Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON]заборгованість за кредитним договором в розмірі 142 990,02 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 87 740,73 гривень; проценти за користування кредитом - 23 507,75 гривень; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 28 268,36 гривень; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 473,18 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 144,85 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.09.2013 року між Публічного акціонерного товариства «Дочірний Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 55#00017744705 від 05.09.2013 року, відповідно до якого Банк надав, а Відповідач отримав кредитні кошти у загальній сумі 99 900,00 (дев'яносто девять тисяч дев'ятсот гривень) під 33 % річних, на строк до 04.09.2018 року. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинні були здійснюватись в терміни, передбачені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Свої зобов'язання позивач виконав повністю, надав відповідачу кредит у зазначеному розмірі. Проте, [PERSON] порушив умови укладеного між сторонами договору, свої зобов'язання виконував не належно, внаслідок чого станом на 11 листопада 2015 року у нього перед банком утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дочірний Банк Сбербанку Росії» не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Зі змісту заяви убачається, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Із заявами про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обстави, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.09.2013 року між Публічного акціонерного товариства «Дочірний Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 55#00017744705, відповідно до умов якого Банк надав, а Відповідач отримав кредитні кошти у загальній сумі 99 900,00 (дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот гривень) зі сплатою 33 % річних, з погашенням кредиту та процентів в терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів, строком до 04 вересня 2018 року . (а.с. 5-15). Пунктом 8.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язується щомісячно 05 числа яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3 447,09 гривень, з кінцевим терміном повернення 04.09.2018 року. Факт видачі Публічним акціонерним товариством «Дочірний Банк Сбербанку Росії» та отримання відповідачем кредитних коштів по договору № 55#00017744705 від 05.09.2013 року, підтверджується заявою [PERSON] на видачу кредитних коштів від 05.09.2013 року(а.с. 22) та випискою по особовому рахунку з 05.09.2013 року по 11.11.2015 року (а.с. 17). Отже, свої зобов'язання позивач виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, натомість [PERSON] в супереч умов кредитного договору здійснював свої зобов'язання не належним чином. Як убачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 11.11.2015 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 142 990,02 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 87 740,73 гривень; процентів за користування кредитом - 23 507,75 гривень; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 28 268,36 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 473,18 гривень (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пунктом 10.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Пунктом 8.3. Кредитного договору передбачено, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, а також інші права передбачені законодавством України та/або цим Договором у разі: затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність стати якого передбачена иим договором, та /або процентів нарахованих за користування кредитом, перевищення повною сумою заборгованості за Кредитом, суми Кредиту, який підлягає поверненню більш як на 10 відсотків, несплати клієнтом більше однієї витати з повернення кредиту та/або проиентів що перевищують п 'ять відсотків від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. иього Договору, істотного порушення Позичальником будь-яких зобов 'язань за иим договором. Згідно із заявою позивача про зміну назви банку, поданої до суду 06.01.2016 року, 26 листопада 2015 року зареєстровано зміни до Статуту позивача в частині змін найменування банку відповідно до яких повне офіційне найменування позивача - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк». Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 142 990,02 гривень. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 144,85 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved