Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який був ним уточнений (а.с.95) та яким, з урахуванням уточнень, просить: -визнати недостовірною і негативною інформацію стверджувального характеру, що системно поширена відповідачем у його скаргах (заявах) до Кабінету Міністрів України, Міністерства палива та енергетики України про розтрату позивачем грошових коштів товариства у особливо великих розмірах, перерахувавши їх ТОВ «БК «Сіт», та його притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України; про те, що «…Бадзим П.С. був судимий і що на сьогоднішній день стосовно нього є кримінальних провадження по фактам розтрати грошових коштів [PERSON] «Енергопроект» в особливо великих розмірах…»; «…вчинення ним кримінальних злочинів…»; «…стосовно протиправної та діяльності та безгосподарності голови правління директора [PERSON] «Енергопроект» [PERSON]С….»; -зобов'язати відповідача спростувати дану недостовірну інформацію шляхом відкликання з Кабінету Міністерства України, Міністерства палива і енергетики України своїх скарг (заяв) та направлення до них копії судового рішення по справі після набрання ним законної сили (чинності) у разі задоволення цього позову впродовж одного календарного місяця. Позов обґрунтовано тим, що відповідач впродовж тривалого часу з 2009 року систематично розповсюджує недостовірну негативну інформацію від особистого імені, а також від імені ветеранів і акціонерів відкритого акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», безпідставно приписуючи собі повноваження, які вони йому не надавали та яких він не мав і не має, стосовно позивача як голови правління директора вказаної юридичної особи. Відповідач поширює стосовно позивача недостовірну негативну інформацію, що порушує особисті немайнові права позивача на повагу до власної честі, гідності і ділової репутації, а також одночасно перешкоджає йому своєчасно і якісно здійснювати свої особисті немайнові права та повноваження згідно з компетенцією. У такий спосіб відповідач намагається втрутитися у господарську діяльність акціонерного товариства, упереджено та некваліфіковано аналізуючи окремі її фрагменти, з єдиним наміром домогтися звільнення позивача з займаної посади. Так, відповідач вже шість років стверджує, останній раз у скарзі від 21.03.2016р. до Кабінету Міністрів України, що позивач розтратив грошові кошти товариств а у особливо великих розмірах, перерахувавши їх ТОВ «БК «Сіті», та «його притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України». Але обвинувальних вироків стосовно позивача не існувало і не існує, а в провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться справа з кваліфікацією, на думку сторони обвинувачення, за ч.2 ст.367 КК України щодо позивача. Проте, заборгованості ТОВ «БК «Сіті» перед ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» не існує з 09.06.2011р., оскільки ТОВ «БК «Сіті», яке своєчасно не виконало визначних у договорі між цими субєктами господарювання робіт, визнало заборгованість перед замовником, тобто ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект», та повернув сплачені останнім кошти на його рахунок. Позивач же як керівник товариства у господарських відносинах з контрагентом, ТОВ «БК «Сіті», діяв у межах своїх повноважень згідно зі статутом та чинним законодавством. При цьому відповідач визнає, що метою його неодноразових звернень зі скаргами на позивача є зняття його з посади. Будь-яку позитивну інформацію стосовно позивача відповідач не сприймає та вважає фальсифікацію. Разом з тим, Міністром енергетики та вугільної промисловості на чергову скаргу відповідача було надано відповідь про те, що посилання щодо безвідповідальної позиції з боку Наглядової ради ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» з приводу діяльності [PERSON] на посаді голови правління директора є упередженим та непідтвердженим. Отже системне розповсюдження відповідачем своїх тверджень про те, що позивач розтратив грошові кошти товариства у особливо великих розмірах, перерахувавши їх ТОВ «БК «Сіті», та «його притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України», є негативними відомостями, які не відповідають дійсності та порушують особисте немайнове право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації, а тому підлягають спростуванню. Крім того, постановою прокуратури Червонозаводського району м.Харкова від 19.08.2010р. було відмовлено в порушенні кримінальної справи з приводу обставин господарських відносин ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» з ПП «Дніпробізнесінвест-2000» та ЗАТ «Укрнафтогазбуд». Крім того, розповсюджена відповідачем негативна інформація стосовно позивача спростовується виробничою характеристикою на позивача та наказами Міністерства палива та енергетики України про допуск позивача та особливих робіт. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та доводи, якими він обгрунтований, додатково пояснивши, що відповідач навмисно протягом тривалого часу створює негативну картину відносно позивача аби йому зашкодити. Не існує та не існувало жодного вироку стосовно позивача протягом усього часу надсилання відповідачем скарг, інформація в яких перекручена, у том числі, щодо особливо великих розмірів грошових коштів, нібито розтрачених позивачем, перерахованих ТОВ «БК «Сіті», оскільки такої кваліфікуючої ознаки ніколи не існувало. У зв'язку з цим позивач змушений постійно виправдовуватися перед різними органами, зокрема, Міністерством енергетики та вугільної промисловості, яке змінило назву з Міністерства палива та енергетики. Відповідач заперечував проти позову з урахуванням його уточнення, посилаючись на те, що у позовній заяві не містяться відомості про спосіб, у який було поширено інформацію, та також осіб, яким ця інформація була повідомлена, відсутнє посилання на те, що вона стосується саме позивача. Тому позовні вимоги носять неконкретний характер, а відтак позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України. Що стосується скарги відповідача до Кабінету Міністрів України, то в ній відповідач зазначав, що за фактом розтрати грошових коштів ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» за договорами з ТОВ «БК «Сіті» в особливо великих розмірах, вчиненої [PERSON] на посаді голови правління директора ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект», його притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України. Ця інформація відповідає дійсності, оскільки вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.03.2012р. у справі №1-637/11 позивача було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, та призначено покарання за ч.5 ст.191 КК України з застосуванням ст..69 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.366 КК України з застосуванням ст..69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. У вказаному вироку суд зазначив, що вважає вину [PERSON] у інкримінованих йому діяннях доведеною та кваліфікує його дії за ч.5 ст.191 КК України як розтрата шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем грошових коштів ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» на загальну суму 195966 грн., тобто у особливо великих розмірах; за ч.2 ст.366 КК України, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки в вигляді заподіяння ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» матеріальну шкоду на загальний розмір 195966 грн. В подальшому вказаний вирок суду було скасовано апеляційним судом Харківської області, який направив справу на додаткове розслідування, яке на цей час не завершене. Крім того, позовна вимога про визнання інформації негативною не відноситься до передбачених законом цивільно-правових способів захисту. Оскільки положеннями ч.7 ст.277 ЦК України передбачено спростування недостовірної інформації у той же спосіб, у який вона була поширена, то вимога про відкликання скарг (заяв) відповідача з Кабінету Міністрів України та Міністерства палива та енергетики України не відповідає вимогам закону. Крім того такої державної установи як Міністерство палива та енергетики України не існує. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з Постановою КМУ від 04.03.2015р. №83 Відкрите акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» відноситься до обєктів державної власності, що мають стратегічне значенняя для економіки та безпеки держави. Відповідно до характеристики за підписами інспектору з кадрів відділу кадрів ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» та голови ПСК ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» позивач займає посаду голови правління директора ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» з 16.09.2009р., будучи обраний рішенням загальних зборів акціонерів, зарекомендував себе як відповідальна людина, ефективний керівник підприємства, який сумлінно виконує свої осадові обовязки, має допуск до державної таємниці, неодноразово нагороджувався Почесними грамотами за активну та плідну працю в енергетичні галузі держави, має три патенти на винаходи в атомній енергетиці. Наказом палива та енергетики від 29.07.2010р. та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 19.02.2016р. позивач допущений до виконання особливих робіт 1 категорії як такий, що пройшов спеціальну перевірку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово звертався до органів державної влади з заявами та скаргами щодо неправомірних, на його думку, дій позивача та відсторонення його від посади голови правління директора Відкритого акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут «Енергопроект». Такі заяви та скарги були направлені, у тому числі, на адресу прокуратури Червонозаводського району м.Харкова, Генеральної прокуратури України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Кабінету Міністрів України, Ради національної безпеки та оборони України. Також відповідач направляв звернення до Урядової гарячої лінії щодо забезпечення проведення конкурсного відбору керівника виконавчого органу ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» до дати проведення загальних зборів акціонерів, а також з приводу шахрайських, на думку відповідача, дії позивача на посаді директора ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект». У цих заявах, скаргах та зверненнях відповідач посилався на неправомірні, на його переконання, дії позивача на посаді голови правління директора ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект», зокрема, порушень чинного законодавства при проведенні фінансово-господарської діяльності, що призвело до спричинення збитків товариству та полягає наданні у фізичній особі безпроцентної фінансової допомоги у розмірі 770\~000 грн., яка не була повернута у передбачений договором строк; в укладанні договору з ПП «Дніпробізнесінвест-2000» на закупівлю компютерної бази на суму 798\~600 грн., які були перераховані контрагенту та не повернуті ним, незважаючи на невиконання умов договору; у підписанні договорів з ТОВ «БК «Сіті» на розробку перед проектної документації, що фактично виконано не було, але акціонерним товариством здійснено 100-відсоткову передплату контрагенту. Також у цих заявах, скаргах та зверненнях відповідача міститься інформація про притягнення позивача до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, за фактом розтрати позивачем на посаді голови правління директора ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» грошових коштів у особливо великих розмірах, та знаходження відповідної кримінальної справи №1-637/11 в провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова. Крім того, у скаргах до Кабінету Міністрів України від 21.03.2016р., 09.04.2016р., 22.04.2016р. відповідач зазначав про наявність у позивача судимості та порушення стосовно позивача двох кримінальних проваджень за фактами розтрати грошових коштів ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» у особливо великих розмірах, а також про необхідність, на його думку, відсторонення позивача від займаної посади у звязку з вчиненими ним кримінальні правопорушення. У відповідь на вищезазначені скарги та звернення Міністерство енергетики та вугільної промисловості України надало відповідь позивачу про відсутність підстав для оголошення конкурсного відбору керівника товариства та віднесення питання обрання та відкликання голови правління ВАТ до виключної компетенції загальних зборів акціонерів. Згідно з копією листа від 27.04.2016р. за підписом головного бухгалтера ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» у відповідь на інформаційний запит адвоката [PERSON] щодо взаємовідносин з ТОВ «БК «Сіті» ця юридична особа не має заборгованості перед ВАТ з 09.06.2011р. у звязку з перерахуванням на поточний рахунок замовника, ВАТ «ХНДПКІ «Енергопроект» заборгованості у повному обсязі. Крім того, 19.08.2010р. помічником прокурора Червонозаводського району м.Харкова [PERSON] було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб ВАТ «ХНПКІ «Енергопроект» за ознаками злочинів, передбачених ст..ст.364, 365, 366, 367, 172, 175 КК України, у звязку з відсутністю в їх діях складу злочину. Як вбачається з тексту цієї постанови, прокуратурою району проводилася перевірка діяльності посадових осіб ВАТ на підставі звернення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо порушення законодавства про працю, протиправного використання коштів та відчуження майна інституту, порушення законодавства про державні закупівлі, укладення фіктивних договорів та з інших питань. Положеннями статей\~94,\~277 ЦК України передбачено, що \~фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Частиною 1\~статті 34 Конституції України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб\~на свій вибір. Тобто Конституцією України не передбачено винятків з цього правила для «негативної» інформації. Згідно з п.1\~ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Аналогічні за змістом положення містяться у статті 19 Загальної декларації прав людини 1948 року. Отже, статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному забезпечено загальний захист «вираження поглядів». Відповідно до статті 47-1\~Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 19\~Постанови від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Отже, згідно зі\~ст.277 ЦК України\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Проаналізувавши встановлені під час розгляду справи фактичні обставини та вищевказані правові норми, суд приходить до висновку, що відповідач у своїх зверненнях та скаргах висловив своє оціночне судження щодо позивача а тому відомості, викладені у таких скаргах та зверненнях, не можна вважати недостовірною інформацією у розумінні статей\~275,\~277 ЦК України. Таким чином, підстав для задоволення позову не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed