Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DN81AR55990122 від 19.12 2007р. у сумі 64649,19 грн., а також стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у сумі 64649,19 грн. на термін до 18.12.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки та комісію за користування кредитними коштами у встановлені договором строки. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, не здійснював погашення заборгованості у порядку та строки, встановлені договором, у зв'язку з чим станом на 17.04.2015р. за ним утворилася заборгованість у розмірі 45294,97 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 44458,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 555,55 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом у розмірі 237,79 грн., та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором кредиту у розмірі 43,13 грн. . Представник позивача Сопін Д.О., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3.ст.122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DN81AR55990122, за умовами якого Банк надає кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу або шляхом перерахування на рахунок у розмірі 64649,19 грн. терміном до 18.12.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно цього Договору в повному обсязі. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Періодом сплати вважається період з 19 по 23 число кожного місяця. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 17.04.2015 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 44458,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 555,55 грн., заборгованість за комісією за користування кредитом у розмірі 237,79 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно п.7.4 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 17.04.2015 р. утворилася також заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу у розмірі 43,13 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, заборгованість за кредитним договором станом на 17.04.2015 р. за ним утворилася заборгованість у розмірі 45294,97 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 44458,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 555,55 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом у розмірі 237,79 грн, пеня за несвоєчасність виконань зобов'язань за договором у розмірі 43,13 грн. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді вимога Банку про погашення заборгованості відповідачами не задоволена. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № BO1S2B0UF7 від 12.05.2015 р. позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 452,95 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved