Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 1\~000,00 доларів США. В обґрунтування вимог посилався на те, що у лютому 2012р., між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 1\~000 дол. США. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Разом із тим, відповідач, у встановлений договором час, а саме до 21.11.2012р., кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач в судове засідання не зявився про місце та час його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що у лютому 2012 [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики у відповідності до якого, [PERSON] позичив у [PERSON] 1000 (одну тисячу) доларів США, які зобов'язався повернути до 21 листопада 2012 року, що підтверджується розпискою від 25 вересня 2012 року. Після закінченні зазначеного строку Відповідач свої зобовязання не виконав, та ухиляється від їх виконання по теперішній час. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно до ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1050 ЦК України встановлює для позичальника обов'язок, у випадку не своєчасного повернення суми позики, сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. При цьому, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У випадку, коли договором та законом за користування чужими грошовими коштами на період прострочення виконання грошового зобовязання розмір процентів не встановлений, відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦКУ за аналогією повинна застосовуватись ч. 1 ст. 1048 ЦКУ, згідно з якою, якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином, сума позики в еквіваленті за офіційним курсом НБУ (100 дол. США = 2688,54 грн.) на дату ухвалення рішення складає 26\~885,41; проценти від суми позики обчислені на рівні облікової ставки НБУ складають 9 858,40 грн; 3% річних за період з 21.11.2012 по 10.09.2015 складають 1 893,31 грн. На підставі ст. ст. 524, 533, 1047, 1048, 1051 ЦК України,

Outcome: approved