Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 68, що розташований в с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області по вул. Дружби, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання сторони не зявились, проте надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечував. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 9 липня 2013 року померла померла [PERSON] (а.с.7). За життя, а саме 7 травня 2001 року остання склала заповіт (а.с.8), яким заповіла позивачеві спірний у справі житловий будинок № 68, що розташований в с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області по вул. Дружби. Останній рахувався за померлою згідно запису у погосподарській книзі (а.с.9). Право власності на даний будинок станом на 19 серпня 2016 року не зареєстровано (а.с.11). Позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] (а.с.12). Постановою нотаріуса від 16 листопада 2016 року (а.с.10) позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, [PERSON] за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивач в даний час унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 704,80 гривні, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved