Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач перебувала на обліку Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та отримувала пенсію відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із втратою годувальника та в подальшому у зв`язку з навчанням в Ніжинському професійному училищі побуту та сервісу з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року та Чернігівському кооперативному технікумі Чернігівської облспоживспілки з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року. 13 квітня 2018 року позивачу стало відомо, що з 14 листопада 2016 року відповідача було відраховано з Чернігівського кооперативного технікуму за невиконання навчального плану. У результаті несвоєчасного повідомлення відповідачем про припинення навчання виникла переплата пенсії за період з 1 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року в розмірі 12 383 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачену пенсію у розмірі 12 383 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив справу розглянути без його участі. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні; непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було призначено пенсію по втраті годувальника, яка виплачувалася у такі періоди: з 1 листопада 2014 року по 31 травня 2015 року; з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року (період навчання в Ніжинському професійному училищі побуту та сервісу); з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року (період навчання в Чернігівському кооперативному технікумі Чернігівської облспоживспілки), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-12). З копії довідки Чернігівського кооперативного коледжу Чернігівської облспоживспілки № 163 від 3 квітня 2018 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] була зарахована в Чернігівський кооперативний коледж з 1 вересня 2016 року (наказ № 3 «З-УФЮ» від 22 серпня 2016 року) та була відрахована за невиконання навчального плану з 14 листопада 2016 року (наказ № 11-В-УФЮ від 14 листопада 2016 року). Таким чином, після припинення навчання з 14 листопада 2016 року [PERSON] втратила право на отримання пенсії в порядку ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обов`язок щодо повідомлення позивача про припинення навчання не виконала, у зв`язку з чим у період з 1 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року отримувала пенсія без правових підстав. У судовому засіданні встановлено, що розмір надміру виплаченої [PERSON] пенсії за період з 1 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року становить 12 383 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 4). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку надміру виплаченої пенсії. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Суд вважає, що дії відповідача щодо неповідомлення органу пенсійного фонду про припинення навчання є недобросовісними. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1 762 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved