Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить встановити, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] та змінити прізвище дитини «[PERSON]» на його прізвище та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини його. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою проживав у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2004 року. Від сумісного проживання народилася донька [PERSON] [INFO]. Була проведена реєстрація Виконкомом Червонопартизанської міської ради м. Свердловська Луганської області, актовий запис № 66 від 25.серпня 2005 року, орган який видав свідоцтво зазначено відділ реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, серія [NUMBER] від 21.03.2006 року. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, в свідоцтві про народження зазначені призвіще «[PERSON]». З самого народження доньки по теперішній час належним утриманням, вихованням, харчуванням, одягом дитину забезпечує він. Його донька на даний час навчається у школі. Кожного вихідного дня він навідує дитину, на канікулярні дні забирає дитину до себе. Не зважаючи на те, що він виконує увесь обсяг батьківських обов'язків не має можливості належним чином оформити підтвердження свого батьківства, тому просить суд позов задовольнити, визнати за ним батьківство та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши суду, що позивач дійсно є батьком [PERSON]. Дочку вона зареєстровала на своє призвіще, так як позивач на той час не забажав з,явитися в РАГС для реєстрації дитини, так як позивач не забажав добровільно на той час прийти до РАГС для реєстрації дитини, тому тепер вона не згідна у внесені зміни до актового запису в частині зміни прізвища дитини з «[PERSON] на «[PERSON]». Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції Луганської області Дементьєва О.І. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині визнання позивача батьком дитини, позов в частині зміни прізвища дитини просить розглянути на розсуд суду. Свідок неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає, що позивач є її батьком, якого вона любить і поважає. Батько займається її вихованням, після школи вона йде до батька з яким вчить уроки. З приводу зміни прізвища вона не може визначитися. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року без реєстрації шлюбу, чого не заперечували в судовому засіданні сторони. Разом з тим, під час спільного проживання [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, (а.с. 6), її особистими поясненнями в ході судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з вищезазначеного свідоцтва про народження, матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON] При цьому, оскільки відповідач відмовився добровільно подати в державний орган реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, запис про батька [PERSON] була проведена відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 СК України для призначення допомоги (а.с. 20). Разом з тим, відповідно до ч. 1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи заяву відповідача про визнання позову в частині визнання батьківства, суд прийшов до висновку, що позивача слід визнати батьком малолітньої [PERSON]. Крім того, згідно з положенням ст. 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Положеннями ст. 145 СК України регламентовано, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності з ч. 5 ст. 148 СУ України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору суд бере до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини, а саме в теперішній час позивач займається вихованням дитини, матеріальну допомогу на дитину оказує добровільно, після школи дитина йде до батька, разом з яким вчить уроки, харчується у батька, дитина добре ставиться до батька, що не заперечувала в судовому засіданні відповідач. На підставі вказаних положень закону та враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, а також

Outcome: approved