Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що між відповідачем [PERSON] та її батьком [PERSON],, був укладений шлюб 10.01.1995 року. Як до укладення шлюбу, так і після реєстрації його батько, проживав у будинку відповідача, за адресою: [ADDRESS], де вони вели спільне господарство та сумісно відбудовували незакінчену будівлю, яку [PERSON] придбала згідно договору купівлі-продажу від 24.06.1975 року, посвідченого Першою херсонською держнотконторою за №3-1228. Зведений у 1989 році житловий будинок був введений в експлуатацію тільки у 1997 році, тобто через 8 років після зведення і в час коли відповідач була в зареєстрованому шлюбі з його батьком. Крім того, до вищевказаного домоволодіння належать будівлі: гаражу літ.«Ж» - зведений у 2005 році, літня кухня літ.«К» - зведена у 2005 році, які теж були побудовані за час шлюбу відповідача з батьком позивача. Тому вважає що, як спадкоємець першої черги, після смерті свого батька, має право на спадкування 1/2 частини вказаних будівель. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будівель: гаражу літ.«Ж» та літньої кухні літ.«К» та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по мотивам і підставам, викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 13.01.1995 року. Згідно акту прийняття індивідуального домоволодіння від 02.04.1997 року, приймальна комісія Антонівської селищної ради м.Херсона прийняла до експлуатації домоволодіння по [ADDRESS], яке належить [PERSON]. Згідно технічного паспорту від 14.05.1997 року житловий будинок по [ADDRESS] власником якого є [PERSON], складається з житлового будинку літ.«А», сараїв літ.«Б», «В», «Е», душ літ.«Г», туалет літ.«Д», споруди №1-3. Відповідно до технічного паспорту від 10.01.2006 року, на житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON], зазначено самочинне будівництво: гараж - літ.«Ж», літня кухня - літ.«К». Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.06.2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.06.2013 року залишено без змін. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний окремо пояснили, що відповідач та її чоловік у 2005 році побудували гараж та літню кухню. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.12.2013 року, будівля гаражу літ.«Ж» та будівля літньої кухні літ.«К», розташовані за адресою: [ADDRESS], збудовані в 2005 році, будівництвом закінчені та під час огляду експлуатуються за функціональним призначенням та є самовільним будівництвом. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що батько позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 13.01.1995 року, проживали в будинку відповідача, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. За час перебування у шлюбі, а саме у 2005 році, ними було побудовано гараж та літню кухню, які відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи є самовільним будівництвом, а тому особа яка здійснює самочинне будівництва не набуває право власності на нього, в зв'язку з чим батько позивача право власності на гараж та літню кухню не набув, а відповідно до цього і позивач не набув права спадкування на самочинно збудовані гараж та літню кухню. З огляду на вищевикладене, законних підстав для задоволення позову суд не находить.

Outcome: dismissed