Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами до відповідача. Аргументував свій позов тим, 18 лютого 2015 року у відповідача працівниками Добропільського РЕМ була проведена перевірка дотримання вимог ЗУ «Про електроенергетику» та «[PERSON] користування електричною енергією для населення», в результаті якої виявлено факт порушення відповідачем [PERSON], а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до мережі енергопостачальника, минаючи прилад обліку. Порушена схема обліку. Електрична енергія споживається, але лічильником не враховується. На підставі п.53 [PERSON], виявлене порушення було зафіксовано в акті № 202086 від 18.02.2015 р. У звязку з порушенням вищезазначених вимог, позивачу було спричинено матеріальні збитки в розмірі 7154,36 грн. Позивач просить стягнути розмір збитків за без облікове користування електричною енергією в розмірі 7154,36 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, згідно заяви представника позивача, останній не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити виходячи з наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією для населення (далі - [PERSON]), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика). Згідно абз.7 п.2 [PERSON] користування електричною енергією для населення, об'єкт споживача - це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та [PERSON] користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. У ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальну послугу. Споживання електричної енергії, відповідно до п.3 [PERSON] користування електричною енергією для населення, здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. З поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь збитки за без облікове користування електроенергією за адресою м.Білицьке Донецька обл., вул.Радянська, 34/4 з відповідача [PERSON]. З акту № 202086 від 18.02.2015 р. про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення (а.с.8-9) вбачається, що на момент перевірки 18.02.2015 р. в квартирі за адресою м.Білицьке Донецька обл., вул.Радянська, 34/4, було виявлено порушення [PERSON] користування електроенергією, про що було складено вищевказаний акт, в присутності споживача [PERSON] Останній від підпису акту відмовився в присутності трьох представників постачальника електричної енергії. У зв'язку з вищевказаним порушенням, Добропільським РЕМ на підставі складеного акту та відповідно до положень Методики, був зроблений розрахунок вартості необлікованої електроенергії, згідно якого, визначена кількість недорахованої, безобліково спожитої електроенергії та її вартість, за 261 день з 03.06.2014р. по 18.02.2015р., всього до сплати склала 4154,36 грн. (а.с.11) В якості доказів того, що відповідач був споживачем електроенеергії за адресою м.Білицьке Донецька обл., вул.Радянська, 34/4, позивач посилається на довідку №1972 від 02.06.2015 року, яка видана ПП «БРЕС «Надія» та в якій зазначено, що [PERSON] [INFO] проживає за вищевказаною адресою без реєстрації; на вищезазначений акт № 202086 від 18.02.2015 р. про порушення ПКЕЕН, який було складено в присутності споживача [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем взагалі не надано належних доказів, які б підтверджували факт надання та споживання [PERSON] електричної енергії, а саме, правовстановлюючих документів, які б підтверджували, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності чи користуванні або договору споживання електричної енергії з [PERSON] за адресою м.Білицьке Донецька обл., вул.Радянська, 34/4 за період з 03.06.2014р. по 18.02.2015р. З повідомлення Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області від 06.11.2015р. №875 вбачається, що відомості щодо реєстрації відносно [PERSON], [INFO] - відсутні (а.с.45). Згідно довідки ТОВ «Добропільське БТІ» №381 від 21.10.2015 року, станом на 31.12.2012р. квартира за адресою м.Білицьке, вул.Радянська, 34/4 на підставі свідоцтва про право власності належить [PERSON]. З копії акту про смерть №41 від 22.02.1999 року вбачається, що [PERSON] помер 21.02.1999 року (а.с.38). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.11.2015 року №42059492 (а.с.44), після смерті [PERSON], який помер 21.02.1999 року - спадкова справа не відкрита. Згідно копії особового рахунку ПП «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» від 12.03.2015р. на квартиру за адресою м.Білицьке, вул.Радянська, 34/4, за вказаною адресою був зареєстрований один власник цієї квартири - [PERSON], який помер 21.02.1999р., інших зареєстрованих осіб за даною адресою немає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення збитків за спожиту електричну енергію з відповідача є не обґрунтованими, оскільки факт того, що [PERSON] був споживачем електроенергії за адресою м.Білицьке, вул.Радянська, 34/4, а саме мав право власності або користування на зазначену квартиру в судовому засіданні не доведено. Що стосується наданої позивачем довідки про проживання [PERSON] за адресою м.Білицьке, вул.Радянська, 34/4 без реєстрації, яка видана ПП «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» №1972 від 02.06.2015р. (а.с.4), суд ставиться до неї критично, оскільки надана довідка не містить інформації про період проживання [PERSON] за цією адресою та не містить відомостей, які б підтверджували факт того, що [PERSON] був споживачем електроенергії за вказаною адресою на час складання акту про порушення ПКЕЕН № 202086 від 18.02.2015 р. і в період до виявлення вказаного в акті порушення. За таких обставин, суд, дослідивши всі надані суду докази в їх сукупності, доведеності і переконливості, дійшов висновку про те, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed