Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 01.01.2020р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, від шлюбу з відповідачкою сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин з відповідачкою сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, діти, на підставі Розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 27.08.2019р., мешкають разом із позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов`язок матері по утриманню дітей не виконує, через що позивач змушений звернутися до суду із позовом та просити суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив про те, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтв про народження, сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 27.08.2019р. визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та, [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідачка є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . На момент розгляду справи домовленості між батьками дітей щодо їх утримання - не досягнуто. При цьому, матеріали справи не містять належного та допустимого доказу про те, що, з відповідачки, на час розгляду даної справи, стягуються аліменти на утримання інших дітей, непрацездатного чоловіка, або батьків. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1,2,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши, таким чином, матеріали справи, суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, забезпечення інтересів яких є основним обов`язком батьків. Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, вважає необхідним, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved