Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на загальних зборах учасників ТОВ «АК Консалтинг», які відбулись 16.02.2016 року прийнято рішення (протокол №4 від 16.02.2016 року) про внесення належного на праві власності ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест» житлового будинку №66 по вул. Дачна, смт. Гостомель, м. Ірпінь Київської області (далі Будинок) в статутний капітал ТОВ «АК Консалтинг». На виконання вказаного рішення учасників, між ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест» та ТОВ «АК Консалтинг» було складено та підписано Акт приймання передачі обєкта нерухомості від 19.02.2016 року. На підставі вказаних документів ТОВ «АК Консалтинг» 29.02.2016 року зареєструвало за собою право власності на Будинок , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно Інформаційної довідки №55318949 від 17.03.2016 року. Таким чином, на даний час, єдиним власником Будинку є ТОВ «АК Консалтинг». Набувши право власності на будинок, ТОВ «АК Консалтинг» не має можливості у повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, проводити ремонтні роботи, облагороджувати територію, бути ефективним власником , оскільки право власності на земельну ділянку, яка розташована під Будинком та призначена для його обслуговування та експлуатації (земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна, 66, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296, належить [PERSON]. Таким чином, оскільки право власності на Будинок перейшло до Позивача та Позивач є єдиним власником Будинку, то в силу спеціальних норм ст. 120 ЗК та ст. 377 ЦК, до позивача перейшло і право власності на земельну ділянку на якій розміщений даний Будинок, тобто на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою : Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна, 66 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296. У звязку з цим, відповідно у Відповідача його право власності припиняється. Існування арешту щодо земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296 та земельної ділянки, площею 0,0041 га з кадастровим номером 3210945900:01:075:0845, унеможливлює реалізацію Позивачем свого права власності на дані земельні ділянки, яке Позивач набув в силу прямої норми ст. 120 ЗК, чим порушується передбачений ст. 321 ЦК принцип непорушності права власності. У звязку з вищевикладеним просить суд, визнати за ТОВ «АК Консалтинг» право власності на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою : Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна 66 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296. Зняти арешт з земельної ділянки площею 0,15 га за адресою Київська область м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна 66 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу без його участі, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу без його участі позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на загальних зборах учасників ТОВ «АК Консалтинг», які відбулись 16.02.2016 року прийнято рішення (протокол № 4 від 16.02.2016 року) про внесення належного на праві власності ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест» житлового будинку №66 по вул. Дачна, смт. Гостомель, м. Ірпінь Київської області в статутний капітал ТОВ «АК Консалтинг». На виконання вказаного рішення учасників, між ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест» та ТОВ «АК Консалтинг» було складено та підписано Акт приймання передачі обєкта нерухомості від 19.02.2016 року. На підставі вказаних документів ТОВ «АК Консалтинг» 29.02.2016 року зареєструвало за собою право власності на Будинок, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно Інформаційної довідки №55318949 від 17.03.2016 року. Таким чином, на даний час, єдиним власником Будинку є ТОВ «АК Консалтинг». Набувши право власності на будинок, ТОВ «АК Консалтинг» не має можливості у повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, проводити ремонтні роботи, облагороджувати територію, бути ефективним власником, оскільки право власності на земельну ділянку, яка розташована під Будинком та призначена для його обслуговування та експлуатації (земельна ділянка площею 0,15 га за адресою : Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна, 66, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296, належить [PERSON]. Таким чином, оскільки право власності на Будинок перейшло до позивача та позивач є єдиним власником Будинку, то в силу спеціальних норм ст. 120 ЗК та ст. 377 ЦК, до позивача перейшло і право власності на земельну ділянку на якій розміщений даний Будинок, тобто на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель по вул. Дачна, 66 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296. У звязку з цим, відповідно у Відповідача його право власності припиняється. Існування арешту щодо земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером 3210945900:01:075:0296 та земельної ділянки, площею 0,0041 га з кадастровим номером 3210945900:01:075:0845, унеможливлює реалізацію Позивачем свого права власності на дані земельні ділянки, яке Позивач набув в силу прямої норми ст. 120 ЗК, чим порушується передбачений ст. 321 ЦК принцип непорушності права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до\~ ст..377 ч 1 ЦК України «До особи,яка набула право власності на житловий будинок,будівлю або споруду,переходить право власності,право користування\~ на земельну ділянку,на якій вони розміщені,без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах,встановлених для попереднього землевласника» Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. При застосуванні положень ст. 120 ЗК слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості, право власності на земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на цій земельній ділянці об'єкти. Вказана правова позиція зазначена Верховним Судом України в постанові від 11.02.2015 р. у справі № 6-2цс15. В силу ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 316 ЦКУ, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦКУ передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до Ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» «особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові,може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved