Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 17 жовтня 2013 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К34/13, за умовами якого КС «Метроном» було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі ц розмірі 46500 гривень строком з 17.10.2013 року по 17.10.2014 року з виплатою 36% річних. Повернення кредиту здійснюється з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. Відповідно п.3.7 Кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 03.07.2014 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 63188,41 грн., із них: залишок заборгованості за договором - 17360,68 грн., прострочена заборгованість по основному боргу - 27672,77 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 18154,96 грн. Відповідно до п.5.4.2 Кредитного договору Кредитна спілка має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у разі порушення [PERSON] умов кредитного договору. [PERSON] внаслідок прострочення погашення кредиту, завдано істотної шкоди кредитній спілці, у зв'язку із чим остання значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладанні кредитного договору. Просить розірвати укладений між [PERSON] та кредитною спілкою «Метроном» кредитний договір №К34/13 від 17.10.2013 року, стягнути із [PERSON] на користь кредитної спілки «Метроном» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 63188,41 грн., а також судові витрати у сумі 631,88 грн. Представник позивача КС «Метроном» - Заневський АА., який діє на підставі довіреності від 06 березня 2014 року заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - кредитного договору №К34/13 від 17.10.2013 року та графіку розрахунку, який є додатком до договору кредиту судом встановлено, що між кредитною спілкою «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір строком на 12 місяців з 17.10.2013 року по 17.10.2014 року із 36% річних від початкової суми кредитну за кожен день користування кредитом; відповідно п.3.7 - у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Із видаткового касового ордеру від 17 жовтня 2013 року судом встановлено, що у Ямпільському відділенні КС «Метроном» [PERSON] отримав 46500 гривень кредиту, згідно кредитного договору №К34/13 від 17.10.2013 року. Із розрахунку заборгованості вих..№442 від 03 липня 2014 року судом встановлено, що станом на 03.07.2014 року заборгованість [PERSON] перед КС «Метроном» складає 63188,41 грн. Із вимоги щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №К34/13 від 17.10.2013 року вих..№238 від 10.04.2014 року та рекомендованого повідомлення вих..№2101645424423 від 11.04.2014 року судом встановлено, що кредитною спілкою «Метроном» направлялась боржнику [PERSON] вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Оскільки відповідачем істотно порушено договір, тому суд має підстави для його розірвання. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 631 гривні 88 копійок, які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення №101 від 02 липня 2014 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 651, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved