Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 12 січня 2014 року помер його син [PERSON]. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири, що розташована [ADDRESS],вм.Глухові.Він та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, оскільки відповідач є сином померлого. Вони з відповідачем прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], подавши відповідні заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк після її відкриття. Однак, позивач вважає, що відповідач [PERSON] повинен бути усунений від права на спадкування на підставі положень ч.5 ст.1224 ЦК України, оскільки спадкодавець [PERSON] тяжко хворів, в звязку із цим перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, а його повнолітній син відповідач по справі, ухилявся від надання батьку такої допомоги. Тому позивач просить усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 12 січня 2014 року. Відповідач позову не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що після розлучення його батьків, коли йому було десь три чи чотири роки, батьки припинили всяке спілкування між собою. Також зі слів матері йому було відомо, що причиною розпаду шлюбу було те, що його батько зловживав спиртними напоями і на цьому грунті бив матір. В звязку із цим, він також не спілкувався із батьком і не підтримував із ним ніяких стосунків. В свою чергу, його покійний батько також ніяким чином не намагався налагодити із ним стосунки, ніколи не відвідував його, не спілкувався з ним, а лише платив аліменти на його утримання. Тому йому нічого не було відомо про те, що перед смертю батько знаходився в безпорадному стані і потребував стороннього догляду. Навіть про смерть батька від дізнався лише через деякий час після його похорон від своїх знайомих. Тому відповідач вважає, що він не ухилявся від надання допомоги батьку так як взагалі не знав про тяжкий стан його здоровя. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та його представника, заслухавши показання свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 12 січня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири, що розташована [ADDRESS]. Також із матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Також встановлено, що сторони по справі прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], оскільки подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. При цьому із матеріалів справи вбачається, що покійний [PERSON] в звязку із отриманою під час бойових дій черепно-мозковою травмою мав ряд серйозних захворювань, був інвалідом 3 групи, постійно проходив лікування в госпіталях для інвалідів війни. А з 30.12.2013 року по 9.01.2014 року він проходив лікування в Глухівський ЦРЛ в звязку із злоякісним новоутворенням правої нирки 4 групи, 4 ступеня вираженим больовим синдромом в звязку із чим знаходився в тяжкому стані і потребував постійного стороннього догляду. В той же час, виходячи зі змісту ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунута від права спадкування лише при сукупності наступних фактів, - встановленні факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через тяжку хворобу або каліцтво, наявність можливості у особи надавати допомогу спадкодавцеві та встановленні факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги. При цьому ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих саме на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Однак позивачем не представлено суду жодного доказу про те, що спадкоємець знаючи про тяжкий стан свого батька перед смертю, умисно ухилився від надання допомоги спадкодавцю. В судовому засіданні лише був встановлений той факт, що відповідач [PERSON] взагалі не спілкувався із своїм покійним батьком, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та не оспорюється самим відповідачем. Але дані обставини самі по собі жодним чином не можуть слугувати підставою для усунення відповідача від права на спадкування після смерті його батька.

Outcome: dismissed