Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS]. ПАТ Херсонська ТЕЦ надає відповідачу централізоване опалення та гаряче водопостачання. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов'язані з споживанням централізованого опалення та гарячого водопостачання. У зв'язку з чим утворилась заборгованість в період з 01.11.2005 року по 01.02.2016 року у розмірі 4583,59 грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1218,00 гривень. Представник позивача Литвиненко О.В. в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надав заяву, якою просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води [PERSON], яка є власником (наймачем) квартири [ADDRESS], а саме на нього відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії Позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між Позивачем та Відповідачем за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно довідок від 07.05.2015 року та 08.10.2015 року заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з листопада 2012 року по 01.10.2015 року складає 4583,59 грн. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.08.2015 року відмовлено у видачі судового наказу по цивільній справі №666/4818/15-ц за заявою ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення з [PERSON] заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006р. заява N33949/02, відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Так, оскільки позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved