Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 9466,27 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2013 р. між кредитною спілкою «Галицьке кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір № 69/13 та 07.03.2014 року укладено кредитний договір № 20/14, згідно умов яких, відповідач отримав грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн. терміном користування до 13 грудня 2014 року із сплатою 54% та в сумі 5\~000,00 грн. терміном користування до 07 березня 2015 року, із сплатою 57 % річних. Оскільки [PERSON] порушив зобовязання з повернення суми кредиту, позивач звернувся з позовними заявами про стягнення заборгованості, Залізничним районним судом позовні заяви задоволено, винесено рішення про стягнення заборгованості, на підставі виконавчих листів, протягом періоду з 28.05.2015 року по 27.07.2015 року заборгованість по кредитах стягнуто, однак у звязку із значним строком, який пройшов з моменту подання позовної заяви до стягнення, позивачем проведено остаточний розрахунок заборгованості, яка становить 9466,27 грн. Просив позов задоволити, стягнути на його користь вказану заборгованість. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства. Ч. 2 ст. 625, ст. 1050 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України (така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 23.09.2015 року справа № 6-1206цс15). Із кредитного договору № 69/13 від 13.12.2013 р., укладеного між КС «Галицьке кредитне товариство» та [PERSON] (а.с. 10-11) та видаткового касового ордеру (а.с.7), вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 54 % річних за користування позикою, терміном до 13.12.2013 р. Із кредитного договору № 20/14 від 07.03.2014 р., укладеного між КС «Галицьке кредитне товариство» та [PERSON] (а.с. 08-09) та видаткового касового ордеру (а.с.7) вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою 57 % річних за користування позикою, терміном до 07.03.2015р. Згідно із п. 2.2.2 кредитних договорів № 69/13 від 13.12.2013 р. та № 20/14 від 07.03.2014 р., [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором. Згідно із ч. 3 п. 2.1.1 кредитних договорів № 69/13 від 13.12.2013 р. та № 20/14 від 07.03.2014 р., кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів, зокрема у разі затримання сплати частини кредиту та /або процентів більш як на один календарний місяць. Згідно із п. 3.3 кредитних договорів № 69/13 від 13.12.2013 р. та № 20/14 від 07.03.2014 р., прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. 16.12.2014 р. Залізничним районним судом у справі № 462/7694/14-ц було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС «Галицьке кредитне товариство» 7299, 14 грн. заборгованості по кредиту (а.с.13). 31.12.2014р. Залізничним районним судом у справі № 462/7965/14-ц було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС «Галицьке кредитне товариство» 4633,88 грн. заборгованості по кредиту (а.с.13). На підставі виконавчих листів № 462/7694/14-ц від 09.02.2015 року та № 462/7965/14-ц від 03.02.2015р., протягом періоду з 28.05.2015р. по 27.07.2015р. Галицьким ВДВС ЛМУЮ із [PERSON] було стягнуто 11933,02 грн. заборгованості по кредиту та 243,60 грн. судового збору. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 4 ) за період з 30.10.2014р. по 27.07.2015р. станом на 02.10.2015 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 69/13 від 13.12.2013 р. становить 5899,52 грн., з яких 2\~132,93 грн. - заборгованість по відсотках, 364,86 грн. штрафні санкції, 137,24 грн. 3 % річних, 3\~264,49 грн. втрати від інфляції. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 5 ) за період з 30.10.2014р. по 27.07.2015р. станом на 02.10.2015 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 20/14 від 07.03.2014 р. становить 3566,75 грн., з яких 1203,57 грн. - заборгованість по відсотках, 378,37 грн. штрафні санкції, 74,57 грн. 3 % річних, 1\~910,24 грн. втрати від інфляції. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав своїх зобовязань перед позивачем за кредитними договорами, а тому суд приходить до висновку про підставність вимог позивача, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Окрім того, з відповідача слід стягнути в користь КС «Галицьке кредитне товариство» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, що становить 1218,00 грн.

Outcome: approved