Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №1803001/000КФІ/13 від 18.03.2013 в загальному розмірі 156 981,23 гривень, з яких: 78 598,20 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 54 850,82 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками; 23 532,21 грн. - сума інфляційного збільшення боргу. Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.03.2013 між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1803001/000-КФІ/13, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти на загальну суму 56 000,00 гривень на споживчі цілі строком з 18.03.2013 по 18.03.2014, за умови сплати відсотків за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 54% річних. Протягом 2013 року між позивачем та відповідачем укладено низку додаткових угод до кредитного договору, якими змінювалась сума наданих коштів. 19.12.2013 між позивачем на відповідачем укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, згідно із пунктом 1 якої сторони домовились змінити пункт 1.1 кредитного договору, та викласти його у такій редакції: «1.1. Фінансова установа надає позичальнику грошові кошти у національній валюті України на загальну суму 106 000,00 грн. на споживчі цілі». Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 3 сторони домовились змінити пункт 1.3. Кредитного договору, та викласти його у такій редакції: «1.3. Позичальник сплачує Фінансовій установі відсотки за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 42,000 (сорок два) відсотки річних». Цей пункт вступає в силу з 01 січня 2014 року. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером, видатковим касовим ордером від 03.06.2013, видатковим касовим ордером від 14.08.2013 та видатковим касовим ордером від 19.12.2013. Заочним рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2016 позов ТОВ «ФК «Народна позика» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 1803001/000-КФІ/13 від 18.03.2013 в сумі 372 782 грн. 85 коп. задоволено. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], загальна площа 29,70 кв.м., житлова площа 17,4 кв.м., складається з однієї кімнати, що належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною на оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 876413 14012016 006- 14012016 від 14.01.2016, а саме: 491 475,60 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Однак, відповідач свої зобов'язання по договорах не виконує, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості. Станом на 28.10.2017 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Народна позика» становить 156 981,23 гривень за період з 16.01.2016 по 28.10.2017, з яких: 78 598,20 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 23 532,21 грн. - сума інфляційного збільшення боргу; 54 850,82 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, а наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке ще не виконане, не виключає права банку на обрання такого способу судового захисту, як стягнення заборгованості за кредитним договором. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Також підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 2 354,72 грн. судового збору.

Outcome: approved