Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, просив встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком у 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили; визнати за [PERSON] право власності на 171\\1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову посилалась на наступні обставини. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті єдиною спадкоємицею першої черги є її дочка - позивачка. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті матері вона проживала у м. Санкт-Петербург Російської Федерації. При цьому, незадовго до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачка отримала травму та знаходилась вдома на амбулаторному лікуванні з діагнозом «тріщина великої гомілкової кістки» з 25.01.2013 року до 25.02.2013 року, що й зумовило неможливість прибуття до м. Одеси до настання 09 березня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - 171/1000 частини квартири [ADDRESS]. При цьому, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.04.1997 року, зареєстрованого на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа», громадянка [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності продала зазначену квартиру громадянину [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2013 року зазначений договір визнаний недійсним, рішення суду набрало законної сили, оскаржене не було. Таким чином, власницею зазначеної квартири залишилась [PERSON], але зареєструвати своє право власності належним чином вона не встигла у зв'язку зі смертю. Відповідачка надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їхнього задоволення, просила розглядати справу за її відсутності. Позивач надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною та витребуваних судом письмових доказів. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 11 вересня 2012 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на 171\\1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м. Зазначене нерухоме майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ міськвиконкому ОМР народних депутатів від 05.12.1996 року та зареєстрованого в реєстраційній книзі за [NUMBER], зареєстрованого в МБТІ м.Одеси 04.01.1997 року в книзі 183пр. на стор. 157 під №274. При цьому, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.04.1997 року, зареєстрованого на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа», громадянка [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності, продала зазначену квартиру громадянину [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2013 року договір №2506 купівлі-продажу 171/1000 частин квартири [ADDRESS], зареєстрований на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа» 30.04.1997 року, визнаний недійсним; зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось та набрало законної сили 15 липня 2013 року. Втім, зареєструвати своє право власності належним чином спадкодавець не встигла у зв'язку із смертю, що, окрім інших обставин, перешкоджає позивачці на сьогоднішній день отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. При вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд враховує наступні обставини: позивач публічно висловив своє бажання прийняти спадщину після смерті своєї матері, вона звернулась із позовною заявою до суду за спливом нетривалого періоду з моменту закінчення встановленого законом строку прийняття спадщини. Цей пропущений строк не може розглядатися судом як настільки критичний, аби з цим могло бути пов'язано позбавлення позивача права на спадкування після смерті матері, за умови невстановлення інших осіб, які вправі претендувати на спадщину; доводи позивача про наявність об'єктивних перешкод прибути до міста Одеси для прийняття спадщини є аргументованими та об'єктивними. Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними, [PERSON] була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори вчасно. Таким чином, враховуючи наявність об'єктивних обставин, які заслуговують на увагу зі сторони суду, суд вважає пропущений строк для прийняття спадщини таким, що відбувся з поважних причин. За правилом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За правилом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є дочкою померлої [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження від [INFO], виданого міським ЗАГС м. Одеси. Таким чином, позивачка є спадкоємцем першої черги після [PERSON] щодо майна померлої. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Отже, оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги, судом не встановлено факту наявності угоди про заміну черговості між спадкоємцями, вона має переважне право на отримання у спадщину спірного майна. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При цьому, судом визнається доведеною належність спірної частини квартири померлій особі на момент смерті, оскільки правова підстава для оформлення права власності за іншою особою відпала. Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (тут - невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. Таким чином, враховуючи, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у загальному порядку, інших спадкоємців першої черги не встановлено, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на 171\\1000 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. При цьому, встановивши поважність причин пропуску строків для подання заяви про прийняття спадщини, суд має відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги, оскільки вимога про визнання права власності за позивачкою є конкуруючою до такої вимоги та її задоволення не передбачає реалізацію права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом за загальним правилом шляхом звернення до нотаріуса. Судом також враховано, що згідно із п.6 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання. В частині вимог про скасування вжитого в іншій справі арешту суд має роз'яснити позивачу його право звернутися до відповідного складу суду із клопотання про його скасування в порядку, визначеному за статтею 154 ЦПК України, у зв'язку з чим відмовити у задоволенні таких вимог. Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права.

Outcome: partial