Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 29573,74 грн. Посилався на те, що рішення Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку. Зазначав, що з березня 2014р. [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні. Стверджував, що за період з березня 2014р. по квітень 2015р. на користь відповідача було стягнуто 29573,74 грн. аліментів на утримання доньки [PERSON], які відповідачка витрачала на свої потреби, а не на утримання доньки. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, а відповідач до суду не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.02.1990 року по 17.03.2009 рік перебували в зареєстрованому шлюбі, і від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. (а.с.6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2007р. було стягнуто з [PERSON] на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, а по досягненню [PERSON] повноліття, на утримання [PERSON] - ? частини від всіх видів його заробітку. Згідно пояснень представника позивача, [PERSON] з березня 2014р. проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні, що також підтверджується роздруківками про переказ коштів та чеками (а.с.41-128). Як вбачається з довідок (а.с.17-20), [PERSON] працює в ТОВ «КОНЦЕРН «КИЇВПІДЗЕМШЛЯХБУД» і з його заробітної плати щомісяця відраховуються аліменти, сума яких за період з березня 2014р. по квітень 2015р. склала 29573,74 грн. Згідно пояснень позивача, відповідачка отримані кошти в період проживання доньки з батьком, а саме з березня 2014р. по квітень 2015р., витрачала на свої власні потреби, а не на потреби доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом пункту 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки сплата аліментів не була добровільною, а вони стягнені на підставі судового рішення та використані відповідачем не за цільовим призначенням, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача отримані аліменти на утримання доньки у розмірі 29573,74 грн. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачену суму судового збору в розмірі 295,73 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved