Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 21 920,76 гривень шкоди в порядку регресу. Позов мотивує тим, що між позивачем та представництвом «Паб`яницький фармацевтичний завод Польфа С.А.» 6 березня 2017 року було укладено договір страхування № 250541251.17, предметом якого було страхування транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] . 28 вересня 2017 року в м. Львові на вул. Шафарика, 17 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] і транспортного засобу ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 28 вересня 2017 року та постанови Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2017 року названа дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням відповідачем ПДР України. Позивачем у відповідності до договору страхування здійснено виплату страхового відшкодування представництву «Паб`яницький фармацевтичний завод Польфа С.А.» в розмірі 21 920,76 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на статті 22, 1166, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 22 травня 2020 року. У зв`язку з тривалим перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності та подальшим перебуванням у щорічній відпустці, яка була зміщена через тривале перебування на листку непрацездатності, ухвалою суду від 10 серпня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Сакалюк Д.В., який діяв на підставі довіреності № 25 від 2 січня 2020 року, в судове засідання не з`явився, в позові просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 1 жовтня 2020 року та 30 листопада 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та представництвом «Паб`яницький фармацевтичний завод Польфа С.А.» 6 березня 2017 року було укладено договір страхування № 250541251.17, предметом якого було страхування транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] , строком дії з 19 березня 2017 року по 18 березня 2018 року. З постанови Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2017 року у справі № 463/4975/17 вбачається, що [PERSON] , керуючи автотранспортним засобом ВАЗ [NUMBER] , 28 вересня 2017 року о 8 годині 55 хвилин на вул. Шафарика, 17 у м. Львові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , після чого продовжив рух та здійснив зіткнення з перешкодою щитовою ЛКП «Львівсвітло», чим спричинив технічні пошкодження обом автомобілям та порушив п.п. 2.3б, 10.9 ПДР України На час розгляду справи вищеназвана постанова суду неоскаржена та не скасована, а тому є чинною (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/69614473). Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З страхового акту № 1548760 від 3 жовтня 2017 року вбачається, що вартість заподіяної шкоди автомобілю Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] становить 21 920,76 гривень. Позивачем у відповідності до договору страхування № 250541251.17 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 21 920,76 гривень, що стверджується розпорядженням № 1548760 на виплату по страховій події від 3 жовтня 2017 року та платіжним дорученням № 10269 від 12 жовтня 2017 року. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні встановлено, що шкода, заподіяна відповідачем, відшкодована позивачем в розмірі 21 920,76 гривень, внаслідок чого до позивача перейшло право зворотної вимоги по сплаті страхового відшкодування. Враховуючи наведене, а також суму позивних вимог, з відповідача в користь позивача слід стягнути 21 920,76 гривень в рахунок відшкодування шкоди. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102 гривень.

Outcome: approved