Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при цьому позивач просив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) на його користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, що ставить його у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності, в разі неявки відповідача просив суд ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Суд, за згодою позивача постановляє заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України. Враховуючи обставини справи, відповідно до ст. 274 ЦПК, суд розглядає справу у спрощеному провадженні. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 12 липня 2005 року у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що спільно проживали з 2004 року без реєстрації шлюбу, народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Спільне життя [PERSON] з [PERSON] не склалося, вони розійшлися, а син залишився проживати з батьком. За твердженнями позивача, рішенням від 24.01.2012 року Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було визначено місце проживання дитини з батьком. Дитина проживала з [PERSON] та перебувала на його утриманні. 06.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] . 14 грудня 2017 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харковапо справі № 644/4098/17, позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . 27.03.2019 року рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 145, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 24.04.2019 року рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 254, встановлено опіку над малолітнім [PERSON] [INFO] . Призначено [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст. 180 СК Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Протягом тривалого часу [PERSON] (надалі - Відповідач) взагалі самоусунилась від необхідності матеріально забезпечувати свою дитину. Відповідно до ст. 3 Коніенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здіійснюються вони державними чи приватними установами установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Згідно абзацу 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. Згідно п. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв`язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved