Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що Релігійна громада (Парафія) Різдва Богородиці с.Кам'янка на початку квітня 2017 звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.02.2007, та яка до дня своєї смерті проживала у притулку для людей похилого віку на території церкви, але\~ у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено в зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що керівник Релігійної громади помилково вважав, що в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України в нього не було необхідності подавати заяву про прийняття спадщини, як передбачено ст.1269 ЦК України, тому і був пропущений строк для подання такої заяви, позивач просить визначити додатковий строк тривалістю 1 місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.02.2007. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, причина неявки суду не відома, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, ні підставі наявних доказів у справі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлгяають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що 10.02.2007 у с.Камянка Тростянецького району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І-БП №249455 від 18.11.2015 (а.с.14). На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], а фактично проживала в будинку для одиноких престарілих людей при храмі Різдва Богородиці в с.Камянка по вул.Гагаріна,152, Тростянецького району, Сумської області, що підтверджується довідкою Камянської сільської ради Тростянецького району за №276/02-25 від 15.06.2017 (а.с.17). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: приватна земельна ділянка площею 2,9118 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Камянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії СМ №043706 від 08.02.2005 (а.с.15). За життя, 21.04.2003, померла [PERSON], склала заповіт, яким належне їй майно: будинок по вул.Леніна,97 в с.Камянка Тростянецького району, земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану на землях запасу, земельну частку (пай) площею 3,25 та майновий пай площею 1438 га АФ «Хлібороб», грошовий вклад у Філіалі Ощадбанку №3237/08 по рахунку №91551408 заповіла церкві «Різдва Предсвятої Богородиці», що підтвердується копією заповіту, посвідченого 21.04.2003 секретарем виконкому Камянської сільської ради Тростянецького району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №45 (а.с.16). \~\~ Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За інформаційною довідкою із Спадкового реєстру за №48932190 \~від 31.08.2017 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, а отже, спадщину померлої ще ніхто не прийняв. \~\~\~ З приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] керівник Релігійної громади звернувся до нотаріуса, надавши необхідні документи, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, про що мається постанова державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 31.05.2017. (а.с.19) Підставою для відмови стали виявлені нотаріусом розбіжності: у написанні найменування Релігійної організації у заповіті померлої [PERSON] поряд із найменуванням організації, зазначеному в Установчих документах, а саме у заповіті вказано як Церква «Різдва Богородиці» с. Камянка, тоді як у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Релігійна громада (Парафія) Різдва Богородиці с.Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви; у написанні прізвища померлої [PERSON] у заповіті та Державному акті на право власності на земельну ділянку, в яких її прізвище вказано як «Погорєла» поряд з іншими документами, зокрема свідоцтвом про смерть, в якому її прізвище вказано як «Погорела», а також встановлено пропуск передбаченого законом строку для прийняття спадщини (а.с.19). Судом встановлено, що розбіжності у написанні найменування юридичної особи-спадкоємця пояснюються тим, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 19.03.2010, виданого на заміну попереднього у звязку зі зміною. місцезнаходження юридичної особи, найменування релігійної громади зазначено як Парафія Різдва Богородиці Української православної церкви, хоча йдеться про одну і туж юридичну особу з ідентифікаційним кодом 23641533, яка ще раніше іменувалася як Церква Різдва Богородиці (а.с.5-11). В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що керівник Релігійної громади помилково вважав, що в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України в нього не було необхідності подавати заяву про прийняття спадщини, як передбачено ст.1269 ЦК України. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~ За таких обставин справи, враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем предявленого позову, що не суперечить закону та інтересам інших осіб, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому необхідно задовольнити заявлену вимогу. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне залишити за позивачем. \~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved