Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт зі всього майна та заборону на його відчуження, що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), накладений постановою старшого державного виконавця Відділу ДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі Шемігон І.О. № 19342 від 23.07.2012. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вищевказаною постановою відповідачем було накладено арешт на все майно, яке належить позивачу. Проте на даний час виконавче провадження на виконанні у виконавчому відділі не перебуває, є закритим, оскільки позивачем повністю сплачено боргові кошти. 24 березня 2020 року Київським апеляційним судом підсудність вказаного позову визначена Оболонському районному суду м. Києва. 03 червня 2020 року Оболонським районним судом міста Києваза вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження старшого державного виконавця Відділу ДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі Шемігон І.О. № 19342 від 23.07.2012 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у межах виконання виконавчого листа № 2-710/11 від 26.06.2012 (а.с.8). 05 березня 2013 року постановою Відділу ДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі виконання виконавчого листа № 2-710/11 від 26.06.2012 закінчено у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Станом на день розгляду справи встановлено, що виконавче провадження, в межах якого виносилася постанова № 2-710/11 від 26.06.2012 про накладення арешту на майно [PERSON] , на виконані у відділі відсутнє, оскільки є закінченим у зв`язку з виконанням рішення суду. У Єдиному реєстрі боржників відносно позивача [PERSON] станом на 21.07.2020 відомості відносно нього відсутні, у зв`язку з чим всупереч положенням ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державним виконавцем не знято арешт, що був накладений на майно позивача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном [PERSON] , оскільки виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, закінчене. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016) арешт може бути знятий за рішенням суду. Тому суд вважає необхідним на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позовні вимоги задовольнити та зняти арешт з майна позивача. На підставі викладеного, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), ст. 12, 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016), Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року,

Outcome: approved