overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05.03.2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати, справу розглянути без його участі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.03.2005р. Алчевським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №000905 від 05.03.2005р.; від шлюбу спільних дітей не мають, спору з приводу розподілу майна не має; шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе. Відповідно до\~ст.110 СК України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~\~ст.112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовжрозумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05.03.2011 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався, з липня 2015 року разом не мешкають, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. У звязку з наведеним просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.03.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, про що зроблено відповідний запис за №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №103945. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спору з приводу розподілу майна не має; шлюб фактично розпався, з липня 2015 року сторони разом не мешкають, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливе. Відповідно до\~ст.110 СК України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~\~ст.112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2007 року між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Однак взятих на себе зобов'язань [PERSON]. не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 5197,37 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 3721,67 грн.; - заборгованість за відсотками: 621,60 грн.; - заборгованість за комісіями: 854,10 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №002-03129-051007 від 05.10.2007 року відповідач отримав від ТОВ КБ «Дельта» (ПАТ «Дельта Банк» після зміни найменування) кредит на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 5197,37 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 3721,67 грн.; - заборгованість за відсотками: 621,60 грн.; - заборгованість за комісіями: 854,10 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 07.09.2011 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого позивач надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 25.11.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1200,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №107553 від 07.09.2011 року відповідач [PERSON] отримала від ПАТ «АКТАБАНК» кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим, станом на 25.11.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1200,68 грн., а саме: - тіло кредиту: 1112,53 грн.; - заборгованість за відсотками: 76,78 грн.; - пеня за прострочення строків погашення кредиту та сплати відсотків: 2,37 грн.; - комісії за розрахунково-касове обслуговування: 9,00 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 1200,68 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 229,40 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08.04.2007 року між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 1 700 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Однак взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2148,48 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 1444,68грн.; - прострочене тіло кредиту: 270,37 грн.; - заборгованість за комісіями: 433,43 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №002-03202-080411 від 08.04.2011 року відповідач отримала від ТОВ КБ «Дельта» (ПАТ «Дельта Банк» після зміни найменування) кредит на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 1.700 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2148,48 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 1444,68грн.; - прострочене тіло кредиту: 270,37 грн.; - заборгованість за комісіями: 433,43 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09.08.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку під 36% річних до повного виконання зобовязань за договором. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 04.03.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 5009,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовних вимог, просить розглянути справу у відсутність представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №ICKGMCUI.149893.003 від 09.08.2013 року відповідач [PERSON] отримав від ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку №26250000134291 під 36% річних до повного виконання зобовязань за договором. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 04.03.2015 року має заборгованість у розмірі 5009,60 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачкою порушені умови договору та наведені норми матеріального права, вимоги банку про стягнення заборгованості у вказаному розмірі є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2012 року між ПАТ КБ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредитну карту Visa з встановленим лімітом 5000,00 грн. під 25,00% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 23.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 6883,85 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій повністю визнає позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору від 10.04.2012р. відповідач [PERSON] отримав від ПАТ «[PERSON] ДНІПРО» отримав кредитну карту Visa з встановленим лімітом 5000,00 грн. під 25,00% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 23.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 6883,85 грн. Відповідно до частини другою ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 10.4 Правил надання та використання кредитних карток передбачено, що договір може бути розірваний за ініціативою банку при невиконанні чи неналежному виконанні клієнтом будь-яких його обов'язків, що випливають з договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов'язань та від наявності або відсутності у цьому вини клієнта. Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачкою порушені наведені норми матеріального права, а тому договір підлягає розірванню та стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 6883,85 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11.06.2010 року між ТОВ «КБ Дельта» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку під 14,99% річних до повного виконання зобовязань за договором. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 06.04.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 979,59 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовних вимог, просить розглянути справу у відсутність представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка також не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №004-03245-110610 від 11.06.2010 року відповідачка [PERSON] отримала від ТОВ «КБ Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку №26254903600375 під 14,99% річних до повного виконання зобовязань за договором. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв'язку з чим, станом на 06.04.2015 року має заборгованість у розмірі 4\~979,59 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачкою порушені умови договору та наведені норми матеріального права, вимоги банку про стягнення заборгованості у вказаному розмірі є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved