Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 2,59 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0116447, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 16.01.1997 року за № 8, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Щорса, за № 708 від 18.02.1997 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 12 листопада 1998 року секретарем виконавчого комітету Дунаєцької сільської Ради народних депутатів Глухівського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 76, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла йому і [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 548-549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, а саме, володів будинком та користувався земельною ділянкою.[PERSON] спадщину відповідно до заповіту не приймала. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно, він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, а надав заяву, в якій визнає позов повністю і просить справу розглядати за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] одна. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 12 листопада 1998 року секретарем виконавчого комітету Дунаєцької сільської Ради народних депутатів Глухівського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 76, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується Дублікатом заповіту, виданим секретарем виконавчого комітету Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області 14.09.2020 року, зареєстрованим у реєстрі за № 68. Згідно зі\~ст. 524 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст. 548, 549\~цього Кодексу\~ для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина визнається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.\~553\~ ЦК УРСР\~в редакції\~1963\~рокуспадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). А згідно з ч.2 ст. 554 цього Кодексу, якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області 12.10.2020 за вих. № 02-39/552, згідно якої [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померло [INFO] , так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини володів будинком померлої, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та користувався земельною ділянкою. Також судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] , яку спадкодавець [PERSON] також призначила спадкоємцем свого майна в залишеному нею заповіті, у передбачений законом строк не вступила в управління або володіння спадковим майном спадкодавця та не подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а відтак не вчинила жодної з дій, що свідчать про прийняття нею спадщини спадщини, а тому відповідно до ч.2 ст.\~553 цього Кодексу вважається такою, що відмовилася від спадщини. Таким чином, частка спадщини, яка належала б їй, згідно з ч.2 ст. 554 ЦК УРСР переходить до позивача по справі [PERSON] , який також, згідно з залишеним [PERSON] заповітом, є спадкоємцем її майна та у встановленому законом порядку та строк прийняв спадщину. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно, він звернувся в нотаріальну контору, то нотаріус йому відмовила в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що видала довідку на усне звернення. Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20.10.2020 за вих.№ 154/133-20, за життя [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0116447 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Щорса за № 708 від 18.02.1997 року на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 2,59 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається (а.с.12). Таким чином судом встановлено, що померлій [INFO] [PERSON] , дійсно за життя згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0116447, належала земельна частка (пай) розміром 2,59 умовних кадастрових гектар, розташована на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області. Однак, вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті\~«Глухівщина» в №\~44\~ від\~30\~жовтня \~2020\~року було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 14). Відповідно положень статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0116447, належала земельна частка (пай) розміром 2,59 умовних кадастрових гектара, розташована на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, а позивач є єдиним спадкоємцем даного майна за заповітом, який в установленому законом порядку та строк прийняв спадщину, однак через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, його право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за ним права власності на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved