Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка навчається. Свою позовну вимогу мотивує тим, що 27 квітня 1996 року вона зареєстрував шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалося і подружжя проживає окремо. 03.07.2002 року позивач розірвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач стягувала аліменти з відповідача на утримання сина до його повноліття, тобто до [INFO] року. На даний час стягнення припинено, а син [PERSON], [INFO] навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Маркетинг» у Дніпропетровському університеті імені Альфреда Нобеля та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як останній у добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання сина не надає. Просить стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 1000 грн. щомісячно, для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до досягнення 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано 03 липня 2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 11 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого 20.03.1997 року доводить факт походження дитини від батьків, які є сторонами у справі. Відповідно довідки № 725 від 09.02.2015 року Дніпропетровського університету імені Альфреда Нобеля, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі денного відділення даного учбового закладу. Згідно довідки паспортного столу СМКП «ЖЕК-1» № 111 від 06.02.2015 року [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України). Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В ст.191 СК України визначений час присудження аліментів - з дня подачі позову до суду. Суд присуджує утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. При призначені аліментів суд враховує обставини перераховані в ст.182 СК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що повнолітній син відповідача продовжує навчатись, а також те, що йому не виповнилось 23 роки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання-навчання повнолітнього сина в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial