Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить звільнити з під-арешту житловий будинок №30 по вулиці Матросова у місті Токмак Запорізької області. Позов обґрунтовує наступним. Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Матросова, 30 у м. Токмак, що підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для забудови індивідуального жилого будинку на праві особистої власності посвідченим нотаріусом Токмацької нотаріальної контори 18 жовтня 1978 року за реєстровим №3305. На підставі рішення виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих №188 від 29.06.1978 року йому була надана земельна ділянка для індивідуальної забудови з фонду міських земель по вул. Матросова, 30 площею 600,00 кв.м. В листопаді 1979 року він отримав від Виробничого обєднання дизелебудування позику в сумі 1500 рублів строком на 10 років і зобовязався не пізніше встановленого строку збудувати житловий будинок по вул. Матросова, 30 в м. Токмак. Повне погашення позики і сплату відсотків за користування позикою він зобовязався здійснити до 1989 року, що підтверджується повідомленням про видачу позики 21.11.1979 року. 14 травня 1981 року позивач збудував житловий будинок за адресою: вул. Матросова, 30 в м. Токмак, що підтверджується актом про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 14.05.1981 року. У 1989 році він виконав свої зобовязання щодо виплати позики та відсотків за користування позикою, що підтверджується квитанціями та довідкою про утримання позики з заробітної плати. З моменту забудови будинку і по теперішній час він проживав та проживає у зазначеному будинку, жодних претензій щодо погашення позики до нього ніхто не предявляв. На теперішній час він не маю можливості отримати будь-які відомості крім квитанцій про те, чи є погашена дана позика, оскільки підприємство ліквідовано. В березні 2016 року позивач вирішив подарувати будинок дітям. Звернувшись до державної нотаріальної контори йому було відмовлено у посвідченні договору дарування, оскільки виконуючи вимоги Інструкції при перевірці заборон (арештів) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Матросова, 30 у м. Токмак в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про арешт вищевказаного житлового будинку на підставі позики виданої заводом ім. Кірова від 24.11.1979 року. З вищевикладеного слідує, що позика, яка видавалася в листопаді 1979 року і на підставі якої на будинок за адресу: м. Токмак, вул. Матросова, 30 накладений арешт погашена ще 1989 році, але арешт з будинку знятий не був. За таких обставин на теперішній час він не має жодних боргових зобовязань перед заводом ім. Кірова, а відповідно накладений арешт на його будинок, який має поштову адресу: м. Токмак, вул. Матросова, 30 перешкоджає йому у розпорядженні своїм майном. Відповідачем по справі має бути Дизелебудівний завод ім. Кірова виробничого обєднання дизелебудування, а оскільки його на даний час не існує, то відповідачем по справі має бути його правонаступник. Правонаступником Державного Заводу ім. С.М. Кірова є ВАТ «Південдизельмаш», але на теперішній час воно ліквідовано, тому відповідачем по справі є Токмацька міська рада Запорізької області. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечення проти позову не надала. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником спірного будинку, що підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 09.08.1978 року з реєстраційним написом, актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 08.05.1981 року, технічним паспортом на жилий будинок індивідуального жилищного фонду. Для будівництва спірного житлового будинку Токмацьке виробниче обєднання дизелебудування надало позивачу позику в сумі 1500,00 рублів, що підтверджується повідомленням про видачу позики від 02.11.1979 №10. 27.11.1979 року, на підставі вище вказаного повідомлення, державним нотаріусом накладена заборона на відчуження спірного будинку до повної сплати позики, що підтверджується письмовою забороною, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2016 №57348406. Відповідно до позовної заяви, позивач сплатив позику в повному обсязі в 1989 році, що також підтверджується довідкою від 26.03.1987 року, квитанціями, та сторонами не оспорюється. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Позивач правомірно набув у власність спірний житловий будинок. Заборона на відчуження будинку накладена в 1979 році, коли позивач отримав від підприємства, на якому він працював, позику. Дане підприємство ліквідоване, позику позивач виплатив. Документи про відсутність заборгованості отримати не можливо в зв'язку з ліквідацією підприємства. Зазначені обставини сторони не оспорюють. Таким чином, в теперішній час відсутні будь-які правові підстави перебування спірного будинку під забороною. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного,

Outcome: approved