Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 09.09.2017 року позивач перерахував 14000 грн. відповідачу за поставку позивачу квітів в кількості 691 штуки. 17.09.2017 року позивач додатково перерахував відповідачу 7000 грн. на поставку квітів в м.Херсоні. Відповідач запевняв позивача в тому, що 18.09.2017 року поставка квітів буде здійснена. Однак, відповідач так і не здійснив поставку позивачу квітів та кошти позивачу не повернуто. 21.09.2017 року [PERSON] направив лист-претензію відповідачу з вимогою повернути отриманні кошти, але вимогу позивача проігноровано. Позивач вважає, що його права порушенні відповідачем. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 21847 грн. отриманих ним і не повернутих позивачу без достатньої правової підстави; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018 року вказану цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, зазначив, що кошти були перераховані за поставку квітів. Зазначені позивачем в позовній заяві підстави для стягнення коштів як безпідставно отриманих, не є підставою для відмови у задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що підстави для стягнення коштів як безпідставно отриманих згідно ст.1212 ЦК відсутні, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами ЦК України про поставку. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Велика Палата Верховного Суду розглядаючи справу №917/1739/17 зазначила, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом juranovitcuria («суд знає закони») під час розгляду справи, з`ясувавши що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №761/6144/15-ц). Заслухавши осіб,\~що приймали\~участь у\~справі,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2017 року [PERSON] перерахував на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 14000 гривень з призначенням платежу: переказ коштів, згідно квитанції №Р24А99962712549388865222 від 09.09.2017 року. 17.09.2017 року [PERSON] перерахував на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 7847,00 гривень з призначенням платежу: оплата доставки, згідно квитанції №Р24А99962712556691303106 від 17.09.2017 року. 21.09.2017 року [PERSON] направив лист-претензію [PERSON] з вимогою повернути отриманні кошти у розмірі 21847 грн. за поставку квітів, яка спрямована відповідачу, та отримана відповідачем 09.10.2017 року. Вимога щодо повернення коштів проігнорована. Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів є способи відшкодування майнової шкоди, що встановлені законом. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду грошові кошти повернуті не були. Згідно положень ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За приписами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. У відповідності до ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Оскільки на час розгляду справи відповідачем отримані кошти в якості оплати за товар покупцю не повернуто, а умови договору про поставку продукції на вказану суму не виконані, тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 21847 грн. Питання щодо\~судових витрат\~суд вирішує\~на підставі\~ст.141\~ЦПК України\~і в\~зв`язку\~з задоволенням\~позову судові\~витрати,\~понесені позивачем\~підлягають стягненню\~з відповідача,\~а саме:\~стягненню з\~відповідача підлягає\~сума сплаченого\~позивачем при\~зверненні до\~суду судового\~збору в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved