Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасно отримані доходи, покликаючись на те, що 01 березня 2005 року його було прийнято на посаду інженера у Львівську філію «Західдіпрошлях» ДП «Укрдіпродор», а 18 квітня 2016 року його було звільнено у зв'язку із скороченням чисельності працівників. У день звільнення підприємством не було виплачено належних йому коштів. За період з червня 2015 року по квітень 2016 року відповідач не виплатив йому заробітну плату у розмірі 25541,57 грн. та 400,00 грн. плати за відрядження. Середньоденна заробітна плата становить 116,87 грн, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку з 19 квітня 2016 року по 10 серпня 2016 року становить 13323,18 грн. (116,87грн.* 114 роб.дн.)., а також компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати становить 1242,44 грн. Просить стягнути з відповідача заробітну плату у розмірі 25541,57 грн. за період з червня 2015 року по квітень 2016 року, 400,00 грн. плати за відрядження, 13323,18 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 19 квітня 2016 року по 10 серпня 2016 року, 1242,44 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та 700,00 грн. витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, давши аналогічні пояснення, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 01 березня 2005 року був прийнятий на посаду інженера у Львівську філію «Західдіпрошлях» ДП «Укрдіпродор», а 18 квітня 2016 року його було звільнено із вказаної посади у зв'язку із скороченням чисельності працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України, що стверджується трудовою книжкою позивача. /а.с. 7,8/ При звільненні позивачу [PERSON] відповідачем не виплачено заробітну плату за період червень 2015 року по квітень 2016 року у сумі 25541,57 грн. та 400,00 грн. плати за відрядження, що стверджується довідкою Львівської філії «Західдіпрошлях» ДП «Укрдіпродор» №47/1 від 04 травня 2016 року. /а.с. 10/ Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З огляду на наведене, оскільки відповідачем при звільненні позивача [PERSON] не проведено виплату заробітної плати позивачу за період червень 2015 року по квітень 2016 року у сумі 25541,57 грн. та 400,00 грн. плати за відрядження, дану заборгованість слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 116,87 грн, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку з 19 квітня 2016 року по 10 серпня 2016 року становить 13323,18 грн. (116,87грн.* 114 роб.дн.)., а також компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати становить 1242,44 грн. Отже, оскільки відповідачем при звільненні позивача не проведено виплату заробітної плати, чим порушено строки її виплати, з відповідача слід стягнути 13323,18 грн. середнього заробітку за час затримки з 19 квітня 2016 року по 10 серпня 2016 року та 1242,44 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 700,00 грн. витрат на правову допомогу, що стверджується квитанцією №156 від 10 травня 2016 року та квитанцією №236 від 18 липня 2016 року. /а.с. 2, 19/ Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved