Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні, в якому просив постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] та донькою [PERSON] наступним чином: безперешкодне забирання [PERSON] та [PERSON] до позивача додому за адресою: [ADDRESS] без участі будь-яких інших осіб на рівних правах - з 5 червня по 25 серпня та на зимові канікули з 28 грудня по 10 січня, на початку канікул дітей забирати буде батько, а в кінці канікул забирати буде мати; зобов`язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі позивача з донькою, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин; стягнути з відповідачки судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд визначити більш короткі строки перебування дітей з батьком в період канікул. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Панасенко А.І. просив суд винести рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дітей, надано рішення про визначення участі батька у вихованні дітей(а.с.12). Вислухавши позивача, відповідачку, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Тобто визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з батьком, тому мати не повинна перешкоджати його особистим контактам з дитиною. Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь в її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року було розірвано(а.с.7). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Новотроїцьким відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області(а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Новотроїцьким відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.5). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю. Між сторонами виник спір щодо участі батька у спілкуванні з дітьми, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутністю іншої особи - ч.ч.1-2 ст. 159 СК України. Відповідно до частини другої ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено у судовому засіданні, позивач має бажання спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні. Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена з матір`ю. Після розлучення та після переїзду [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] до с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровської області, відповідачка відмовляється надавати для побачень [PERSON] його дітей під час канікул. Після останнього візиту позивача з метою забрати дітей до себе під час літніх канікул, відповідачка відмовила позивачу мотивуючи це віком дитини. Намагання позивача мирно вирішити питання щодо урегулювання часу побачень з дітьми відповідачкою було проігноровано, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. На підставі вище викладеного та з урахуванням того, яку роль відіграє фактичне розлучення з батьками дитини, тієї обставини, що права батьків є рівними, виходячи з пріоритету прав дитини, урахувавши вік дітей , а також враховуючи той факт, що діти не можуть бути заручником особистих відносин батьків, в інтересах дітей, які є малолітніми, суд вважає за необхідне встановити спосіб участі позивача у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: щорічно 30 днів поспіль в липні у період літніх канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку дитини безперешкодне забирання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за місцем своєї реєстрації ( [ADDRESS] ) без участі будь-яких інших осіб; щорічно 7 днів поспіль у січні у період зимових канікул у відповідності з датами шкільного канікулярного графіку безперешкодне забирання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за місцем своєї реєстрації ( [ADDRESS] ) без участі будь-яких інших осіб. Суд не бере до уваги рішення виконавчого комітету Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, оскільки запропонований спосіб участі батька [PERSON] не забезпечить найбільш раціональне проведення часу батька з дітьми, оскільки місце мешкання останнього територіально знаходиться в іншій області ( відстань близько 400 км). Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial