Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги в жовтні 2017 року, до відповідачів про стягнення коштів посилаючись на те, що 29.02.2008 року відповідачка [PERSON] уклала з\~ним кредитний договір за № Е/V082365, за яким отримала кредит у розмірі 250000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 26.02.2018 року. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором. При укладенні кредитного договору був укладений договір поруки з [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19.10.2011 року з відповідачів було стягнуто борг в розмірі 284863,38 доларів США (борг станом на 30.06.2011 року), в тому числі: кредит в сумі 52162,13 доларів США, відсотки в сумі 6382,56 доларів США, пеня в сумі 166413,71 доларів США. Відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала і у неї станом на 09.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 166026,60 доларів США, яка складається з: 100950,02 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом та 65076,60 доларів США заборгованості по пені за період з 09.07.2011 року по 09.07.2014 року. А тому просив солідарно стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість у розмірі 166026,60 доларів США та судові витрати в сумі 3654 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених в письмових запереченнях, не заперечувала проти стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, однак до пені просила застосувати позовну давність в один рік і стягнути її в гривнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що\~29.02.2008 року між відповідачкою [PERSON] та банком укладено кредитний договір за № Е/V082365, згідно якого відповідачці були надані кошти у розмірі 250000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 26.02.2018 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.10-12). В забезпечення повернення кредиту між банком та відповідачем [PERSON] 29.02.2008 року був укладений договір поруки № Е/V082365 (а.с.15). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19.10.2011 року з відповідачів було стягнуто борг в розмірі 284863,38 доларів США (борг станом на 30.06.2011 року), в тому числі: кредит в сумі 52162,13 доларів США, відсотки в сумі 6382,56 доларів США, пеня в сумі 166413,71 доларів США. В\~ порушення\~ умов кредитного договору, відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання щодо погашення наданого їй кредиту, у зв'язку з чим станом на 09.07.2014 року її заборгованість по процентам за користування кредитом перед банком становить 100950,02 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.ст.526,\~530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору та курс Національного Банку України станом на 20.11.2017 року, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача має бути солідарно стягнуто заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 100950,02 доларів США, що еквівалентно сумі 2675083,36 коп., задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону). Таким чином, максимальний розмір пені, який може нараховуватися Банком, повязаний з розміром облікової ставки НБУ, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовим рішення в національній валюті України - гривні. Вказана позиція висловлена Верховним Судом України у постанові по справі 6-2667цс16 від 16 серпня 2017 року. Відповідно до виписки по пені нарахованої по курсу Національного Банку України за кожний день у національній валюті за період з 09.07.2011 року по 09.07.2014 року сума пені становить 430590,15 грн., а тому, суд вважає, що дану суму необхідно стягнути з відповідачів, задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки про застосування до пені строку позовної давності в один рік, оскільки відповідно до п.6.4, п.6.7 кредитного договору передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п.п.6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли це зобовязання повинно було бути виконане позичальником; строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Таким чином, враховуючи вище зазначене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача має бути солідарно стягнуто заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 100950,02 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ від 20.11.2017 еквівалентно сумі 2675083,36 грн., та заборгованість по пені за період з 09.07.2011р. по 09.07.2014р. в сумі 430590,15 грн., задовольнивши частково позовні вимоги, а також згідно з ст. 88 ч.1 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial