Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2017 року. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. З самого початку спільне життя у позивача з відповідачем складалося, проте з 2018 року між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах через несумісність характерів, почалися сварки, скандали. Разом сторони не проживають з липня 2020 року, між ними припиненні всі відносини як чоловіка та дружини, вони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет. Сторони взагалі не розуміють один одного, не можуть прийти до спільного рішення, що стосується сімейних відносин та ведення домашнього господарства, у них різні погляди на життя та сімейні відносини. За таких обставин, що склалися на сьогодні між ними, у позивача зникла повага та довіра до дружини, почуття любові також відсутнє. Спору щодо поділу майна між ними немає. Відповідачка байдуже відноситься до процедури розірвання шлюбу і не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з позововом до суду про розірвання шлюбу. [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов, поданий ним до [PERSON] про розірвання шлюбу, підтримав, просить його задовольнити, справу просить розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації, судовий збір, сплачений ним при подачі позову, просить не стягувати з відповідачки на свою користь. Відповідачка [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачкою не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 05 вересня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запоріщзької області, що підтверджується копією виданого 05 вересня 2017 року свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з липня 2020 року і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідачка не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, і відповідача, яка позов визнала, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved