Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки на його користь грошової суми у розмірі 130835, 15 грн., а також витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1492,95 грн. Позивач у судове засідання не з′явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що підтримує заявлені позовні вимоги /а.с. 61/. Відповідачка у судове засідання не з′явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що визнає позовні вимоги /а.с. 59/. Третя особа [PERSON] не з′явилася, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримує позовні вимоги /а.с. 35/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 30.06.2013 року відповідачка [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути [PERSON] позичені у неї грошові кошти в сумі 6500 доларів США, що підтверджується розпискою від 30.06.2013 року/а.с. 7/. 18 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 12/. Позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження /а.с. 13/. У встановлений законом термін позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, про що було видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37061871 /а.с. 11/ Так [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Так, окрім майна, яке увійшло до складу спадщини, мати [PERSON] перед смертю передала позивачу оригінал розписки, укладеної 30.06.2013 року, відповідно до якої, [PERSON], [INFO], отримала в борг від [PERSON], грошові кошти в розмірі 6\~500 (шість тисяч пятсот) доларів США. Строк повернення позики в розписці не зазначено. 07.05.2015 року позивач направив [PERSON] вимогу про повернення боргу за розпискою /а.с. 8-10/, відповідно до якої запропонував останній в строк до 07 червня 2015 року повернути грошові кошти відповідно до вищевказаної розписки. На теперішній час сума боргу відповідачкою не повернута. Крім позивача, спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON]. В поза судовому порядку, між позивачем та [PERSON] була встановлена домовленість, відповідно до якої остання не претендує на вказані грошові кошти після смерті [PERSON] Ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до довідки АТ «ОТП Банк» станом на 09.06.2015 року офіційний курс гривні до долару США становить 21,102444. Відповідачкою позивачу було повернуто 300 доларів США, та станом на 09.06.2015 року сума позики становить 6\~200 (шість тисяч пятсот ) доларів США, що еквівалентно 130835,15 грн. Як вбачається зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 130835,15 гривень. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача розмір судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1492,95 грн.

Outcome: approved