Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить скасувати розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201, «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» в частині вилучення із землекористування земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, яку надано у постійне користування [PERSON] , відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 013001 від 26 січня 1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 200, на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, для ведення фермерського господарства. Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 вилучено із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка надана в постійне користування позивачці [PERSON] .. Не погодившись із зазначеним розпорядженням, позивач звернувся до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області з клопотанням про відміну п. 3 розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» та про виключення із списку додатку до вищевказаного розпорядження громадянина « [PERSON] ». На що від Чаплинської районної державної адміністрації отримано лист відмову від 26.10.2018 року, мотивований тим, що вказане розпорядження вичерпало свою дію виконанням, внаслідок: припинено право постійного користування вказаною земельною ділянкою, її вилучено та віднесено до земель запасу, через що припинилась дія прав землекористувача. Не погоджуючись з отриманою відповіддю, позивач звернувся з заявою до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, для проведення перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті Чаплинською районною державною адміністрацією вказаного розпорядження від 09.06.2015 року № 201. За результатом проведеної перевірки, 22.12.2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області [PERSON] складено відповідний акт перевірки, відповідно до якого, розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» видане з порушенням вимог земельного законодавства, а саме ст.ст. 122, 125, 142, 149 Земельного кодексу України. 08.08.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається наступне. Законодавством України передбачено імперативне ні чим не обмежене право землекористувача відмовитись від землекористування і встановлено лише необхідність наявності волевиявлення землекористувача, тобто його заяви, та обов`язковість прийняття власником та/або уповноваженими ним органами відповідного рішення з цього питання та не передбачено в якості підстави відмови у оформленні відмови від користування земельними ділянками з будь-яких інших причин (підстав), оскільки право користування земельною ділянкою є добровільним правом і відмова від нього необумовлена наявністю на це згоди власника земельної ділянки. Підставою для видання оскарженого позивачем розпорядження голови районної державної адміністрації від 09 червня 2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» є - заява [PERSON] з проханням про вилучення земельної ділянки загальною площею 36,54 га, що надано для ведення фермерського господарства згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 013001, ІІ-ХС №007603 з віднесенням їх до земель запасу району в адміністративних межах Іванівської сільської ради, яка надійшла 07 травня 2015 року за вхідним номером 80/01-43. 11.09.2019 року позивачем надано відповідь на відзив в якому послався на те, що заяв з приводу припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві постійного користування для ведення фермерською господарства до Чаплинської районної державної адміністрації позивачем не надавалось. Навіть, якщо вважати поданою заяву про вилучення земельної ділянки, Чаплинська районна державна адміністрація, відповідно до наданих повноважень зобов`язана спрямувати за належністю розгляд вказаної заяви до розпорядника земель, а саме Головне управління Держземагентства (Держгеокадастру) у Херсонській області. Як вбачається з матеріалі перевірки складених державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель, жодних заяв позивача до Головного управління Держземагенства (Держгеокадастру), як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності, з приводу відмови від права постійного користування на розгляд не надсилалось. А відтак навіть у разі надходження до адміністрації заяв щодо земель державної власності сільськогосподарського призначення, розпорядником, яких являється Головне управління, повноваження Чаплинської РДА обмежуються наданням позивачу роз`яснень з приводу порушених у заяві питань. Позивач в судове засідання не з`явився, від адвоката Бєлої Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав письмовий виступ відповідача, в якому просив про проведення розгляду справи за відсутності представника відповідача та зазначив, що у відповіді на відзив від 06 вересня 2019 року, щодо позовної заяви, вказано, що з приводу припинення права постійного користування земельною ділянкою до районної державної адміністрації позивач із заявою не звертався. Розгляд такої заяви належить до повноважень розпорядника земель державної власності - Головного управління Держземагенства (Держгеокадастру) у Херсонській області, на адресу якого заяву про відмову від права постійного користування не надіслано (матеріали перевірки державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області). Земельну ділянку, якій не присвоєно кадастровий номер, вилучено згідно статті 149 Земельного кодексу України, якою не визначено проведення таких дій з метою віднесення площ до земель запасу сільської ради. З посиланням на позицію, викладену в пункті 21 постанови Верховного Суду України від 19 березня 2018 року по справі № 924/468/14, у відповіді зазначається, що згідно статті 210 Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Без скасування державної реєстрації таких прав не можливо виконати оскаржуване розпорядження шляхом переведення земельної ділянки до земель запасу. Починаючи з 01 січня 2013 року реєстраційні дії проводяться відповідними державними реєстраторами відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Скасування державної реєстрації державного акту на право постійного користування землею без проведення відповідних дій органами державної влади неможливо. Згідно протоколу засідання комісії з питань регулювання земельних відносин Херсонської обласної державної адміністрації від 04 січня 2019 року № 72 встановлена невідповідність розпорядження положенням земельного законодавства та пропонується задовольнити заяву. Також зазначили, що якщо суд з`ясує, що позивач до теперішнього часу має у постійному користуванні зазначену в державному акті земельну ділянку та сплачує земельний податок, відсутні підстави щодо незгоди із висновками комісії з питань регулювання земельних відносин Херсонської обласної державної адміністрації. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору на стороні позивача адвокат Бєла Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі рішення виконкому Чаплинської районної ради Чаплинського району Херсонської області від 18 квітня 1995 року №52 надано у постійне користування земельна ділянка площею 33,8 га. В межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №200, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 013001. Згідно розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» вилучено у громадян (згідно додатку) на підставі відповідних заяв земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні громадян для ведення селянського (фермерського) господарства та для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за межами населеного пункту на території Іванівської та Скадовської сільських рад, віднесено земельні ділянки до складу земель запасу району в межах Іванівської та Скадовської сільських рад та визнано недійсними державні акти на право постійного користування землею, зокрема і позивача серії ІІ-ХС № 013001. З листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 12.09.2018 року № 6189/0-2550/0/95-18 вбачається, що позивач звернувся із заявою до Управління щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 013001, де зазначено, що відповідно до розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 вилучено із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка надана в постійне користування [PERSON] , відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 013001 від 25 січня 1996 року, зареєстрованого за № 200, на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, для ведення фермерського господарства, та відповідно відмовлено в заяві. У зв`язку з цим, позивачем подано клопотання до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області про відміну п. 3 розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» та про виключення із списку додатку до вищевказаного розпорядження громадянина « [PERSON] », у задоволенні якого Чаплинською районною державною адміністрацією, згідно листа від 26.10.2018 року, відмовлено, мотивуючи тим, що вказане розпорядження вичерпало свою дію виконанням, внаслідок: припинено право постійного користування вказаною земельною ділянкою, її вилучено та віднесено до земель запасу, через що припинилась дія прав землекористувача. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.12.2018 року, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області [PERSON] , встановлено: розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» видане з порушенням вимог земельного законодавства, а саме ст.ст. 122, 125, 142, 149 Земельного кодексу України. Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулось до голови Херсонської обласної державної адміністрації із клопотанням з питань дотримання вимог земельного законодавства від 22.12.2018 року №587-ДК/0005/КВ/06/01-18 в якому Управління вимагає (пропонує), в межах наданих повноважень, вжити заходів щодо приведення у відповідність до вимог діючого законодавства розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян», про що також повідомили позивача листом від 27.12.2018 року №31-21-0.41-983/90-18. Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про розгляд звернення від 14.02.2019 року № 31-21-0.41-64/90-19, Херсонською ОДА не вжито заходів щодо приведення у відповідність до вимог діючого законодавства розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201, окрім того зазначено, що Управлінням направлено копії матеріалів перевірки до Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області для вжиття заходів прокурорського реагування. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року закрито провадження у адміністративній справі за позовом [PERSON] до Чаплинської РДА про скасування розпорядження від 09.06.2015 року №201 з підстав того, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно наданої відповідачем разом з відзивом копії заяви [PERSON] вбачається, що останній просив вилучити земельну ділянку загальною площею 36,54 га., яка надана йму у постійне користування для ведення фермерського господарства згідно державного акту серії ІІ-ХС № 013001, ІІ-ХС №007603 та віднести земельні ділянки до земель запасу. Згідно копії протоколу №72 засідання комісії з питань реагування земельних відносин від 04.01.2019 року, окрім інших, розглянуто клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області стосовно скасування розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» та вирішили одноголосним голосуванням рекомендувати відмовити у задоволенні клопотання. Фермерське господарство «Павелків П.М.» в особі голови Павелків П.М. (позивача) здійснює свою господарську діяльність на підставі Статуту, в п. 6.5. якого зазначено, що діяльність впроваджується на земельній ділянці яку надано в постійне користування членам господарства, зокрема відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ХС № 013001 від 25 січня 1996 року, зареєстрованого за № 200 на території Іванівської сільської ради Чаплинського району, для ведення фермерського господарства. Порядок вилучення земельних ділянок визначений статтею 149 Земельного кодексу України, відповідно до якого земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних потреб та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених Кодексом (ч.1 ст. 149 Земельного кодексу України).. Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державних адміністрацій, сільських, селищних місцевих рад відповідно до їх повноважень(ч.2 ст. 149 Земельного кодексу України). Так, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) (ч.5 ст. 149 Земельного кодексу України). Зазначені норми права дають суду підстави для висновку, що розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян», яким земельну ділянку площею 33.8 га., яка належить на праві постійного користування позивачу, віднесено до складу земель запасу району, винесене всупереч вимогам зазначеного порядку, тобто з порушенням ст. 149 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.3 та 4 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Повноваження органів\~виконавчої влади,\~Верховної Ради\~Автономної Республіки\~Крим,\~органів місцевого\~самоврядування щодо\~передачі земельних\~ділянок у\~власність або\~у користування\~визначенні статтею\~122\~Земельного кодексу\~України,\~зокрема частиною\~третьою,\~в якій\~зазначено,\~що районні\~державні адміністрації\~на їхній\~території передають\~земельні ділянки\~із земель\~державної власності,\~крім випадків,\~визначених частинами\~четвертою і\~восьмою цієї\~статті,\~у власність\~або у\~користування у\~межах сіл,\~селищ,\~міст районного\~значення для\~всіх потреб\~та за\~межами населених\~пунктів для: а)\~ведення водного\~господарства; б)\~будівництва об`єктів,\~пов`язаних\~з обслуговуванням\~жителів територіальної\~громади району\~(шкіл,\~закладів культури,\~лікарень,\~підприємств торгівлі\~тощо),\~з урахуванням\~вимог частини\~сьомої цієї\~статті; в) індивідуального дачного будівництва. При цьому, згідно із частиною четвертою зазначеної статті повноваженнями в частині розпорядження та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб наділений центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Зазначене свідчить про те, що Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області на момент прийняття оскаржуваного розпорядження не була наділена правом розпорядження та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема й щодо винесення розпорядження від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» яким земельну ділянку площею 33.8 га., яка належить на праві постійного користування позивачу, віднесено до складу земель запасу району. Такими правами наділені центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Водночас, статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Так, згідно п 3.4. інструкції (яка діяла на момент видачі державних актів втратила чинність 23.08.2013 на підставі наказу Міністерства АПК від 03.07.2013 № 404) про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 в редакції від 04.05.99 року, забезпечення державної реєстрації державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди покладається на державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування: Київське та Севастопольське міські управління земельних ресурсів. В п 3.5. інструкції визначено, що Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею реєструються, відповідно, у: Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком 1; Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за формою згідно з додатком 2; Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за формою згідно з додатком 3; Книзі реєстрації державних актів на права постійного користування землею (громадянами) за формою згідно з додатком 4: \~ \~ \~ \~Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею (юридичними особами) за формою згідно з додатком 5. Аналогічну позицію викладено в п.21 Постанови Верховного Суду України від 19 березня 2018 року справа №924/468/14: Згідно зі статтею 125 \~ \~ \~ \~Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Також статтею 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Як встановлено судом та зазначено в матеріалах перевірки дотримання вимог земельного законодавства, під час видачі розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучання земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» рішення про припинення права постійного користування земельними ділянками гр. [PERSON] не приймалось, державну реєстрацію речових прав не скасовано. Тобто зазначене дає підстави вважати, що оскаржуване розпорядження жодним чином не можливо було виконати шляхом переведення земельної ділянки позивача до земель запасу без скасування державної реєстрації таких прав. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПУ України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обраний позивачкою спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, а отже позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved