Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що на первинному обліку Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної ради у м. Дніпрі перебуває дитина - [PERSON], [INFO], як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. Відомості про батька дитини, внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини - [PERSON], [INFO], вела та веде аморальний спосіб життя, крім того вона є матір'ю чотирьох дітей, троє з них малолітні, кожну з яких вона не виховує та залишила на когось (бабусям, татові), була неодноразова засуджена, останній раз вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015 до 2 років 6 місяців позбавлення волі. До засудження відповідач під час проживання з сином ухилялася від виконання батьківських обов'язків. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, після звільнення з місць позбавлення волі відповідач до органу опіки та піклування і Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради і заявою про повернення дитини [PERSON], [INFO], не зверталася. Спеціалістами Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради було здійснено вихід за місцем реєстрації та попереднім місцем мешкання відповідача за адресою: [ADDRESS], та з'ясовано, що за даною адресою проживає мати відповідача [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] пояснила, що відповідач проживала протягом серпня-вересня 2017 року за місцем своєї реєстрації, на даний час проживає у свого співмешканця, місце її проживання не відоме. На переконання позивача відповідач свої наміри та бажання щодо повернення дитини [PERSON] в сім'ю не виявила, утриманням та навчання не цікавиться, про своє місце перебування не повідомила, вихованням дитини займається тільки бабуся [PERSON]. Провести центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді щодо недопущення раннього сирітства робіт з відповідачем з питань можливості повернення дитини до її сім'ї не представилось можливим, оскільки відповідач двері не відчиняє, ігнорує запрошення спеціалістів, до центру не з'являється. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра було розглянуто питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Запросити відповідача на засідання комісії не було можливим, оскільки за попереднім її місцем проживання вона не проживає та інші відомості щодо її місцезнаходження відсутні. Члени вказаної комісії прийшли до висновку, що [PERSON] ухиляється від виховання, навчання та утримання своєї дитини, а в цілому ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач також зазначає, що дитина - [PERSON], [INFO], має право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. У позові заявлено вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], [INFO], та накладення заборони на відчуження житла та майна за адресою: [ADDRESS], право користування яким належить дитині - [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, вживає наркотичні засоби, неодноразово була засуджена. Крім того, зазначив, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу на праві власності, яку вона придбала в іпотеку в ПАТ КБ «Приватбанк», таз зареєстровано двоє дітей. Відповідач не скористалася правом брати участь в судових засіданнях. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що дитина відповідачу не потрібна, вона сама їй говорила, що брати дитину вона не буде. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що комісією було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав і встановлено таку доцільність. Суд, дослідив докази, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 27.08.2014 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис №1315), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.12). Відомості про батька внесені зі слів матері. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та обставини, викладені у позові, підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов від 20.12.2017 року, складеним комісією Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, яким встановлено, що у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності відповідачу та право користування якою має малолітній [PERSON], [INFO], проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; зареєстрована, але не проживання відповідач - [PERSON], яка зі слів [PERSON], проживала у вказаній квартирі протягом серпня-вересня 2017 року, на даний час місце її проживання не відоме (а.с.34). Згідно характеристики дошкільного відділення КЗО «НВК №122 «ЗНЗ-ДНЗ» ДМР за вих. № 170/1 від 13.12.2017 [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], під опікою бабусі [PERSON], [INFO] Дошкільне відділення відвідує з 01 вересня 2016 року. Дитина завжди чистенька та охайна, взаємовідносини з дітьми в групі добрі, із задоволенням грає з однолітками. Під час занять в садку активний, допомагає дорослим та дітям при виконання різних доручень. Вихованням дитини займається тільки бабуся [PERSON], приводить та забирає із садка завжди вчасно, багато часу приділяє розвитку хлопчика. Мати, [PERSON], [INFO], участі у вихованні сина не приймає, ні особисто, ні письмово не цікавилася рівнем розвитку дитини, не приймає участі у сплаті коштів на утримання сина у дитячому садку; не приймала участі у супроводжені сина в урочистих та святкових заходах у дитячому садочку (а.с.37). Відповідно до листа-відповіді КЗ «ДЦПМСД №10» за № 4/345 від 14.12.2017 за адресою [ADDRESS] дійсна мешкає дитина [PERSON], [INFO], який перебуває під опікою бабусі [PERSON] Виклики та звернення за медичною допомогою з приводу захворювань та проходження профілактичних оглядів здійснювались виключно бабусею, всі рекомендації лікаря завжди виконуються вчасно. До дільничного лікаря мати з дитиною не зверталася жодного разу, здоров'ям дитини не цікавилась (а.с.38). Згідно листа-відповіді Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради за №3/5 - 1042 від 09.11.2017 фахівцями центру неодноразово відвідувалася гр. [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], але двері мешканці квартири не відчиняють, [PERSON] ігнорує запрошення спеціалістів, до центру не з'являється. Таким чином, провести відповідну роботу з матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], не є можливим (а.с.39). Крім того, відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а також була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015, який набрав законної сили 16.02.2015, до 2 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.33, 20-21, 22, 23-24, 25-26). Рішеннями Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №111/2 та №112/3 від 15.05.2015 [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, призначено [PERSON], [INFO] опікуном над дитиною [PERSON], [INFO] та його житлом; визначено місце проживання дитини разом з опікуном за адресою: [ADDRESS], та закріплено за ним право користування житлом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30, 31). Після звільнення 01.08.2017 з місць позбавлення волі - Кам'янської виправної колонії № 34 (а.с.40) відповідач не зверталася до органу опіки і піклування із заявою про повернення дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 05.02.2018 року за № 4/4-13 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO]», зробленого за результатом розгляду документів, що підтверджують обставини, внаслідок яких [PERSON], [INFO], залишився без піклування з боку батьків у зв'язку із невиконанням матір'ю батьківських обов'язків, та дослідження обставин з приводу того, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON], орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.13-18). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання матір'ю дитини батьківських обов'язків. Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини його матір'ю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд, враховуючи наявні докази поведінки відповідача, які беззаперечно свідчать про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків, вважає позовні вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги щодо накладення заборони на відчуження житла, право користування яким належить дитині, суд виходить з наступного. Відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 70 кв.м, житловою площею 46,7 кв.м., в житловому будинку А-10, яка складається з: 1 - коридор, 2, 3, 4 - житлові, 5 - кухня, 6 - туалет, 7 - ванна, І - лоджія, ІІ - балкон, реєстраційний номер майна 4874444 (право власності зареєстроване 25.08.2005 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.06.2005 Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3-4107) (а.с.41). Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. На підставі викладеного, суд вважає вказану позовну вимогу такою, що підлягає задоволенню, як таку, що походить від первісної вимоги про позбавлення батьківських прав, та на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» . Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved