Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року позивач надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води але відповідачі добровільно надані послуги не сплачували у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 74474 грн. 68 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 31.03.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. 13.04.2021 року від відповідачів надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що відповідачі з позовними вимогами згодні частково, визнають заборгованість яка утворилася за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 10279 грн. 31 коп. та зазначили, що [PERSON] оплачувала поточні нарахування за отримані послуги за період з квітня 2018 року по теперішній час, жодних розпоряджень про зарахування цих виплат в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду позивачу не надавали. Також зазначили, що на примусовому виконанні у Хортицькому ВДВС Півдеено-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) перебувають виконавчі документи, відрахування в рахунок погашення сум за судовими рішеннями, здійснюються з усіх доходів (Пенсії) [PERSON] . Просять застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог, заперечують проти стягнення суми боргу за період з 01.07.2016 року по 15.03.2018 року та просять у цій частині позову відмовити, через сплив строку позовної давності. 27.04.2021 року від позивача надійшли письмові пояснення, згідно яких представник позивача зазначає, що позивачем за період з з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року відповідачам було нараховано до сплати 115263 грн. 54 коп. за надані послуги. Відповідачами за вказаний період було сплачено 63142 грн. 05 коп., з яких 22353 грн. 19 коп. стягнуто Державною виконавчою службою в рахунок погашення заборгованості за попередніми рішеннями. 40788 грн. 86 коп. оплата за отримані послуги у спірний період. На день звернення з позовною заявою, заборгованість відповідачів складає 74474 грн. 68 коп., яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Щодо застосування строку позовної давності, позивач просить відмовити в задоволені клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки у червні 2019 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води за період з 01.07.2016 року по 31.03.2019 року (в межах строку позовної давності). 02.07.2019 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено судовий наказ № 2-н/337/405/2019 року, який на підставі заяви відповідачів, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя по справі № 2-с/337/80/2020 року від 14.12.2021 року, був скасований, а тому вважає, що відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, поважну причину не явки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сахно О.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг від 30.03.2021 року, (а.с. 12, 13, 14, 15). Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на вказану квартиру, за період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року, нарахована плата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 115263 грн. 54 коп. (а.с 7-8). З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до суду з позовною заявою або заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів сум заборгованості. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2010 року по справі № 2-1668/2010, з відповідачів на користь позивача було стягнуто заборгованість у розмірі 6607 грн. 03 коп. За вказаним рішенням сума основного боргу сплачена відповідачем 19.03.2019 року, на підставі заяви позивача виконавче провадження закрито (а.с. 41, 42). Судовим наказом судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2011 року, справа № 2н-745/2011 з відповідачів на користь позивача стягнута заборгованість у розмірі 10455 грн. 79 коп. За вказаним наказом сума основного боргу сплачена відповідачами 15.09.2020 року, на підставі заяви позивача виконавче провадження закрито (а.с. 43, 44) Судовим наказом судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2013 року по справі № 2н/337/659/2013, з відповідачів на користь позивача було стягнуто заборгованість у розмірі 18062 грн. 34 коп. (а.с. 45). Судовим наказом судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.07.2016 року, по справі № 2н/337/443/2016, з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 31973 грн. 47 коп. (а.с. 46). Судовим наказом судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя № 2-н/337/405/2019 року від 02.07.2019 року з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно стягнуто суму заборгованості за період з 01.07.2016 року по 31.03.2019 року у розмірі 68498 грн. 78 коп. (а.с. 47). Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя № 2-с/337/80/2020 року від 14.12.2020 року судовий наказ № 2-н/337/405/2019 року скасовано, концерну МТМ роз`яснено право на звернення до суду у загальному порядку (а.с. 48). 16.03.2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води), судового збору, яка утворилася за період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року у розмірі 74474 грн. 68 коп. (а.с. 4-5). Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами\~Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини,\~Житловим кодексом України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Доказів не отримання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, або неналежного виконання зазначених послуг відповідачі суду не надали. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67,\~68 ЖК України\~наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно\~ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно\~ст. 20 вказаного закону\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32\~вказаного закону\~плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до\~\~показань\~\~засобів\~\~обліку\~\~води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію здійснювали не в повному обсязі. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилася за період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року. З наданих відповідачами копії квитанції про оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води вбачається, що за період з травня 2018 року по січень 2021 року відповідачами сплачено 39538 грн. 13 коп. (а.с. 35-38). Доказів оплати послуг Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.07.2016 року по 01.04.2018 року суду не надано. Відповідачі просять застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з позовом лише 16.03.2021 року, тобто поза межами строку, передбаченому ст. 267 ЦК України. Згідно\~зі ст.257\~та ч.3 ст.267 ЦК України,\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст. 261\~ЦК України). Відповідно до\~ст.264 ЦК України,\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, яка була задоволена судом в межах строку позовної давності. На підставі заяви Концерну «Міські теплові мережі» 02.07..2019 року, суддею Хортицького районного суду м.Запоріжжі був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2016 року по 31.03.2019 року у розмірі 68498 грн. 78 коп. (а.с. 47). Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.12.2020 року судовий наказ Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.07.2019 року був скасований, на підставі заяви [PERSON] про скасування судового наказу, оскільки він не згодний з розміром заборгованості яку позивач просив стягнути, також зазначав, що не укладав з позивачем договору про надання послуг, не є власником (співвласником) квартири, куди постачалися послуги концерну, а також зазначив, що пред`явлена концерном сума боргу є спірною, оскільки частина боргу в розмірі 13715 грн. 11 коп. сплачена впродовж 2018-2019 років, та не була врахована стягувачем (а.с.48). В своїй заяві від 13.05.2021 року відповідачі посилаються на правову позицію, згідно якої звернення із заявою про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності за заявленою вимогою; переривання строку відбувається лише при поданні позову з цією вимогою (ВП ВС у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 року). Дослідивши вказані доводи, суд приходить до наступного висновку. Велика Палата ВС у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 року, узагальнила, що фактично існують два підходи до застосування позовної давності у наказному провадженні: а) позовна давність підтверджує наявність спору про право та виключає прийняття заяви про видачу судового наказу; б) суд не має враховувати позовну давність без заяви особи, а тому відсутні підстави відмовляти у прийнятті заяви про видачу судового наказу з підстав спливу позовної давності. Водночас пункт 5,\~ст. 165 ЦПК України\~визначає підставою для відмови у видачі судового наказу сплив строку позовної давності, який повинен встановити і застосувати суд без заяви боржника. У справі, що розглядалася Верховним судом, стягувач звернувся із заявою в порядку пункту 3,\~ст. 161 ЦК України\~про видачу наказу про стягнення боргу із житлово-комунальних послуг. Суд не прийняв цю заяву через наявність спору про право. Пізніше стягувач подав вже позовну заяву із аналогічною вимогою, проте втратив час, і у відношенні частини суми боргу вже сплив строк позовної давності. Боржник під час розгляду позову зробив заяву про застосування строку позовної давності, і суд з цієї підстави відмовив у стягненні. У даній же справі, зазначена позиція ВС не може бути застосована, оскільки стягувач не лише звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу у межах строку позовної давності, а й отримав такий наказ, який був чинним до 14.12.2020 року та перебував на виконанні у ВДВС. Лише після скасування такого наказу позивач мав юридичну можливість з огляду на чинне законодавство, заявити позов, чим і скористався, не пропустивши при цьому строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду у березні 2021 року після скасування судового наказу, що відбулося у грудні 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; ч.3. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки відбулося переривання перебігу строку позовної давності. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду від 15.04.2021 року по справі № 337/4234/19. Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі, як споживачі комунальних послуг, в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року яка підлягає стягненню з відповідачів у судовому порядку. Вирішуючи питання щодо суми яка підлягає стягненню з відповідачів, суд приходить до наступного висновку. Згідно розрахунку, вартості послуг Концерну «Міські теплові мережі», за вказаний період становила суму 115263 грн. 54 коп. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У зазначений період на особовий рахунок № [NUMBER] з Хортицького відділу виконавчої служби надходили платежі за виконавчими провадженнями, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку (а.с. ). Добровільно відповідачами за період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року внесена оплата вказаних послуг на суму 40788 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком та наданими відповідачами копіями квитанцій. Суду надана копія квитанція № 010457.01.006.21021 на підтвердження платежу 25.02.2021 року у розмірі 3381 грн. 10 коп. Оскільки вказаний платіж здійснений відповідачами після 20 числа, тому згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» вказаний платіж зараховується в наступний розрахунковий період, тобто у березні місяці. Щодо платежу по квитанції № 013341.01.ХХХХ від 21.03.2021 року на суму 3325 грн. 40 коп., суд вважає, що вказаний платіж здійснений поза межами періоду утворення зазначеної заборгованості, оскільки вказана квитанція не містить даних про призначення платежу, а в своєму відзиву відповідачі наголошували, що здійснювали лише текучі платежі. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заборгованість відповідачів за\~послуги з\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання, які були надані за\~період з\~ 01.07.2016 року по 31.01.2021 року, становить 74474 грн. 68 коп., а тому вказана сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів у судовому порядку у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачів, тому, з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору позивачем у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved