Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму загальної заборгованості за кредитним договором в розмірі 867454 грн. 36 коп., зазначивши, що 11.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON]) було укладено кредитний договір №418-100/ФК-08, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 1085750,00 гривень зі строком повернення не пізніше 17.08.2028 року, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та відсотків у встановленому договором порядку. Однак [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує, чим порушує умови укладеного договору, і внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором на вказану вище суму. Як вказує позивач, він набув права вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, уклавши 30.06.2010 року з ТОВ «Укрпромбанк», Національним банком України договір про передачу активів та кредитних зобов'язань та повідомивши у встановленому законом порядку [PERSON] про заміну кредитора у зобов'язанні. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на незаконність нарахуванням банком комісії за кредитом, відсутності доказів передачі права вимоги, а також відсутності в позивача права вимагати стягнення заборгованості за кредитом через виконання відповідачем іпотечного зобов'язання відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Заслухавши прояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №418-100/ФК-08, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 1085750,00 гривень зі строком повернення не пізніше 17.08.2028 року, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та відсотків у встановленому договором порядку. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати кредит та проценти за ним, а також інші платежі, передбачені Договором. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних ресурсів відповідачу. Судом встановлено, що 14.07.2011 року на засіданні кредитного комітету АТ «Дельта Банк» було прийнято рішення про здійснення погашення заборгованості по кредитному договору №418-100/фк-08 в сумі 750000,00 гривень за рахунок продажу нерухомого майна, що виступало забезпеченням вказаного кредитного договору. Також встановлено, що позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, уклавши 30.06.2010 року з ТОВ «Укрпромбанк», Національним банком України договір про передачу активів та кредитних зобов'язань та повідомивши у встановленому законом порядку [PERSON] про заміну кредитора у зобов'язанні 21.11.2011 року нерухоме майно було продано, договір іпотеки розірвано та 21.11.2011 року відповідачем [PERSON] було здійснено погашення кредиторської заборгованості в розмірі 750000,00 гривень. (а.с. 45-49). Також встановлено, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 50). Вказане вище свідчить про визнання відповідачем умов укладеного кредитного договору, наявності порушення його умов і підстав для передачі права вимоги до АТ «Дельта Банк», а отже твердження представника відповідача про невизнання відповідачем вказаних обставин є необґрунтованими. В свою чергу в подальшому, відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 25.06.2013 року відповідно до поданого позивачем розрахунку становить 867454 грн. 36 коп. і складається з заборгованості по кредиту в розмірі 781543,80 гривень, заборгованості по відсоткам в розмірі 72230,11 гривень, заборгованості по комісії в розмірі 13680,45 гривень. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Суд не приймає твердження представника відповідача про відсутність в позивача права вимагати стягнення заборгованості за кредитом через виконання відповідачем іпотечного зобов'язання відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», оскільки даною нормою закону передбачено укладення договору про задоволення вимог іпотеко держателя та відповідне припинення зобов'язання, в той час як вданому випадку зобов'язання відповідача не припинено. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума загальної заборгованості за кредитним договором в розмірі 867454 грн. 36 коп.. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved