Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в з відповідача заборгованості за договором кредиту №645/4-306 від 26.06.2008 року (далі кредитний договір) по кредиту та процентам за його використання в розмірі 13037,31 доларів США, що еквівалентно 341968,64 грн., та заборгованість за відсотками у розмірі 2834,76 доларів США, що еквівалентно 74355,75 грн., оскільки останній не виконує зобовязань за кредитним договором. Від представника позивача, при подачі позовної заяви, надано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідно правовідносини. 26 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №645/4-306, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 16480 доларів США на тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 13,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 25 червня 2018 року (п. 1.1, п. 1.1.1 кредитного договору). Відповідно до\~п.\~4.1\~Договору кредиту\~у разі\~прострочення Позичальником\~строків сплати\~відсотків,\~визначених п.\~2.4,\~2.10\~цього договору,\~комісій,\~передбачених умовами\~кредитного договору,\~а також\~прострочення строків\~повернення кредиту,\~визначених п.\~1.1,\~3.2.3,\~3.3.14\~цього договору\~Позичальник сплачує\~Кредиторові пеню\~в розмірі\~подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.2.3, 3.2.3.1 Договору кредиту №645/4-306 від 26.06.2008 року Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісій та можливих штрафних санкцій у разі, затримання Позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, [PERSON] було відкрито позичковий рахунок в Банку та надано транші кредиту на загальну суму 16480 доларів США, про що квитанції та виписки по особовому рахунку. Відповідно до\~наданого позивачем\~розрахунку станом\~на 13\~квітня 2017\~року,\~сума заборгованості\~відповідача за\~кредитним договором\~складає 15872,07\~доларів США,\~що еквівалентно\~416324,39\~грн.,\~з яких:\~сума заборгованості\~за кредитом\~ 13037,31\~доларів США,\~що еквівалентно - 341968,64 грн., та заборгованість за відсотками у розмірі 2834,76 доларів США, що еквівалентно 74355,75 грн. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України,\~ якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. 192 Цивільного кодексу України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 Цивільного кодексу України визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет). Верховний\~ Суд України в постанові від 10 лютого 2016 року в справі №6-1680цс15 дійшов до висновку, що якщо в кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Оскільки умовами договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами наведеного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, а процентів - кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту(місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6350 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 192, 525-527, 530, 533, 536, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved