Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 06/А-08 від 04 лютого 2015 року у сумі 24887,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 лютого 2015 року складає 416117,05 гривень а також стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем [PERSON] 04 лютого 2008 року був укладений кредитний договір №06/А-08, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у сумі 10000 доларів США на термін до 03 лютого 2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки та комісію за користування кредитними коштами у встановлені договором строки. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким поручитель зобовязався виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти днів з моменту її отримання. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, не здійснював погашення заборгованості у порядку та строки, встановлені договором, у звязку з чим станом на 04 лютого 2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 24887,38 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 6009,50 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 7468,54 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10209,99 доларів США, а також штрафу 14,95 доларів США фіксована частина та 1184,40 доларів США процентна складова. Позивачем було направлено вимогу до відповідачів із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором, вимога була залишена без задоволення. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідачів ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. 04 лютого 2008 року між ЗАТ КП «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809) та [PERSON] укладений кредитний договір № 06/А-08, за умовами якого [PERSON] надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 10000 доларів США, а Позичальник зобовязується повернути отриманий кредит 03 лютого 2009 року, сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно цього Договору в повному обсязі. Договір підписаний сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 04 лютого 2008 року між [PERSON] та ПриватБанком укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель надав поруку перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Договір підписаний сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначених договорів вбачається, що відповідачі підтвердили своїм особистим підписом, що ознайомилися і згодні з Умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначених договорах визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобовязання банк перед відповідачем виконав. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у звязку з чим станом на 04 лютого 2015 року за нею утворилася заборгованість за кредитом 6009,50 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 7468,54 доларів США. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту і відсотків, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Згідно п. 6.2 зазначеного договору, при порушенні позичальником зобовязань, передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Сплата штрафу здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 04 лютого 2015 року були також нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10209,99 доларів США, а також штраф 14,95 доларів США фіксована частина та 1184,40 доларів США процентна складова.. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №06/А-08 від 04 лютого 2015 року, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно складає 24887,38 доалрів США. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ПАТ КБ«ПриватБанк» має необхідні ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривнях, за офіційним курсом станом на 04 лютого 2015 року та погоджується з розрахунком, наданим позивачем. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. 28 лютого 2015 року позивачем на адресу відповідачів направлено повідомлення № 30.1.0.0/2-869 із розрахунком заборгованості за кредитним договором та вимогою погасити заборгованість у термін не пізніше 5 календарних днів після отримання повідомлення. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді вимога Банку про погашення заборгованості відповідачами не задоволена. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № ВОК33В0HPN від 23 березня 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved