Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 19.08.2016 року було підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За умовами вказаної заяви позивач надав відповідачу кредит в розмірі 18000 грн з умовою сплати процентів в розмірі 30 % річних строком на 36 місяців. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 13.12.2019 року становить 35242,26 гривень, із яких: 17031,95 грн прострочена заборгованість за кредитом, 11968,87 грн прострочена заборгованість за процентами, 10 грн заборгованість за комісією, 4237,94 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів, 58,80 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 597,45 грн витрати від інфляції, при цьому боржником було сплачено 13,10 грн пені. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (виписку по картковому рахунку; копію договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копію заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 19.08.2016 року; копію заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копію заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 19.08.2016 року; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 19.08.2016 року було укладено договір про споживчий кредит №021-248-К, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 18000 грн шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з умовою сплати процентів в розмірі 56% річних строком на 36 місяців. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з долученими до позовної заяви розгорнутими розрахунками позивача, які відповідачем не оспорюються, станом на 13.12.2019 року становить 35242,26 гривень, із яких: 17031,95 грн прострочена заборгованість за кредитом, 11968,87 грн прострочена заборгованість за процентами, 10 грн заборгованість за комісією, 4237,94 грн пеня за несвоєчасне погашення процентів, 58,80 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 597,45 грн витрати від інфляції, при цьому боржником було сплачено 13,10 грн пені. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 35242,26 гривень. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved