Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором відновлювальної кредитної лінії посилаючись на те, що 07.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 91/07-345з на підставі якого останній отримав кредит в межах максимального ліміту заборгованості 28\~000,00 дол. США з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06.12.2017 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,5 % річних, графіком зниження максимального ліміту заборгованості. Згідно додаткової угоди №1 від 30.06.2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 14% річних. Позивачем свої зобовязання за даними договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.08.2012 року позов задоволено та стягнуто заборгованість з [PERSON] за період з 07.12.2007 року по 13.05.2012 року в сумі 214093,81 грн., що складається з заборгованості по кредиту, заборгованості по відсотках та пені. Оскільки, станом на 11.04.2016 року [PERSON] має заборгованість по тіло кредиту , тому нарахування процентів не припинялося. Так, заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 14.05.2012 року по 10.04.2016 року складає 12735,28 дол. США, пеня 301476,47 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON]по даному кредитному договору за період з 14.05.2012 року по 10.04.2016 року складає 627879,15 грн. Тому позивач просить стягнути заборгованість з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився , однак подав суду заяву , в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнав з підстав наведених у запереченні на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову. У випадку якщо суд дійде до висновку про обґрунтованість позову і його повне чи часткове задоволення просив переглянути заявлений позивачем розмір нарахованої пені по кредитному договору в бік зменшення та застосувати строк позовної давності по нарахованих відсотках за період з 28.04.2013 року по 10.04.2016 року. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 91/07-345з від 07.12.2007 року, на підставі якого останній отримав кредит в межах максимального ліміту заборгованості 28\~000,00 дол. США з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06.12.2017 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,5 % річних, графіком зниження максимального ліміту заборгованості(а.с.5-9). Згідно додаткової угоди №1 від 30.06.2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 14% річних (а.с.10). Відповідно до п.2.5 Договору кредиту сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти. Згідно п.3.3.7 Договору позичальник зобов»язаний сплачувати кредитору проценти в розмірі , передбаченому п.1.1.1 цього Договору, а у відповідності до п.3.3.9 Договору позичальник зобов»язаний здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.1.1.1, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв в попередньому періоді, та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме у наступному періоді. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.08.2012 року позов задоволено та стягнуто заборгованість з [PERSON] в користь ПАТ «УкрсоцБанк» за період з 07.12.2007 року по 13.05.2012 року в сумі 214093,81 грн., що складається з заборгованості по кредиту, заборгованості по відсотках та пені (а.с.13). У відповідності ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. А у відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом , зокрема сплата неустойки. Відповідач всупереч вище перелічених умовам кредитного договору і надалі не виконав свої зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку (а.с.4) становить за період з 14.05.2012 року по 10.04.2016 року - 627879,15 грн., а саме 12735,28 дол. США нарахованих відсотків на строкову заборгованість та нарахованих відсотків на прострочену заборгованість, 2000657,36 грн. нарахованої пені у зв»язку з неповерненням кредиту та 100819,11 грн. нарахованої пені у зв»язку з неповерненням нарахованих відсотків по кредиту. Верховний Суд України у постанові № 6-154 цс15 від 30.09.2015 висловив правову позицію з приводу порядку обчислення строку позовної давності за вимогами про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами. Так, статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як встановлено матеріалами справи, рішенням суду від 27.08.2012 року №908/3206/2012 з [PERSON] стягнуто заборгованість, яка утворилась за договором відновлювальної кредитної лінії від 07.12.2007 року №91/07-345з за період з 07.12.2007 року по 13.05.2012 року в сумі 214093,81 грн., що складається з заборгованості по кредиту, заборгованості по відсотках та пені . Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором від 07.12.2007 року станом на 10.04.2016 року, позивач просить стягнути борг за відсотками та пені, які нараховані в період з 14.05.2012 року по 10.04.2016 року на суму, що стягнута рішенням суду, однак не погашена боржником, а саме: за відсотками 12735,28 дол. (що за курсом 1 долар США=25,6298 грн. еквівалентно 326402 грн.68коп.); пеня нарахована на суму неповернутого кредиту та нарахованих відсотків 301476 грн. 47 коп. (а.с. 4). Із вказаних розрахунку також вбачається, що починаючи з 14.05.2012 року і по 10.04.2016 року боржник [PERSON] жодного разу не провів оплат ні по відсотках, ні по пені, при цьому, днем погашення чергового платежу і по відсотках, і по комісії позивачем визначено день після 20го числа. Отже, з врахуванням правової позиції ВСУ від 30.09.2015 № 6-154 цс15, слід вважати, що з 22.06.2012 року починається перебіг строку позовної давності за вимогами позивача по чергових платежах за відсотками та щомісячною комісією. Відповідно до ст.ст.256,257,267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із позовом до суду ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 28.04.2016 року. 15.08.2016 року відповідач [PERSON] просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності (а.с. 53). Тому з врахуванням наведених обставин справи, положень законодавства, правових висновків ВСУ, суд вважає, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 07.12.2007 року №91/07-345з за нарахованими відсотками підлягають до задоволення в межах строку позовної давності, а саме за період з 28.04.2013 року по 10.04.2016 року в розмірі 249\~844 грн. 22 коп. Із вказаних розрахунків також вбачається, що починаючи з 14.05.2012 року і по 10.04.2016 року боржник [PERSON] жодного разу не провів оплат ні по відсотках, ні по пені. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.12.2007 року №91/07-345з за нарахованими відсотками підлягають до задоволення в межах строку позовної давності, а саме за період з 28.04.2013 року по 10.04.2016 року в розмірі 9\~749,48 доларів США, що еквівалентно по 25.6298 грн. У відповідності до вимог ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи майновий стан відповідача та те, що розмір неустойки перевищує розмір завданих збитків та суму боргу, а також подану заяву відповідачем про зменшення розміру пені, суд вважає, за можливе зменшити розмір пені до 100 000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість по договору відновлювальної кредитної лінії, заборгованість за відсотками (строковими та простроченими) 249877,22 грн. за період з 28.04.2013 року по 10.04.2016 року, пені 100 000,00 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 349\~877,22грн. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial