Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 500203958 від 06.04.2011р. у сумі 15087,55 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна» та відповідачем 06.04.2011 р. був укладений кредитний договір № 500203958, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 19684 грн., а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. В порушення зазначених вимог відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконав та порушив порядок та строки сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 23.12.2013 р. за відповідачем утворилася заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6919,48 грн. та заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 398,07 грн, заборгованість по простроченню комісії у розмірі 1320,00 грн., а також пеня за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу у розмірі 6450,00 грн, яка до теперішнього часу не погашена. Представник позивача Матвійчук А.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.122013р. між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту № 500203958 від 06.04.2013р.укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 19684,00 грн. для власних потреб з кінцевим терміном повернення до 09.04.2012 р. зі сплатою процентів у розмірі 17.00 % річних, а позичальник у свою чергу зобов'язується прийняти кредит, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вище визначені у договорі. Кредит наданий на підставі анкети-заявки на отримання кредиту [PERSON] (а.с.12) Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилась і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору та анкети завки на отримання кредиту [PERSON], свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав, перерахувавши кредитні кошти у повній сумі з кредитного рахунку на картковий рахунок № [NUMBER], що відкритий в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346. Відповідно до п.2.6 кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів, здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 кредитного договору 500203958 від 06.04.2011 р. та є його невід'ємною частиною. Відповідно до графіка №1 кредитного договору №500203958 від 06.04.2011 р. розмір платежу складає 2125,28 грн. і складається з суми нарахованих процентів на фактичну суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом та частини суми кредиту, яка підлягає сплаті щомісяця. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 23.12.2013 р. виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6919,48 грн. та заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 398,07 грн., заборгованість по простроченню комісії у розмірі 1320,00 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п.5 кредитного договору, позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісії, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 кредитного договору та/або інших платежів за договором сплати Банку штрафу у розмірі - якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19999,99 грн. - 150,00 грн. за перший прострочений платіж, та 350,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 23.12.2013 р. утворилася також заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу у розмірі 6450,00 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 500203958 від 06.04.2011р. складає 15087,55 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (договір факторингу № 2013-1, укладений між ПАТ «Альфа Банк» та Тов Росвен Інвест Україна 23.12.2013 р., свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Росвен Інвест Україна»). Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № 882 від 24.02.2014 р. позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 242,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved