Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №11056992000 від 13.10.2006 року про надання кредиту, відповідачу [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в повному обсязі не пізніше 13.10.2027 року, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 09,80% річних і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. Відповідач не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 26.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 65 721,35 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 49688 від 13.10.2006 року, відповідно до якого останній зобов»язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 66 409,98 доларів США, що утворилася станом на 18.02.2015 року, по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 23 829 грн. 09 коп., а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 18.02.2015 року провадження в даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі за позовними вимогами [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою. 18.09.2015 року ухвалою суду відновлено провадження в справі, оскільки рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року яким було відмовлено у задоволенні вимог позову [PERSON] про визнання поруки припиненою, набрало законної сили. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив про їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідачів не поважною, проти чого в судовому засіданні не заперечував представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до кредитного договору №11056992000 від 13.10.2006 року про надання кредиту, відповідачу [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США, а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в повному обсязі не пізніше 13.10.2027 року, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 09,80% річних і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 05.01.2011 року що була укладена між Банком та відповідачем [PERSON], сторони домовились про те, що для ідентифікації кредитного договору в системі Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладенні №11056992000 так і №11056992001; за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором термін, встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення; змінити схему погашення кредиту; день сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування; розмір ануїтетного платежу становить 684, 10 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 49688 від 13.10.2006 року, відповідно до якого останній зобов»язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. Додатковою угодою №1 від 25 січня 2011 року до договору поруки відповідач [PERSON] надав згоду забезпечувати змінене зобов»язання. Відповідач [PERSON] не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 18.02.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 66 409,98 доларів США, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 23 829 грн. 09 коп. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.08.2015 року, що міститься в матеріалах цивільної справи, було скасовано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року ухваленого за позовними вимогами відповідача [PERSON] та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою, відмовлено. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до відповідачів та наявності правових підстав для стягнення з останніх на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 13.10.2006 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved