Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с.15), просить стягнути з відповідачки на його користь борг у розмірі 1000 доларів США, що складає 23010,00 грн., а також судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка 25 грудня 2011 року отримала від нього в борг 1000 доларів США, про що власноруч написала розписку, зобов`язавшись повернути борг до 31 грудня 2011 року . Термін повернення коштів, зазначений в розписці, становив 31 грудня 2011 року. На його вимоги про повернення боргу відповідачка не реагує та ніяких коштів повертати не збирається. Посилаючись на викладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом. У судовому засіданні позивач пояснив, що у 2011 році він позичив відповідачці 1000 доларів США, яка в свою чергу написала відповідну розписку. До теперішнього часу відповідачка йому борг не повернула, у зв»язку з чим він звернувся до суду з позовом. Відповідачка у судовому засіданні уточнену позовну заяву визнала і пояснила, що отримала від позивача у борг 1000 доларів США і зобов»язалася повернути грошові кошти у строк до 31 грудня 2011 року, але через тяжке матеріальне становище не повернула. Не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача 23010 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 25 грудня 2011 року між ним та відповідачкою у простій письмовій формі був укладений договір позики, згідно якого він позичив відповідачці 1000 доларів США, на термін до 31 грудня 2011 року, про що відповідачка написала відповідну розписку (а.с. 6). Але у визначений термін відповідачка зобов`язання не виконала, і відмовляється повернути кошти позивачу. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню - стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає 1000 доларів США, що по курсу Національного банку України на день винесення рішення складає 23010,00 грн., оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 432,00 грн.

Outcome: approved