Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1 000 грн. щомісяця на період навчання сина в навчальному закладі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, син мешкає разом з позивачем, та, водночас, навчається у Комунальному закладі вищої освіти «Кам`янський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради». Оскільки син навчається, та, не має можливості самостійно забезпечити собі відповідного мінімального прожиткового рівня, просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина на період навчання останнього у навчальному закладі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що, позивач фактично разом із сином не мешкає, оскільки тривалий час працює за кордоном. Вказана обставина свідчить про те, що, у позивача відсутнє право на звернення із даним позовом до суду. В ході розгляду справи відповідач надала суду відзив на позов, у якому позов не визнала, посилаючись на те, що, у позивача відсутнє право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання сина, оскільки позивач працює вахтовим методом у Російській Федерації і фактично із сином не проживає. Крім того, зазначила про те, що, у неї відсутня можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки вона є інвалідом 1 групи, та отримує дохід у розмірі 1853,00 грн., при цьому, повнолітній син навчається та отримує стипендію. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська, сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої 21.07.2020р. Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, [PERSON] , [INFO] , з 24.07.2018р. є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, наданої 21.07.2020р. ТОВ «ЄРЦ КП», позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту №1003, складеного 01.10.2018р. співробітниками Комунального підприємства КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», на час складання даного Акту позивач [PERSON] мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як випливає з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 333 від 22.07.2020р., наданої Комунальним закладом вищої освіти «Кам`янський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», [PERSON] у період з 01.09.2016р. по 28.06.2020р. навчався у даному навчальному закладі (денна форма навчання). Згідно довідки про доходи, наданої 03.07.2019р. Комунальним закладом вищої освіти «Кам`янський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», у період з січня 2019р. по червень 2019р. включно [PERSON] щомісяця отримував стипендію у розмірі 980,00 грн. Згідно довідки, наданої 02.07.2019р. УСЗН Адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради, відповідач [PERSON] перебуває на обліку даного Управління та отримує допомогу як інвалід 1-ї групи у розмірі 1853,00 грн. Згідно інформації, наданої на запит суду Державною прикордонною службою України, у 2019 році позивач [PERSON] неодноразово перетинав кордон України. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 вищевказаного Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз`яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць становить: з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень. Як встановлено судом в ході розгляду справи, на час розгляду даної справи повнолітній [PERSON] є зареєстрованим та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказана адреса є також місцем проживання позивача [PERSON] . В ході розгляду справи відповідач [PERSON] не заперечувала проти того факту, що на час розгляду справи повнолітній [PERSON] з матір`ю не проживає. Водночас, в обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позову відповідач посилалась на те, що, позивач не має права на звернення із даним позовом до суду, оскільки позивач за адресою реєстрації сина фактично не проживає, так як працює вахтовим методом та тривалий час перебуває за межами території України. Як встановлено судом, матеріали справи не містять належного та допустимого доказу на підтвердження факту того, що позивач має постійне місце проживання за межами території України. З огляду на вищевикладене, суд критично ставиться до вищевказаного аргументу відповідача, оскільки факт неодноразового перетинання кордону України позивачем не спростовує факту постійного місця проживання останнього за адресою: [ADDRESS] . Водночас, суд також відхиляє аргумент відповідача про те, що повнолітній [PERSON] отримує стипендію, на підставі чого не потребує матеріальної допомоги, оскільки отримання повнолітнім [PERSON] стипендії не позбавляє відповідача батьківського обов`язку надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. З огляду на вищевикладене, суд, встановивши в ході розгляду справи те, що повнолітній син сторін, вік якого є меншим 23-х років, на час розгляду справи проживає разом із батьком - позивачем [PERSON] , та, на час розгляду справи продовжував навчання після досягнення повноліття, та, приймаючи до уваги те, що, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей - дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць становить: з 1 січня 2020 року - 2027 гривень. На час розгляду справи дитина сторін є повнолітньою, розмір прожиткового мінімуму для якої в розрахунку на місяць становить: з 1 січня 2020 року - 2027 гривень. Оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2027:50%=1013,5), суд, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що, відповідач є інвалідом 1-ї групи, вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 500,00 грн. Встановивши, таким чином, обставини, зазначені у ст.ст. 182, 199 СК України, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 500,00 грн. Водночас, задовольняючи позов, та, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial