Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням гуртожитку, а саме кімнатами №45, №48, №49, розташованими у будинку № 65 по пр-ту.Пеліна у м. Дніпродзержинську. Водночас, просить суд зобов'язати третю особу зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, відповідачі, які є зареєстрованими за вищевказаною адресою, тривалий час, а саме більш ніж шість місяців за місцем своє реєстрації не проживають. Вказане помешкання знаходиться у власності територіальної громади м. Дніпродзержинська. [PERSON] рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.11.2012 року, позивач здійснює повноваження щодо права звернення до суду з вимогою про визнання незаконним володіння або користування житловим фондом на території Заводського району м. Дніпродзержинська, на підставі чого вважає необхідним звернутись до суду, та, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України просити суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим помешканням, яке знаходиться на території Заводського району м. Дніпродзержинська. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Заводського районного відділу у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Оріон» в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідачі є мешканцями гуртожитку, житлові приміщення у якому підлягають приватизації відповідно до Закону № 2482-XII. Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону № 2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК УРСР. [PERSON] ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. [PERSON] ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] роз'яснень, наданих у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.1985р., відповідно до ст.107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно копії особового рахунку (а.с.18), відповідачі є зареєстрованими у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Пеліна, буд. №65, кімнати №45, №48, №49. [PERSON] листів: начальника Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ від 14.04.2015р.; начальника Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ від 16.05.2015р.; начальника Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ від 08.05.2015р., актові записи про смерть відповідачів - відсутні. [PERSON] про непроживання, складеного 06.04.2015р. комендантом гуртожитку КЖЕП «Оріон» та начальником дільниці №3 КЖЕП «Оріон», відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 2007 року у вищевказаному житловому приміщенні не проживають, особистих речей на час огляду не мають. При цьому, випадків, передбачених ч.3 ст.71 ЖК України, коли за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї жиле приміщення зберігається понад шість місяців - в судовому засіданні не встановлено. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки, відповідачі в квартирі за місцем реєстрації більш 6-ти місяців не проживають, передбачених ст.64 ЖК України обов'язків щодо утримання квартири - не виконують, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявляють. Щодо позовних вимог позивача в частині зобов'язання Заводського районного відділу у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку суд дійшов наступного висновку. згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV від 11.12.2003р., зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З вищенаведеного суд вбачає, що, для зняття особи з реєстрації достатньо рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у гуртожитку, яке виконується у цій частині відповідним відділом реєстрації в межах своєї компетенції, і не потребує додатково висновку про зняття з реєстрації (стаття 7 Закону № 1382-IV). Крім того, покладання судом обов'язків на особу, яка при розгляді справи має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нормами ЦПК України не передбачено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору зняти відповідачів з реєстраційного обліку є такими, що задоволенню не підлягають. Водночас,

Outcome: partial