Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить: визнати за ним як за спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку, господарчих будівель і споруд площею 0,1576 га за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Березнегувата, 57. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є сином [PERSON], яка померла 10.02.2012 року. 21.10.2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на будинок з господарчими спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Березнегувата (колишня назва Бонч-Бруєвича), 57, що належав матері на підставі договору купівлі-продажу. Проте постановою державного нотаріуса Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку, на якій розташований будинок з господарськими будівлями, оскільки спадкодавицею за життя не одержано державний акт про право власності на земельну ділянку та не зареєстровано його належним чином. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 10.02.2012 року померла мати позивача [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 21.10.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], - [PERSON] та [PERSON] досягли домовленості поділити спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавці [PERSON] Відповідно до умов договору [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бонч-Бруєвича (нині Березнегувата), 57. При цьому сторони не заперечували, що після одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами [PERSON] оформить право власності на земельну ділянку площею 0,1576 га , на якій розташований вищезазначений будинок, у судовому порядку на своє імя, оскільки за життя спадкодавицею не отримано державний акт на земельну ділянку (а. с. 10). 21.10.2015 року [PERSON] як спадкоємцем за законом майна померлої матері отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бонч-Бруєвича (нині Березнегувата), 57, посвідчене державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] (а. с. 8, 9). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 11). Постановою державного нотаріуса Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1576 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бонч-Бруєвича (нині Березнегувата), 57, після смерті його матері [PERSON], померлої 10.02.2012 року, у звязку з тим, що спадкодавиця за життя не одержала державний акт про право власності на земельну ділянку та зареєструвала його належним чином. Запропоновано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а. с. 7). Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини та правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 131 ЗК України\~громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За правилами ст.ст.\~1216,\~\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно\~до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.\~До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, оскільки мати позивача за життя не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку, позивач отримав свідоцтво право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані на спірній земельній ділянці, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved