Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив про скасування арешту з нерухомого майна, яке належить йому на праві власності із внесенням змін до відповідних державних реєстрів, а саме з квартири № 64 в будинку №109 по проспекту Металургів у місті Маріуполі Донецької області та будинку №30-б в смт. Ялта Мангушського району Донецької області, посилаючись на наступне. Ним у 2008 році була придбана квартира [ADDRESS]. Ця квартира була придбана на підставі договору іпотеки, який надав АКІБ «УкрСиббанк». Станом на 22.02.2017 року зобов'язання по кредитному договору перед банком він виконав у повному обсязі за придбану квартиру, що підтверджується довідкою банку №72-14-431/67 від 22.02.2017 р. Після погашення кредитного зобов'язання перед банком, він хотів переоформити зазначене майно на свою доньку, але йому стало відомо, що постановою про відкриття виконавчого провадження №33102641 від 08.06.2012 року [PERSON] районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області накладено арешт на нерухоме майно. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] станом на 27.02.2017 року знаходиться в арешті. Відповідно до цього реєстру арешт також накладено і на інше нерухоме майно, яке йому належить на праві власності, в тому числі і на: автозаправну станцію, яка розташована в с. Мелекіне по вул. Морській, б. 12 Мангушського району Донецької області (постановою про відкриття виконавчого провадження №33102641 від 08.06.2012 року) та будинок №30-б в смт. Ялта Мангушського району Донецької області. Судовим наказом №19/239 від 01.06.2012 року Господарського суду Донецької області, який знаходиться на виконанні у відповідача (виконавче провадження №33102641 від 08.06.2012 р.), позивач в примусовому порядку повинен сплатити третій особі по справі - ПП [PERSON] грошові кошти на загальну суму 197077,55 грн. Також, наказом №908/2567/15-г від 14.08.2015 року Господарського суду Запорізької області, який знаходиться на виконанні у Відповідача (виконавче провадження №48699233 від 10.09.2015 року), позивач в примусовому порядку повинен сплатити третій особі грошові кошти на загальну суму 201746,22 грн. Тобто загальна сума до сплати ПП [PERSON] складає 398823,77 грн. Відповідачем була проведена оцінка арештованого майна - АЗС, яка розташована в с. Мелекіне по вул. Морській, б. 12, Мангушського району Донецької області, станом на 31.03.2013 року вартість якої складає 1201102,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна. Таким чином, арештованої АЗС, вартістю 1201102,00 грн., достатньо для погашення коштів ПП [PERSON] - 398823,77 грн. і не впливає на зняття решту та переоформлення позивачем документів по зазначеній квартирі [ADDRESS] та будинку №30-б в смт. Ялта Мангушського району Донецької області. Отже, на теперішній час у позивача обмежені права щодо використання та розпорядження значеними квартирою та будинком в зв'язку з їх арештом відповідачем, і тому він просить скасувати накладений арешт з належних йому квартири та будинку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, розгляд справи залишив на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився, надавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із забороною спілкування з позивачем на підставі ухвали суду та заперечення проти уточненої позовної заяви, в якому зазначив, що на цей час ні судовий наказ №19\\239 від 01.06.2012р ні наказ №908\\2567\\15-г від 14.08.2012р не виконано. Жодної копійки йому не сплачено. Таким чином, не виконано рішення Господарського суду виконавче провадження №33102641 від 08.06.2012 також, виконавче провадження №48699233 від 10.09.2015 року. Як сказано в заяві, що на теперішній час майно належить боржнику, у звязку з погашенням кредитного договору, то боржник не може звертатися до суду з позовом про зняття з нього арешту, до повного виконання його боргових зобовязань. До того ж, боржник [PERSON] повідомляє, що була проведена оцінка арештованого майна -АЗС станом на 31.03.2013 року, але ця оцінка вже не дійсна за часом і тому не може бути майном, яке може забезпечити реальне виконання рішення суду, як йому стало відомо, що ця АЗС збудована з порушенням будівельних норм і може бути знесена. Виходячи з цього, просить в заяві про уточнення позовних вимог за позовам [PERSON] відмовити в повному обсязі Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на ступне. Судом встановлено, що 08.06.2012 року начальником ВДВС Першотравневого управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №19/239 виданого Господарським судом Донецької області про стягнення з ПП [PERSON] на користь ПП [PERSON] заборгованості у розмірі 197077,55 грн. 10.09.2015 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Першотртавневого районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №908/2567/15-г виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованості у розмірі 201746,22 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано наступні обєкти: АЗС (с. Мелекіне, вул.. Морська,12), [ADDRESS], домоволодіння 30 б по вул. Суворова в смт. Ялта. Державним виконавцем було винесено постанову про арешт вищезазначеного нерухомого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є припинення\~дії, яка\~порушує\~право. За нормами\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2).\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження з виконання виконавчих листів не є завершеним, рішення суду не виконані, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування арешту з нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності із внесенням змін до відповідних державних реєстрів, а саме з квартири [ADDRESS] та будинку №30-б в смт. Ялта Мангушського району Донецької області задоволенню не підлягають в силу ст. 129-1 Конституції України, згідно якої судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, а посилання позивача про те, що арештованого майна АЗС, яка розташована в с. Мелекіне по вул.Морській, б. 12 Мангушського району, вартість якої складає 1 201102,00 грн. достатньо для погашення коштів ПП [PERSON] в розмірі 398823,77 грн. судом до уваги не приймається, оскільки оцінка вищевказаної АЗС була проведена станом на 31.03.2013 року та з цього часу минуло майже пять років, тому у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed