Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому після уточнень посилається на те, що від 28 квітня 2015 року між ним, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, згідно умов якого він мав отримати у власність в майбутньому квартиру у багатоквартирному будинку, що будується, за адресою: [ADDRESS] Орієнтовний строк прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію - 31.12.2016р. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 28.04.2015 року за реєстровим №220. Згідно умов Договору, а саме п.п.1.2 п.1 предмет договору «За цим Договором та у відповідності до пункту 1 статті 6 та статті 656 Цивільного кодексу України, Сторона - 1 ([PERSON].) в майбутньому зобов'язується передати у власність Сторони -2 ([PERSON].) будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом (отримати свідоцтво про право власності, укласти договір купівлі-продажу тощо) нерухоме майно, а Сторона - 2 зобов'язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оплатити Ціну вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених цим Договором». Разом, ним було сплачено відповідачу всі необхідні та зазначені ним суми. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] виступав в ролі гаранта, надаючи йому під певні фінансові умови гарантію отримання в майбутньому житла. Таким чином, між нами виникли цивільно-правові відносини. Будівництво багатоквартирного будинку здійснюється ТОВ «Кийбуд Альянс» на підставі Договору генерального підряду між [PERSON] та ТОВ «Кийбуд Альянс». Проте, станом на сьогоднішній день, а це вже понад 2 роки з моменту укладення між ними договорів, будівельні роботи не ведуться за адресою об'єкту будівництва, пояснень щодо причин такої затримки [PERSON] не надає, що змушує позивача звертатися вже для захисту своїх прав до суду. Крім того, на його чисельні прохання надати пояснення щодо неможливості подальшого будівництва оселі, [PERSON] не відповідає. Зокрема, ним було направлено листа про пояснення причин затримки в будівництві, лист відправлено належним чином в лютому 2017 року до ТОВ «КИЙБУД АЛЬЯНС» із проханням надати достовірну інформацію щодо причин затримки будівництва зазначеного в даному позові об'єкту. Проте відповіді не надійшло. Також, ним від 22 березня 2017 року була направлена заява до Ірпінської інспекції ДАБ із проханням надати інформацію стосовно будівництва багатоквартирному будинку, що будується, за адресою: [ADDRESS] та до ДАБІ у Київській області, отриманої 09 березня 2017 року. А також заява із тим самим проханням до Головного архітектора будівництва багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом (ІІ-черга) ФОП [PERSON]. Станом на момент подачі позову до суду, жодна відповідь уповноважених осіб щодо пояснення дійсних причин затримки будівництва йому не надана. Він вважає, що отримані від нього гроші, [PERSON] витратив не для будівництва значеного вище вказаного будинку, а на інші цілі. Звітувати перед позивачем про цільове використання грошей [PERSON] відмовляється також. Це пояснюється також його бездіяльністю в будівництві будинку, оскільки якби він мав на меті дійсно побудувати будинок і передати у власність квартири, то він цікавився б станом його будівництва, намагався вирішувати з ним пов'язані із цим проблеми, а також повідомляв йому про дійсні причини, що унеможливлюють таке будівництво. Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва (об'єкт інвестування). Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об'єкт інвестування. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Тому визнання прав на об'єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій. Об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об'єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності. З матеріалів справи вбачається, що позивач, виконав свої зобов'язання за договором житлового будівництва, повністю оплативши вартість об'єкта (як вкладу за договором), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири. Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах мовника. Невиконання відповідачем зобов'язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об'єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останнього відсутня можливість реєструвати право власності на цей об'єкт у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у масність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. 29 березня 2017 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 28.04.2015 року, згідно якого остаточна ціна по Договору за реєстровим № 220 становить 423 000 грн. 00 копійок. Позивач, в свою чергу сплатив повну суму згідно умов Договору, доказом чого виступають Акти прийому - передачі та квитанції про сплату коштів за житло, також доказом про сплату коштів за позивачем в повному обсязі, свідчить Довідка видана [PERSON] 26 квітня 2017 року. Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - називає визнання права. В зв'язку із викладеними обставинами просить визнати за ним, [PERSON], ідентифікаційний номер картки фізичної особи - платника податку [NUMBER] майнові права на об'єкт будівництва - квартиру [NUMBER] загальною площею 38 кв. м., що розташована на 4 поверсі за будівельною адресою [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] та його представника [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, згідно умов якого він мав отримати у власність в майбутньому квартиру у багатоквартирному будинку, що будується, за адресою: [ADDRESS] Орієнтовний строк прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію - 31.12.2016р. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 28.04.2015 року за реєстровим №220. Згідно умов Договору, а саме п.п.1.2 п.1 предмет договору «За цим Договором та у відповідності до пункту 1 статті 6 та статті 656 Цивільного кодексу України, Сторона - 1 ([PERSON].) в майбутньому зобов'язується передати у власність Сторони -2 ([PERSON].) будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом (отримати свідоцтво про право власності, укласти договір купівлі-продажу тощо) нерухоме майно, а Сторона - 2 зобов'язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оплатити Ціну вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених цим Договором». Разом, позивачем було сплачено відповідачу всі необхідні та зазначені ним суми. Проте, понад 2 роки з моменту укладення між ними договорів, будівельні роботи не ведуться за адресою об'єкту будівництва, пояснень щодо причин такої затримки [PERSON] не надає, що змушує позивача звертатися для захисту своїх прав до суду. Крім того, на його чисельні прохання надати пояснення щодо неможливості дальшого будівництва оселі, [PERSON] не відповідає. Зокрема, ним було направлено листа про пояснення причин затримки в будівництві, лист відправлено належним чином в лютому 2017 року до ТОВ «КИЙБУД АЛЬЯНС» із проханням надати достовірну інформацію щодо причин затримки будівництва зазначеного в даному позові об'єкту. Проте відповіді не надійшло. Також, ним від 22 березня 2017 року була направлена заява до Ірпінської інспекції ДАБ із проханням надати інформацію стосовно будівництва багатоквартирному будинку, що будується, за адресою: [ADDRESS] та до ДАБІ у Київській області, отриманої 09 березня 2017 року. А також заява із тим самим проханням до Головного архітектора будівництва багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом (ІІ-черга) ФОП [PERSON]. Станом на момент подачі позову до суду, жодна відповідь уповноважених осіб щодо пояснення дійсних причин затримки будівництва позивачу не надана. 29 березня 2017 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 28.04.2015 року, згідно якого остаточна ціна по Договору за реєстровим № 220 становить 423 000 грн. 00 копійок. Позивач, в свою чергу сплатив повну суму згідно умов Договору, доказом чого виступають Акти прийому - передачі та квитанції про сплату коштів за житло, також доказом про сплату коштів за позивачем в повному обсязі, свідчить Довідка видана [PERSON] 26 квітня 2017 року. Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у масність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. Враховуючи вищевикладене, а також у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає, що слід визнати за позивачем [PERSON] майнові права на об'єкт будівництва - будівельний номер квартира [NUMBER] загальною площею 38 кв. м., що розташована на 4 поверсі за будівельною адресою [ADDRESS] Також суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 4 230,0 гривень. На підставі ст. ст. 16, 190, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved