Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 29 січня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №000027, згідно якого позивач здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «ГРАНД-АКТИВ». Відповідно до надісланої заяви відповідача [PERSON] на участь в Асигнаційному заході, відповідач отримала дозвіл на суму 20000,00 грн., яку отримала частинами: 28 липня 2009 року - 19300,00 грн., 31 липня 2009 року - 700,00 грн. 27 липня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №48/09, згідно якого ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у тимчасове користування у сумі 20000,00 грн. 27 липня 2009 року було укладено додаток №3 до договору позики, де сторони підтвердили, що відповідач отримала 20000,00 грн., а також сплатила 12 чистих внесків на суму 3333,31 грн. та адміністративні витрати в кількості 12, що в сумі становить 1100,04 грн. З січня 2013 року відповідач почала порушувати графік погашення позики та виконувати свої зобов'язання за договором. Станом на червень 2013 року залишок неповерненої позики становить 5277,66 грн. щомісячних платежів та 550,02 грн. адміністративних витрат за основним договором №000027. Згідно п.5.2.3 договору позики №48/09 у разі порушення відповідачем графіку погашення заборгованості має право вимагати від нього дострокового погашення всієї суми позики. Просить стягнути з відповідача 5277,66 грн. - за договором позики №48/09 від 27 липня 2009 року, 550,02 грн. - адміністративних витрат за основним договором №000027 від 29 січня 2009 року, 380,00 грн. - понесених витрат на правову допомогу та 229,40 грн. - сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов частково заперечив та пояснив, що згідно ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, а також позивачем не надано жодних доказів, що дана правова допомога надавалась саме адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, тому вважає позовну вимогу позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] 380,00 грн. понесених витрат на правову допомогу безпідставними. Крім того, ні в основному договорі №000027 від 29 січня 2009 року, ні в договорі позики №48/09 від 27 липня 2009 року не передбачені підстави та умови щодо адміністративних витрат, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача 550,02 грн. адміністративних витрат за основним договором №000027 від 29 січня 2009 року суперечать умовам договору. А також, позивачем ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» на виконання вимог договору позики було перераховано відповідачу 19300,00 грн., а 700,00 грн. було вирахувано по розпорядженню адміністративним платежем з суми позики, а отже, вимога щодо повернення суми в розмірі 20000,00 грн. є необґрунтованою. Просить задовольнити позов частково, у сумі 4577,66 грн. та надати розстрочку виконання рішення суду шляхом внесення відповідачем щомісячних платежів у розмірі 200,00 грн. у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 29 січня 2009 року між позивачем ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №000027, згідно якого позивач здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «ГРАНД-АКТИВ». /а.с. 6-9/ 27 липня 2009 року між позивачем ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №48/09, згідно якого ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у тимчасове користування у сумі 20000,00 грн. /а.с. 10-11/ У відповідності до картки рахунку №55 за 01 січня 2007 року - 28 лютого 2013 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики №48/09 від 27 липня 2009 року становить 5277,66 грн. /а.с. 15/ Відповідно до додаткової угоди №2 до договору позики №48/09 від 27 липня 2009 року відповідач отримала лише частину позики у сумі 19300,00 грн., а решта позики у сумі 700,00 грн. вирахувана в рахунок погашення адміністративного платежу за договором №000027 від 29 січня 2009 року /а.с. 14/. Однак позивачем не надано суду жодних допустимих та переконливих доказів щодо підтвердження перерахування відповідачу також суми у розмірі 700,00 грн., а тому слід відмовити позивачу у стягненні з відповідача [PERSON] 700,00 грн. Також, слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] 550,02 грн. адміністративних витрат за основним договором №000027 від 29 січня 2009 року, оскільки ні в основному договорі №000027 від 29 січня 2009 року, ні в договорі позики №48/09 від 27 липня 2009 року не передбачені умови та підстави щодо оплати такого платежу. Окрім того, відповідно до п.3.2.3. основного договору №000027 від 29 січня 2009 року зазначено, що учасник зобов'язується одноразово сплатити адміністративний платіж, який відповідно до додаткової угоди №2 до договору позики №48/09 від 27 липня 2009 року було стягнено з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що правова допомога позивачу надавалась саме адвокатом чи іншим фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» 380,00 грн. понесених витрат на правову допомогу слід відмовити за її безпідставністю. Отже, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження у судовому засіданні, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Гранд Бізнес Груп» слід стягнути 4577,66 грн., а у решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи наведене, а також скрутне матеріальне становище відповідача [PERSON], що стверджується довідкою про доходи №77 від 14 листопада 2013 року, договором про надання споживчого кредиту №2002123260 від 28 грудня 2012 року, кредитним договором №500333360 від 27 грудня 2012 року, кредитним договором зі страхування житла №558/2869ВРL2А від 28 грудня 2012 року, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 05 квітня 2013 року та розпискою від 27 грудня 2012 року, суд вважає, що відповідачу [PERSON] слід надати розстрочку виконання рішення суду шляхом внесення відповідачем щомісячних платежів у розмірі 200,00 грн. /а.с. 51-62, 65-69/ Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: partial