Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 28058 грн. 75 коп. у рахунок відшкодування в порядку регресу сплачених страхових виплат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 грудня 2016 року о 19 год. 30 хв. по вул. Чарівна в м. Кривому Розі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Форд Транзит», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 2102», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, вказані автомобілі отримали механічні ушкодження.Так, на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», р/н [NUMBER] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4532789, страхувальником за яким було дочірнє підприємство «АГРОЛАЙТ». Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області від 18.04.2017 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. 23 грудня 2016 року [PERSON] надав позивачеві повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, на підставі якого було здійснено огляд належного йому пошкодженого транспортного засобу, про що було складено відповідний акт огляду транспортного засобу, а 12 травня 2017 року він звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування. Так, позивачем було визнано вказану подію страховою, про що 22 травня 2017 року було складено страховий акт. На підставі складеного позивачем страхового акту та заяви [PERSON] , позивач 31 травня 2017 року сплатив останньому страхове відшкодування у розмірі 28058 грн. 75 коп., суму якого і просить стягнути з відповідача в порядку регресу, позаяк відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2017 року та окрім того, не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування позивачу не повертає, останній вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Разом з тим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2017 року, 22 грудня 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась за вини відповідача, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за участю автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», р/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, автомобіля марки «Форд Транзит», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ 2102», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с.7). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4532789, транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», р/н [NUMBER] , було застраховано у позивача, страхувальником за яким було дочірнє підприємство «АГРОЛАЙТ» (а.с.6). Так, 23 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 22 грудня 2016 року за участю належного йому автомобіля марки «Форд Транзит», р/н [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля марки «ЗАЗ Lanos», р/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, на підставі якого позивачем було оглянуто належний [PERSON] транспортний засіб та складено акт огляду транспортного засобу (а.с.8,10). 12 травня 2017 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування з визначеним розміром спричиненої йому шкоди у розмірі 28058 грн. 75 коп. (а.с.44). Позивачем, у свою чергу, було визнано дорожньо-транспортну пригоду, що сталась страховою, про що 22 травня 2017 року було складено страховий акт (а.с.50). Так, на підставі складеного позивачем страхового акту та заяви [PERSON] , позивач 31 травня 2017 року сплатив останньому страхове відшкодування у розмірі 28058 грн. 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням №20793 від 31.05.2017 року (а.с.51). Таким чином, судом установлено, що позивач відшкодував завдану з вини відповідача матеріальну шкоду у повному обсязі, чим виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно п. «а» та «ґ» п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно п. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 28058 грн. 75 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач, як установлено постановою суду, будучи особою за вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода, в момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, окрім того, у строки встановлені законодавством не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка стала підставою для здійснення страхового відшкодування, у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування позивачу не повертає, а направлені на його адресу досудові вимоги про сплату страхового відшкодування залишені ним поза увагою (а.с.55-60). Разом з тим, на підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1921 грн. (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved