Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 1 732 500 грн., 18 606,58 грн. пені, 5 000 грн. витрат на правову допомогу, 13 290,41 грн. упущеної вигоди та 10 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 12.06.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір позики, зареєстрований приватним нотаріусом Маловацькою Н.А. №617, за умовами якого позивач надав відповідачу позику в розмірі 1 279 436 грн., що на день укладання договору є еквівалентом 110 000 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 31.12.2014 року в тій же сумі, що на день повернення повинно становити еквівалент 110 000 доларів США. Однак відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав. Позивач направляв на адресу відповідача попередження про закінчення терміну договору та пропозицію повідомити про дату та час повернення коштів, проте відповіді не отримав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги збільшив, вказавши, що сума боргу відповідача складає 110 000 доларів США, а станом на 31.03.2015 року згідно курсу НБУ це становить 2 579 500 грн., відповідно розмір пені становить 259 363,43 грн. та розмір упущеної вигоди - 127 208,22 грн. Збільшені позовні вимоги представник позивача підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, додавши, що кошти [PERSON] передавав [PERSON] в національній валюті США, тобто позичив саме 110 000 доларів США Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.31-36; 38). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. 20.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, зареєстрований приватним нотаріусом Маловацькою Н.А. №617, за умовами якого позивач надав відповідачу, а відповідач отримав від позивача у власність грошові кошти у розмірі 1 279 436,29 грн., що за курсом НБУ на дату укладення цього договору є еквівалентом 110 000 доларів США та зобов`язується повернути їх у строк та на умовах зазначених у цьому договорі (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 договору від 20.06.2014 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позичені грошові кошти у розмірі 1 279 436,29 грн., що на день повернення повинно становити еквівалент 110 000 доларів США, до 31.12.2014 року. П. 10 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строків повернення суми позики або її частини, позичальник повинен сплатити на користь позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми заборгованості. Так як відповідач прострочив повернення позики, тому розмір пені становить 259 363,43 грн. Поскільки позивач виконав умови позики, надавши відповідачу суму 110 000 доларів, що є еквівалентом 1 279 436,29 грн., а відповідач в свою чергу не повернув вказану суму у зазначений термін та спосіб, тому сума у розмірі 2 579 500 грн., що еквівалентно 110 000 доларів США на дату повернення, передбачену договором, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача разом із пенею в розмірі 259 363,43 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, вказуючи, що ним втрачено дохід у вигляді відсотків по депозиту, який він мав би можливість отримати, якби йому вчасно повернули кошти у розмірі 1 732 500 грн., не надав ніяких доказів, які б підтверджували наміри оформити депозит. Так як дана позовна вимога не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, поскільки вона була обґрунтована припущеннями позивача, тому в задоволенні стягнення з відповідача 127 208,22 грн. упущеної вигоди необхідно відмовити. Вимога позивача про стягнення з відповідача 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди також не знайшла свого повного підтвердження у судовому засіданні, але оскільки душевні хвилювання позивача при наданні 110 000 доларів США у борг та психологічні переживання: чи будуть ці кошти йому повернуті є цілком природними, а також неможливістю володіти, користуватися та розпоряджатися своїми коштами, тому суд вважає за доцільне частково задовольнити дану вимогу, стягнувши з відповідача 500 грн. в якості моральної шкоди, а в задоволенні 9 500 грн. - відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 897,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, та 5 000 грн. витрат на правову допомогу, які позивач сплатив за послуги представника (а.с.9). На підставі вищевикладеного та ст. ст. 526, 530, 533, 536, 610, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial