overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаним позовом в якому зазначає, що його мати [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 3,29 га, яка розташована на території Дідилівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, на яку позивач просить визнати право власності. [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] за актовим записом № 13. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 3,29 га, яка розташована на території Дідилівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області на підставі сертифікату на право власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER]. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 23.07.2015 року №472, яким незаконно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 3522282600:56:000:0015, розташовану на території с. Новополяна [PERSON] сільської ради Знам'янського району; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 23338138 від 01.08.2015 року; визнати незаконним та скасувати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 41607842 бланка серії ЕКВ № 733115; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 41607804 бланка серії СТВ 027369; визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради від 23.06.2015 року № 437; зобов'язати [PERSON] сільську раду повернутися до розгляду питання щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером 3522282600:56:000:0015, розташованої на території с. Новополяна [PERSON] сільської ради Знам'янського району. Позовні вимоги обгрунтовано наступним чином. 19.06.2014 року позивачем подано до [PERSON] сільської ради клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої поблизу вул. Зоряної с. Новополяна із земель запасу [PERSON] сільської ради. До заяви надано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки. В місячний строк [PERSON] сільською радою їй не надано ні відповідного дозволу, ні вмотивованої відмови. Отже,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд (з урахуванням уточнень від 02.10.2015 року) стягнути з відповідача пеню у розмірі 202,28 гривень та судовий збір 243,60 гривень. В обґрунтування зазначає, що 31 грудня 2005 року між Державним закритим акціонерним товариством «Охорона-Комплекс» та [PERSON] укладено договір №1/1593 на централізовану охорону майна, що знаходиться в жилих приміщеннях громадян. Згідно з угодою про заміну сторони в договорі, яка укладена між ЗАТ «Охорона-Комплекс», відповідачем та УДСО при ГУМВС України в м. Києві починаючи з 01.04.2007 року права та обов'язки ЗАТ «Охорона-Комплекс» щодо надання послуг охорони майна відповідача переходять від ЗАТ «Охорона-Комплекс» до позивача. На підставі вказаного договору позивач надавав послуги з охорони майна в квартирі відповідача, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до п.2.2 договору позивач зобов'язався здійснювати охорону майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартирі відповідача сигналізації. В період дії договору позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами договору. Однак відповідач порушила умови договору про термін оплати, а саме п. 3.2 договору, згідно з яким оплата проводиться не пізніше 5-числа кожного поточного місяця. Оскільки відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані послуги належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість за березень - червень 2012 року, що становить 608,36 гривень. Станом на 02 жовтня 2015 року відповідачем основний борг був сплачений в повному обсязі. Відповідно п.3.3 договору передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату послуг у вигляді пені, розмір якої становить 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причин неявки не повідомляла. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача 5000 гривень заборгованості за договором оренди від 12.07.2009 року. В позовній заяві зазначає, що є власником павільйону-магазину «Мрія» площею 42,9 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого 08.09.2009р. (дублікат) на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2003р. та рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 25.08.2009р. № 763. 12.07.2009р. між сторонами було укладено договір оренди вищевказаного павільйону-магазину строком на 35 місяців та передано об'єкт оренди відповідачу за актом. Відповідно до умов договору оренди відповідач зобов'язався сплачувати 2500 гривень щомісячно за кожний місяць оренди з моменту передачі позивачем об'єкта оренди в користування відповідачу. 11.06.2012р. відповідач повернув за актом об'єкт оренди позивачу, проте не розрахувався за користування за 2 місяці, в зв'язку з чим має заборгованість, що становить 5000 гривень та підтверджується актом звірки взаємних розрахунків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданій суду заяві від 15.06.2015р. на а.с.23 просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в наданій суду заяві від 13.06.2015р. просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та заперечень немає. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача різницю між гривневими еквівалентами позики та процентів у сумі 38 712 826,50 гривень, та 78 878 560,08 гривень нарахованих процентів, що разом становить 117 591 386,58 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами було досягнуто домовленості про позику грошових коштів, згідно якої позивач позичив відповідачу: - 28.06.2007р. - 45 407 дол. США під 5% в місяць; - 05.12.2008р. - 126 000 дол. США під 3% в місяць; - 24.04.2009р. - 54 000 дол. США під 3 % в місяць. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання, у зв'язку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2011р. задоволений позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на його користь гривневий еквівалент заборгованості за позиками з процентами у сумі 6 397 497,13 гривень із розрахунку за курсом 7,9624 грн. за 1 дол. США, що становило 803 463,42 дол. США. Однак відповідач позику не повернув, у зв'язку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2013р. задоволений позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на його користь гривневий еквівалент заборгованості по процентах (1 700 694,65 дол. США) за позикою за період з 01.04.2011р. по 31.07.2013р. у сумі 13 593 652,34 грн. Проте грошові кошти відповідачем на даний час не повернуті, а тому на користь позивача мають бути стягнені різниця між гривневими еквівалентами заборгованості за розписками станом на день ухвалення рішень і на теперішній час у сумі 38 712 826,50 грн., а також проценти за період з 01.08.2013р. по 31.03.2015 р., що становить 3 364 753,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015р. становить 78 878 560,08 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання на з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача суму матеріального збитку, спричиненого відповідачем внаслідок ДТП в сумі 2000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що водій транспортного засобу [PERSON] 07.02.2019, по вул. Віктора Голого у м. Знам`янка Кіровоградської області , керуючи транспортним засобом «SKODA KODIAQ», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «SKODA Octavia» номерний знак [NUMBER] , який належить Позивачу - Комунальному некомерційному «Підприємству «Автопідприємство санітарного транспорту Кіровоградської обласної ради», яке є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків закладу - Комунального некомерційного «Підприємства «Об`єднане автогосподарство медичних закладів Кіровоградської обласної ради», яке в свою чергу, є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків закладу - Об`єднаного автогосподарства медичних закладів, в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина [PERSON] в скоєнні ДТП визнана постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.03.2019 с праві № 3/ 389 / 165 / 19 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинена матеріальна шкода в сумі 11838,80 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ПрАТ «АСК ІНГО Україна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому просить визнати за ним право власності на літню кухню за адресою: Львівська область Кам»янка-Бузький район с. Старий Добротвір, вул. Космонавтів, 61, після смерті батька [PERSON], який помер 17.03.2014року. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що 17.03.2014 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 345870, виданим виконавчим комітетом Стародобротвірською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області про що складено відповідний актовий запис №15. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з літньої кухні за адресою: Львівська область Кам»янка-Бузький район с. Старий Добротвір, вул. Космонавтів, 61. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 323609 встановлено, що [PERSON] одружилась з [PERSON] 21.09.2017року та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Смик». За життя [PERSON]. заповіту не складав. [PERSON], як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом, яка вступила в оперативне управління майном померлого, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. У звязку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON], [INFO] р.н, борг у сумі 42000 грн., а також понесені витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 30.01.2013 р. відповідач під розписку взяв у борг грошові кошти у сумі 42000 грн. строком до 01.06.2013 р. Мотивуючи заявлені вимоги [PERSON] у позові додає, що він неодноразово звертався до боржника з усною вимогою щодо повернення коштів, однак станом на 17.07.2013 р. [PERSON] позичені грошові кошти не повернув. Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 09.01.2014 р., позовну заяву підтримав повністю, посилаючись на викладені у позові обставини та просив його задовольнити. У судові засідання 17.10.2013 р., 22.11.2013 р. та 09.01.2014 р. відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими листами у зв'язку із закінченням терміну зберігання /а.с. 11-12, 19-20/, а також друкованим оголошенням в обласній офіційній громадсько - політичній газеті «Житомирщина» за № 137-138 (20218) від 10.12.2013 р. /а.с. 26/ При цьому, заперечень на даний позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням, які передбачені ч. 4 статті 169 та ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на гаражний бокс № 539, ряд 12, загальною площею 29,0 кв.м. по вул. Елекстротехнічній, 74 в Деснянському районі м. Києва в порядку спадкування за заповітом після померлого 25 серпня 2008 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.08.2008р. помер його батько [PERSON] 26.07.2007р. померлий заповів все своє майно своєму сину позивачу, згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до довідки ГК «Вигурівщина» за № 42/06 від 05 червня 2015р. [PERSON] є власником гаражного боксу №539, ряд 12 площею 29 кв.м. по вул. Елекстротехнічній,74 в м. Києві і 21.03.1989р. в повному обсязі виплатив пайовий внесок за гаражний бокс в розмірі 1550 грн. Однак за життя батько правовстановлюючий документ на гаражний бокс не отримав, в звязку з чим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і оформити відповідним чином документи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Представник відповідача Гаражного кооперативу «Вигурівщина» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, в наданій суду заяві від 5.11.2015р. просив розглядати справу без присутності відповідача. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, гаражний кооператив «Вигурівщина» не заперечує визнати позов в повному обсязі на користь спадкоємця. Представник 3-ї особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 01.06.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №113. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав із підстав зазначених у позові, просив суд позов задоволити в повному обсязі, окрім того наголосив, що з відповідачем спільного шлюбних стосунків не підтримую уже досить давно, шлюб фактично припинений, примирення не можливе, адже він не бажає жити разом із [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що заперечує стосовно припинення шлюбу з позивачем, адже вона тяжко хворіє і їй потрібна його підтримка та турбота, а дітям потрібен батько, який буде поруч. Заслухавши позицію сторін, суд всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про зроблено відповідний актовий запис №113, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний факт не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, оскільки він визнаний сторонами. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved