Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат у сумі 24338 грн. 75 коп., витрати по сплаті вартості послуг аварійного комісара у розмірі 550,00 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 28.02.2016 року близько 13 год. 13 хв. по вул. Лугова в м. Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «ПЗУ Україна» згідно полісу № АІ/7988929. Згідно звіту № 1211 від 11.03.2016 року розмір завданих збитків становить 29206,50 грн. з ПДВ. 01.03.2016 р. потерпілий повідомив про страховий випадок та 20.04.2016 р. з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ. Завдана шкода, особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. 18.05.2016 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 24338,75 грн. Крім цього МТСБУ було понесено витрати пов'язані із залученням аварійного комісара у розмірі 550,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування та понесені витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, представником МТСБУ Патрик Г.Г. до суду подана заява з проханням розглянути справу без участі представника позивача, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 28.02.2016р. о 13 год. 13 хв. керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», д/н [NUMBER] по вул. Лугова, 13 в м. Києві, під час виникнення небезпеки руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів, чим [PERSON] порушив п. 2.3 (б), 12.3, 13.1 ПДР України та скоїв порушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року у справі № 756/3488/16-п (а.с. 10). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER], був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу № АІ/7988929, укладеного між останнім та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до звіту № 1211 про оцінку автомобіля [NUMBER], [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 29206,50 грн. (а.с.12-16). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Вбачається, що 01.03.2016р. [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7). 20.04.2016 р. власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8). Судом встановлено, що договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 18.05.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 24338,75 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3659рв від 18.05.2016 року (а.с. 22, 23). Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 993 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім цього позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 37/48рв від 11.05.2016 року (а.с. 20 зв. - 21зв.). За повідомленням позивача відповідачем в добровільному порядку вищевказані витрати МТСБУ відшкодовані не були. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved