Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що 19 жовтня 2020 року його прийняли на роботу до Комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області на посаду оператора котельні. Відповідно до прийнятих рішень 23 жовтня 2020 року Талалаївська районна рада передала, а 12 листопада 2020 року Талалаївська селищна рада прийняла майно та корпоративні права районної ради та райдержадміністрації ще до 31 грудня 2020 року в тому числі і майно комунальної установи. Починаючи з 01 січня 2021 року заробітну плату позивачу не виплачують. Внаслідок чого станом на 08 лютого 2021 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 10 127, 81 грн, яку позивачу виплатити відмовились в зв`язку з відсутністю грошових коштів. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 155 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міської радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. У відповідності до ст 89 Бюджетного кодексу України при затвердженні бюджету селищної громади на 2021 рік відповідач повинен був передбачити кошти на освіту, розпорядником яких відповідно був відповідний відділ громади. Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою територіальною громадою. Відповідно до прийнятих рішень Талалаївська районна рада передала, а Талалаївська селищна рада прийняла майно та корпоративні права районної ради та райдержадміністрації. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» встановлено, що правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України. Крім того, абз 2 і 3 п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад. Ця норма підкріплена також Бюджетним кодексом України, яким визначено, що районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом. З 1 січня 2021 року видатки на функціонування зазначених установ і закладів плануються та здійснюються з бюджетів таких територіальних громад. Більш того відповідач створив у цій структурі відділ освіти, культури, молоді і спорту Талалаївської селищної ради, і куди повинен був прийняти шляхом переведення всіх працівників комунальної установи, в тому числі і позивача. Таким чином, відповідач повинен був закласти до свого бюджету та виплатити заробітну плату позивачу в силу приписів діючого законодавства. Тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 10 127, 81 грн. Відповідач - Талалаївська селищна рада - згідно поданого ним відзиву позов не визнала, так як твердження позивача про те, що комунальна установа «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради з 12 листопада 2020 року разом із майном та корпоративними правами районної ради та райдержадміністрації прийнято Талалаївською селищною радою є хибними та такими, що не відповідають дійсності. 12 листопада 2020 року рішенням 32 сесії сьомого скликання Талалаївської селищної ради «Про прийняття рухомого, нерухомого майна та корпоративних прав до комунальної власності Талалаївської селищної ради» були прийняті об`єкти та майно, визначені в Переліках, але комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради не було і в трудові відносини позивач з Талалаївською селищною радою не вступав. Відносно даної установи прийняте окреме рішення 35 сесії 7 скликання Талалаївської районної ради «Про припинення діяльності комунальної установи «Талалаївський районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області шляхом ліквідації». Даним рішенням сесії припинено діяльність комунальної установи, створено ліквідаційну комісію, до якої перейшли повноваження щодо управління справами ліквідованої юридичної особи, попереджено працівників установи про їх наступне вивільнення у звязку з ліквідацією підприємства. Крім того, районною радою даним рішенням вирішено здійснити звільнення працівників установи з урахуванням встановлених прав та гарантій. Згідно даних Міністерства юстиції України починаючи з 08.12.2020 року та станом на 30.03.2021 року Комунальна установа «Талалаївський районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради знаходиться в стадії припинення. Згідно пп 3 п 6-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування» районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачене цим Законом. Тобто, правонаступником Талалаївської районної ради, всіх її прав і обов`язків є Прилуцька районна рада. Крім того, позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував, облік робочого часу та нарахування заробітної плати позивачу відповідачем не проводилось, трудовий договір не укладався. Позивач приймався на роботу та звільнявся з роботи наказами по Комунальній установі «Районний центр з обслуговування закладів освіти і культури» Талалаївської районної ради, і тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні по справі позивач [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити, оскільки відповідач являється правонаступником Талалаївської районної ради. Позивача було повідомлено про звільнення, також було повідомлено, що всі працівники установи перейдуть у громаду. Позивач працював у січні та до 8 лютого 2021 року, а відповідач не виплатив йому заробітну плату за цей період, хоча робота ним виконувалась в повному обсязі і адміністративні приміщення опалювались. Облік робочого часу та нарахування заробітної плати здійснювалось бухгалтерією їхньої комунальної установи, і коли їх ліквідували, то новоутворена селищна рада повинна їм виплатити заробітну плату, так як всі будівлі та працівники перейшли в громаду. Представник відповідача Ромахова Г.М. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки він не перебував з відповідачем в трудових відносинах, рішенням сесії від 12 листопада 2020 року комунальна установа «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради не було передано на баланс селищної ради. Тому у грудні 2020 року саме сесія Талалаївської районної ради районної ради прийняла рішення про припинення діяльності даної комунальної установи шляхом ліквідації. Крім того, згідно п.6-2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування» саме районна рада новоутвореного району з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад ліквідованих районів. У даному випадку правонаступником Талалаївської районної ради є Прилуцька районна рада. А Талалаївська селищна рада є неналежним відповідачем, тому на думку представника відповідача позов з цієї підстави задоволенню не підлягає. Ухвалою від 16 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 12 квітня 2021 року, яке було відкладено на 06 травня 2021 року. Будь-яких клопотань учасників справи про вчинення судом процесуальних дій - забезпечення доказів, зупинення провадження, вжиття заходів забезпечення позову та інших процесуальних дій - до суду не надходило. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, і зазначений висновок суду ґрунтується на доказах досліджених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що наказом № 19-к від 19 жовтня 2020 року комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради [PERSON] прийнятий на роботу оператором котельні з 19 жовтня 2020 р з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.23). Згідно довідки за підписом голови ліквідаційної комісії комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради позивачу [PERSON] нарахована і не виплачена заробітна плата за період з 01.01.2021 по 08.02.2021 становить до видачі 10 127, 81 грн (нараховано 12 581, 13 грн) (а.с.24). Що стосується наданих позивачем на підтвердження позовних вимог копій рішень сесії Талалаївської районної ради від 23 жовтня 2020 року «Про передачу права власності до селищної ради» (а.с. а.с.28) та рішення сесії Талалаївської селищної ради від 12 листопада 2020 року «Про прийняття рухомого, нерухомого майна та корпоративних прав до комунальної власності Талалаївської селищної ради», (а.с.27), то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Рішенням 34 сесії сьомого скликання Талалаївської районної ради від 23 жовтня 2020 року вирішено передати право власності до Талалаївської селищної ради на всі об`єкти та майно визначенні в Переліках - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району; нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Талалаївського району; транспортних засобів спільної власності територіальних громад сіл, селища Талалаївського району, затверджених рішенням 24 сесії районної ради 6 скликання від 11.04.2014 року. Також даним рішенням вирішено передати до Талалаївської селищної ради права засновника та власника, інші корпоративні права на комунальні підприємства, установи та заклади засновником, власником чи засновником та власником яких є Талалаївська районна рада і по яких не прийняті окремі рішення про передачу до селищної ради. (а.с.28). Але в даному рішенні не зазначено, а позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що саме цим рішенням сесії районної ради комунальну установу «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради вирішено передати до Талалаївської селищної ради. Рішенням 32 сесії сьомого скликання Талалаївської селищної ради від 12 листопада 2020 року вирішено прийняти безоплатно до комунальної власності Талалаївської селищної ради із спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району всі об`єкти та майно, визначені в Переліках - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району; нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району; транспортних засобів спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району, затверджених рішенням 24 сесії районної ради 6 скликання від 11.04.2014 року. Процедуру передачі -прийому розпочати з 12 листопада 2020 року. Талалаївській районній раді та Талалаївській селищній раді здійснити передачу-прийняття майна та корпоративних прав на об`єкти, зазначені в пункті 1 цього рішення, відповідно до чинного законодавства України з оформленням необхідних документів (а.с.27). В даному рішенні не зазначено, а позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що саме цим рішенням сесії селищної ради комунальну установу «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради прийнято до комунальної власності Талалаївської селищної ради. Рішенням 24 сесії 6 скликання Талалаївської районної ради від 11 квітня 2014 року «Про затвердження Переліків об`єктів та майна спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району в новій редакції», на яке є посилання у двох вищенаведених рішеннях Талалаївської районної ради від 23 жовтня 2020 року та Талалаївської селищної ради від 12 листопада 2020 року, затверджено в новій редакції: перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району; перелік нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району; перелік транспортних засобів спільної власності територіальних громад сіл, селища Талалаївського району (а.с.37). Із долученого відповідачем до даного рішення сесії Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл та селища Талалаївського району не вбачається того факту, що комунальну установу «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради внесено до даного переліку (а.с.38). Саме на дане рішення сесії посилається позивач, як на підтвердження тієї обставини, що комунальна установа передана до селищної ради. Рішенням 35 сесії 7 скликання Талалаївської районної ради від 04 грудня 2020 року «Про припинення діяльності Комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області» вирішено припинити діяльність Комунальної установи. Для здійснення дій з ліквідації юридичної особи Комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» вирішено утворити ліквідаційну комісію. Також даним рішенням встановлено, що до ліквідаційної комісії з моменту внесення рішення до Єдиного Державного реєстру переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Даним рішенням сесії районної ради вирішено попередити працівників Комунальної установи про їх наступне вивільнення у звязку з ліквідацією підприємства та відповідно до законодавства про працю здійснити звільнення працівників Комунальної установи з урахуванням встановлених прав та гарантій. (а.с.36). Аналізуючи зазначений доказ, суд приходить до висновку, що Талалаївська районна рада не передала до Талалаївської селищної ради на баланс Комунальну установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури», а ліквідувала її рішенням сесії як власник вже після вирішення процедур передачі майна до Талалаївської селищної ради у жовтні-листопаді 2020 року. Згідно копії витягу з Єдиного Державного реєстру, сформованого 30.03.2021 року, щодо юридичної особи - Комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області» зазначена юридична особа перебуває в стадії припинення з 08.12.2020 року. Будь-яких відомостей відносно припинення юридичної особи зазначений витяг не містить (а.с.34-35). Аналізуючи даний доказ, суд приходить до висновку, що з 08 грудня 2020 року - моменту внесення рішення до Єдиного Державного реєстру - саме до ліквідаційної комісії Комунальної установи переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи, як про це зазначено в рішенні сесії Талалаївської районної ради від 04 грудня 2020 року. Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що застосуванню підлягають наступні норми права. В ході розгляду справи суд прийшов до висновку, що до застосування при вирішенні спору підлягають як загальні положення ЦК України щодо правонаступництва та ліквідації, так і положення трудового законодавства щодо звільнення працівників при ліквідації установи, і спеціальними положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування». Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. Майно, права та обов`язки переходять до правонаступників тільки у разі реорганізації юридичної особи. Частина 5 даної статті встановлює, що юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Тобто правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення. У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи. Як встановлено в ході судового розгляду Комунальну установу «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області» рішенням засновника - Талалаївської районної ради від 04 грудня 2020 року було ліквідовано як це передбачає ст. 110 ЦК України, де встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, і за рішенням органу, уповноваженого на це установчими доку ментами. Правові наслідки та порядок припинення діяльності шляхом ліквідації встановлені ст. 111 ЦК України, яка передбачає, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. В ході судового розгляду встановлено, що відомості про стадію припинення Комунальної установи «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради Чернігівської області» було внесено до Єдиного державного реєстру 08 грудня 2020 року на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Будь-яких відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи до Реєстру не внесено. Тому суд приходить до висновку, що у даному випадку в разі наявності будь-якої заборгованості та боржників даної юридичної особи саме ліквідаційній комісії у відповідності до ст. 111 ЦК України належить право вимоги про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Вирішуючи питання про правонаступництво відповідача - Талалаївської селищної ради, яке б потягло за собою подання прав вимоги як до боржника ліквідованої юридичної особи в контексті цивільного права України, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права, а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку від однієї особи до іншої - правонаступника. Для вирішення проблеми процесуального правонаступництва, означеної в ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року, у світлі обставин справи № 264/5957/17 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст. Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України).У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації. Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним, але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки згідно ч.1 ст. 11 ЦК України. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти згідно п.1, 4 ч.2 ст. 11 ЦК України. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, як це передбачає ч.3 ст. 11 ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що до Талалаївської селищної ради жодним чином не перейшли права ліквідованої Талалаївської районної ради, тому будь-яких зобов`язань щодо цивільних прав та обов`язків районної ради у відповідача не виникло. Комунальну установу «Районний центр з обслуговування закладів освіти та культури» Талалаївської районної ради не можна вважати такою, що передана районною радою та прийнята селищною радою згідно рішення сесії районної ради від 23 жовтня 2020 року та рішення сесії селищної ради від 12 листопада 2020 року, оскільки дана установа не зазначена в Переліках, що є додатками та невід`ємними частинами рішення сесії. Також дана установа не є тією комунальною установою, права засновника, власника та інші корпоративні права якої передано районною радою до селищної ради, так як саме районною радою, як власником, дана установа ліквідована рішенням сесії від 04 грудня 2020 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що за загальними положеннями цивільного законодавства відповідач Талалаївська селища рада не є правонаступником Талалаївської районної ради, її прав та обов`язків, зокрема, і щодо невиплати позивачу нарахованої районною радою і не виплаченої нею заробітної плати. Що стосується правонаступництва в контексті спеціального законодавства, зокрема законодавства України про місцеве самоврядування, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Правові засади місцевого самоврядування в Україні врегульовані Законом України «Про місцеве самоврядування». Згідно підпункту 3 п. 6-2 Прикінцевих та Перехідних положень даного Закону районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачено цим Законом. Територіальною громадою ліквідованого Талалаївського району, яка представляла спільні інтереси територіальних громад району, була Талалаївська районна рада. Згідно наведених положень Закону правонаступником всього майна, прав та обов`язків районної ради є районна рада новоутвореного Прилуцького району, а не відповідач - Талалаївська селищна рада. Будь-яких клопотань про заміну неналежного відповідача у відповідності до ч.2 ст. 51 ЦПК України від позивача не надходило. Суд не наділений повноваженнями самостійно замінювати неналежного відповідача. Підстав для застосування положень ч.3 ст. 51 ЦПК України, яка дає право суду самостійної заміни первісного відповідача належним відповідачем у виключному випадку, в ході судового розгляду не встановлено. Посилання позивача на положення Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» є некоректним, так як до правовідносин, що виникли після місцевих виборів 2020 року положення даного Закону не застосовуються. Що стосується застосування положень трудового законодавства при вирішенні даного спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як було встановлено в ході судового розгляду позивача [PERSON] наказом голови ліквідаційної комісії звільнено з посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Зазначена стаття передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема, і ліквідації. Тобто право на розірвання трудового договору у цьому випадку має власник або уповноважений ним орган. Ліквідаційна комісія, яка видала наказ про звільнення позивача [PERSON] , була уповноваженим органом власника - Талалаївської районної ради, який її на це уповноважив рішенням сесії. У трудових відносинах з відповідачем - Талалаївською селищною радою - позивач не перебував, заробітна плата та облік робочого часу відповідачем відносно позивача не проводився, а поскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку, що Талалаївська селищна рада не є правонаступником Талалаївської районної ради ні в контексті загальних положень цивільного законодавства, так і в контексті спеціальних положень законодавства України про місцеве самоврядування, тому правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої але невиплаченої заробітної плати Талалаївської районною радою у суду відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст. 81 ЦПК передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Як неодноразово визначалось у судових рішеннях судів вищих інстанцій вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, яка може вимагати виконання такого обов`язку від інших осіб. Отже лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність, чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права, або відмовляє позивачу у захисті встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. В судовому засіданні не встановлено факт порушення відповідачем права позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Позивачем не підтверджена належними доказами те, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах, що його право порушене саме відповідачем внаслідок правонаступництва та передачі прав власника, що у позивача є право вимоги до саме відповідача про усунення порушень його прав, зважаючи на відсутність відомостей про те, що позивач виконував роботу, обумовлену трудовим договором з позивачем, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Талалаївської селищної ради безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed