Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № CL-148734 від 21.11.2018 в сумі 125563 грн. 50 коп., 1921 грн. 00 коп. сплаченого судового збору, 16323 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5000 грн. витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду. Позов мотивований тим, що відповідач умови кредитного договору не виконує, що призвело до заборгованості, яку позивач просить з нього стягнути. 08.11.2019 суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, за клопотанням позивача, ухвалив проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовом не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-148734, відповідно до якого відповідачу надано кредит на суму 100 000 грн. зі строком кредитування 60 місяців терміном до 20 листопада 2023 року на поточні потреби, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Для запобігання простроченої заборгованості відповідач мав пераховувати кошти на свій поточний рахунок для обслуговування кредиту з 14 по 21 число кожного місяця включно (а.с. 8-13). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 04.10.2019 та розрахунку пені по простроченій заборгованості, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 125563 грн. 50 коп., яка складається з: 98023,00 грн. - суми заборгованості за кредитом, 25159,92 грн. - заборгованості за відсотками, 2380,58 грн. - пені (а.с. 37-38). Згідно пункту 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Аналогічні положення містяться у ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у якій вказано, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України , неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 Договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 47,69 річних. Реальна річна процентна ставка - 59,61%. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п.п. 6.2, 6.3. Договору позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4444 грн. щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Позичальник щомісячно мав здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу, розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером № 65772395 від 21.11.2018 та довідками про рух коштів по рахунку (а.с. 28,29, 85-95). В період дії Договору відповідачем було допущено прострочення по погашенню основної суми кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 3.3. Договору банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадках прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць, порушення позичальником істотних умов кредитного договору, зокрема невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 6.9. Договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. Договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. Договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2., 3.3.3. Договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. 05 серпня 2019 р. та 23 вересня 2019 р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою про сплату заборгованості, однак останній не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості (а.с. 18-23). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач в порушення ст. 629 ЦК України, згідно з якою договір є обов`язковим для виконання сторонами, своєчасно не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за договірними зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд, на підставі доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення кредитної заборгованості. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1921 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 1). Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16323 грн. та витрат в зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн., про що при подачі позову був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с. 39) Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як визначив Верховний суд України у своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 - склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В той же, час на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав лише витяг з Договіру про надання правничої допомоги від 11.04.2019 без узгоджених сторонами додатків до нього. При цьому, в матеріалах справи відсутні детальний опис робіт, виконаних адвокатом та докази, що свідчать про оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Також позивач не обґрунтовує вимогу про стягнення витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду. Європейський з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у своїх рішеннях по справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. За таких обставин, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду. На підставі положень 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial