Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з своїм вищезгаданим позовом. В заяві вказує, що з відповідачкою знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, через непорозуміння Позивач просить суд шлюб розірвати. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу розглядати без його участі, на заочний розгляд справи заперечень не надав. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Сторони від шлюбу дітей не мають. Згідно ст.110-112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Як вбачається із пояснень позивача за позовом, сторони фактично вже не мешкають як подружжя. При цьому причиною розірвання шлюбних відносин позивач зазначив наявність серйозних проблем у стосунках сторін, які виразилися у відсутності взаємопорозуміння. Отже, з'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, перераховані обставини їх життя, дійсні причини заявленого позову, враховуючи відсутність у сторін дітей, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, який не виявляє бажання примиритися з відповідачем, що має суттєве значення для вирішення спору, зважаючи на те, що відповідач не веде з позивачем подружнього життя, відновити яке не має ніякого бажання. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, інші обставини життя сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, бо як вбачається із пояснень позивача, сторони тривалий час фактично не мешкають разом як подружжя, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу із відповідачем, таким чином, суперечить його інтересам, а це має істотне значення для вирішення спору, бо з відповідачем позивач не веде подружнє життя. На підставі викладеного,

Outcome: approved