Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, за яким зазначили, що 6 листопада 2013 року за вини відповідача відбулася ДТП. Внаслідок ДТП позивач зазнав матеріальної шкоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 6657,79 гривень спричиненої матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягла, а відповідач проти позову не заперечував, пояснюючи, що він самовільно взяв автомобіль свого брата та у нетверезому стані скоїв ДТП. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.11.2013 року приблизно о 16.00 годин водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013», р.н. [NUMBER], здійснював рух по проїзній частині вул. Панфьорова з боку вул. Липовецької в напрямку вул. Теплової в м. Запоріжжя. в салоні даного транспортного засобу в якості пасажира переднього сидіння знаходилась [PERSON] Під час руху в районі будинку № 188, розташованому по вул. Панфьорова, водій [PERSON], діючи в порушення вимог пункту 10.1 ПДР України, де сказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці своїх дій та змінив напрямок свого руху ліворуч, в результаті чого допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на лівий тротуар з подальшим наїздом передньою частиною автомобіля на перешкоду у вигляд електроопори. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 4417 від 5.12.2013 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ліктьової кістки у верхній третині зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості, синців з набряком м'яких тканин в лівій скуловій області, в області спинки носа, навколо лівого ока, саден в області обличчя (більш точна локалізація не зазначена), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Порушення водієм [PERSON] вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевказані обставини встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2014 року. Крім того, відповідач під час вказаної ДТП скоїв наїзд на опору № 3 повітряної лінії електропередачі ПЛ-0,4 кВ Рб.6 північного районного відділення електричних мереж, що належить ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж. Внаслідок вказаної ДТП опора № 3 по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі була збита. У звязку з необхідністю відновлення постачання електричної енергії споживачам, роботи по заміні збитої опори були проведені позивачем терміново одразу після скоєння ДТП - 06.11.2013 року, а витрати позивача на відновлення опори склали 6657,79 гривень, що підтверджується актом виявлення збитої опори та актом виконаних робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач не надав суду доказів, що шкоду позивачеву внаслідок пошкодження майна останнього було завдано не з його вини, а тому позов про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає і стягненню судовий збір на користь позивачів відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved