Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно виконавчого листа від 27 лютого 2009 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його доходу. У 2015 році позивач пішов служити до зони АТО, отримав поранення, є особою з інвалідністю ІІ групи. У 2017 році закінчив службу, став на облік до центру зайнятості. За цей час зібралася невелика заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.05.2019 становила 5375,74 грн. Заборгованість погашена. Позивач вдруге одружився, у нього народився син. Також разом з ними проживає старший син дружини, який навчається в коледжі та перебуває на їхньому утриманні. Позивач свого житла не має, проживає у квартирі дружини, сплачує комунальні послуги. Має кредитні зобов`язання. Після поранення має психічну нестабільність, вживає ліки, на які щомісяця витрачає приблизно 2000 грн, періодично потребує планового обстеження та лікування. Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, також хворіє, потребує лікування. Позивач не працює, додаткового доходу не має, окрім пенсії за інвалідністю. Від сплати аліментів не відмовляється, однак не має змоги сплачувати у визначеному судом розмірі. Просить зменшити розмір аліментів, що стягують з нього на утримання сина [PERSON] на користь відповідача з 1/4 частки на 1/6 частку доходу. У судове засідання позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також надала копію трудової книжки та довідки з висновком ЛКК, просить врахувати вказані докази при ухваленні рішення. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Судом постановлена ухвала про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 20). На підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2009 року видано виконавчий лист №2-451/09 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 29,30). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 28). Станом на 01 травня 2019 року за позивачем значиться заборгованість із сплати аліментів за виконавчим листом в розмірі 5375,74 грн (а.с. 18). 14.05.2019 та 13.06.2019 позивачем здійснено переказ коштів на ім`я [PERSON] в рахунок сплати аліментів в розмірі по 2100 грн (а.с.19). 16 травня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Останні є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 24). Згідно з копією довідки МСЕК від 28.03.2019 позивачу з 22 березня 2019 року по 01 квітня 2022 року встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності -травма пов`язана із захистом Батьківщини, рекомендовано спостереження невролога, санаторно-курортне лікування за відсутності протипоказань, слухопротезування (а.с. 16). Позивач перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за березень 2019 року склав 9142,26 грн (а. с. 10). Позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] , малолітній [PERSON] , 2017 року народження та син третьої особи - [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9, 21, 22). Позивач має заборгованість перед АТ «ПРИВАТБАНК», яка станом на 21.05.2019 складала 14491,74 грн (а.с. 23). [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Костянтинівський медичний коледж» стипендію не отримує (а. с. 26, 27). Третя особа - [PERSON] має певні захворювання, проходила обстеження, потребує медикаментозного лікування (а.с. 13, 14, 15) Відповідач не працює, звільнена з роботи 31.12.2019 у зв`язку із закінченням строку строкового трудового договору (а.с. 83-84); має тяжке захворювання, потребує постійного медикаментозного лікування (а.с. 85). Відповідно до довідки МСЕК від 11.01.2016 року інвалідом не визнана, відповідно пенсії по інвалідності не отримує, джерел доходу не має. Викладеним фактам справи відповідають правовідносини, що витікають зі зміни розміру аліментів. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Приписами ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 182 вказаного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав. Слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено судом, у позивача змінився сімейний стан. Так, позивач одружився з [PERSON] , від шлюбу має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Але це не може свідчити про безумовне погіршення матеріального стану, оскільки сім,я отримує (має отримувати) державну допомогу при народженні дитини, частина якої виплачується одноразово, а інша частина щомісячними платежами протягом 36 місяців. Позивач не несе витрат на винаймання житла, оскільки третя особа забезпечення власним житлом (а сплата комунальних платежів є звичайним цивільно-правовим обов`язком всіх громадян України), утримання дитини від попереднього шлюбу не є обов`язком позивача, покладається на третю особу та батька дитини. На підтвердження зміни матеріального становища після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів позивачем не надано доказів про рівень його доходів на момент ухвалення рішення. Разом з тим, встановлено, що стан здоров`я позивача погіршився - він отримав поранення, визнаний інвалідом 2 групи. Суд не бере до уваги, як належний доказ, копії квитанцій про придбання лікарських засобів, які знаходяться на аркуші справи 17, оскільки призначення лікаря на вживання позивачем або третьою особою вказаних медичних препаратів не надано. Довідку про наявність заборгованості перед банком суд не приймає як доказ у справі, (як такий, що не стосується предмету спору). Також суд враховує, що змінився матеріальний стан отримувача аліментів, відповідач втратила роботу, має тяжке захворювання. За встановлених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні справи, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, як обґрунтовані відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2009 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», в якому ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 7, 141, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial