Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу, вказав, що 01.09.2013 року він позичив [PERSON] гроші в сумі 3000,00 грн в підтвердження чого остання надала розписку, в якій зобов»язалася повернути кошти до 01.01.2014 року. В зазначений термін відповідач борг не повернула, звернення позивача до відповідача про повернення боргу виявилися безрезультатними. Просить стягнути з відповідача на його користь всю суму боргу з урахуванням трьох процентів річних та судові витрати, понесені ним при пред»явленні позову до суду. Позивач в судове засідання не з»явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судовому засіданні не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що: [PERSON] 01.09.2013 року згідно розписки позичила у [PERSON] 3000,00 грн та зобов»язалася їх повернути у строк до 01.01.2014 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивач представив розписку позичальника, яка посвідчує передання відповідачеві кошти. В порушення договірних зобов»язань відповідач порушила умови договору позики та не повернула станом на день звернення до суду з вказаним позовом позичені кошти. В зв»язку із невиконанням відповідачем умов договору позики за нею обліковується заборгованість на загальну суму 3000,00грн. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцеві визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розписки від 01.09.2013 року сума позики становить 3000,00грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку 3% річних на суму позики складають 8,63грн. З урахуванням положень ст. ст. 625, 1049 ЦК України за [PERSON] обліковується заборгованість за договором позики на суму 3000,00грн та з урахуванням трьох процентів річних, які становлять 8,63грн, всього: 3008,63грн. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved