Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрачених коштів тимчасової державної допомоги в сумі 11221 грн. 50 коп., посилаючись на те, що останній ухилявся від сплати аліментів, у зв'язку з чим позивачем здійснювалась виплата тимчасової допомоги на дитину, яка призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання одного з батьків не встановлено. Відповідно до довідки ВДВС Новоград-Волинського МУЮ, було з'ясовано, що винесено постанову про звернення стягнення на пенсію відповідача з 06.02.2015 року, тому сума наданої допомоги підлягає стягненню з відповідача. Відповідач в добровільному порядку сплатити кошти відмовляється, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти заочного рішення у справі не заперечував /а.с. 56/. Відповідач у судове засідання не з'явився та будь-яких заперечень проти позову не подав. Про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. В період з 2011 року по 2014 р. до позивача зверталася [PERSON], з заявою про тимчасову державну допомогу, на підставі того, що відповідачем згідно рішення суду не сплачуються аліменти на утримання дитини /а.с. 5-6, 7-8, 9-10, 15-16, 17-18, 19-20/. На підставі поданих заяв, позивачем починаючи з 01.10.2012 по 31.03.2015 роки були здійснена виплата тимчасової допомоги на утримання дитини в розмірі 11\~221 грн. 50 коп. 18.06.2015 року до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомир надійшов лист від ВДВС Новоград-Волинського МУЮ, з якого вбачається, що 06.02.2015 року винесено постанову про звернення стягнення на пенсію відповідача /а.с. 24 оборот/. Відповідно до розрахунку від 03.07.2015 року, позивачем було виплачено кошти в розмірі 11221 грн. 50 коп. /а.с. 25/. Як видно з постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 р. позивачу відмовлено у задоволенню позову про стягнення вказаної суми з [PERSON] за безпідставністю /а.с. 29-30/. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів одного з батьків не виконується або місце проживання одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 8 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України, сума наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до ст. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги, Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової\~ допомоги\~ приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів після надходження усіх необхідних документів. Тимчасова допомога призначається\~\~кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Відповідно до ст. 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги, тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму,\~\~встановленого\~\~законом\~\~для\~\~дитини відповідного віку. Враховуючи, те що позивачем були здійснені виплати державної допомоги на утримання дитини, внаслідок невиконання рішення суду про стягнення аліментів з відповідача, та у зв'язку з тим, що рішення суду на теперішній час виконується примусово, і підстави для подальшої виплати такої допомоги відпали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідач сплатити кошти відмовляється, тому вони підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного згідно ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212 - 218, 224 - 228 ЦПК України, суд - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved