, наведені докази підтверджують, що права неповнолітніх дітей на належне батьківське виховання та спілкування з батьками було порушено відповідачами. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стаття 182 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~У урахуванням обставин справи з відповідачів [PERSON] і [PERSON] слід стягнути на неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 березня 2018 року і до повноліття дітей. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів, враховуючи положення статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах опікуваного неповнолітнього [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною [PERSON] квартири [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає у вищевказаній квартирі з травня 2010 року. Неповнолітній [PERSON] не має можливості і матеріально не спроможний сплачувати комунальні послуги за відповідача, як опікун позивач також не має можливості сплачувати за нього комунальні послуги, утримувати жиле приміщення. Позивач в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Представник позивача судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що у справі маються поштові повідомлення. Про причини неявки відповідача до судового засідання суд не має відомостей. Представник третьої особи до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності проти задоволення позову не заперечувала. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що при огляді квартири по [ADDRESS] відповідач по справі був відсутній, сама квартира в нежилому вигляді, не придатна для проживання, немає навіть труб опалення. Зі слів сусідки [PERSON] - [PERSON] за вказаною адресою не проживає, про що було складено акт.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказавши, спеціалістами Маріупольського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель 06.08.2014 р. була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства на перехресті [ADDRESS] біля зупинки громадського транспорту «пл..Кірова» в м.Маріуполі, якою встановлений факт використання відповідачем земельної ділянки площею 0, 0006 га під розміщення торгівельного трейлеру без правовстановлюючих документів. За результатами перевірки відповідачці був виданий припис від 06.08.2014 р. відносно порушення земельного законодавства, проте до теперішнього часу [PERSON] продовжує незаконно використовувати вказану земельну ділянку. Позивач просить зобов'язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином. Суд розглянув справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності і право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Судом встановлено, що [PERSON] самовільно використовує земельну ділянку площею 0, 0006 га, розташована на перехресті [ADDRESS] біля зупинки громадського транспорту «пл..Кірова» в м. Маріуполі, для встановлення торгівельного трейлеру. Вказана земельна ділянка не була надана у її користування у встановленому законом порядку, про що свідчать акти перевірки від 06.08.2014 р. та 27.08.2014 р. (а.с.5-7). Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі. Тому на вимогу власника земельної ділянки, Маріупольської міської ради, суд зобов'язує відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Outcome: approved