Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.04.2006 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим проведено державну реєстрацію та передано право вимоги. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала належним чином. У звязку з цим, станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість 39398,26 гривень, яка складається з наступного: 9186,50гривень заборгованість за кредитом; 30211,76гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 18092,46 грн., яка була задоволена судовим наказом Баштанського районного суду від 05.09.2011р., різниця становить 21305,80грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1065,29 штраф (процентна складова). Отже, заборгованість становить 22871,09 грн. Представник позивача до суду з»явився, позовні вимоги підтримав в повній мірі, просив задовольнити повністю. Представник відповідача до суду з»явився, позов не визнав, вважає, що підстав для задоволення позову не має, повністю підтримав позицію відповідачки яка викладена у запереченнях. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору б/н від 21.04.2006 року; анкету-заяву позичальника; розрахунок заборгованості, копію судового наказу від 05.09.2011р.), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 22871,09 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ч.1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок або реального повернення коштів. Посилання сторони відповідача про пропущений строк позовної давності за вимогами процесуального законодавства на думку суду є безпідставними, та спростовуються дослідженими доказами. На підставі ст.. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить1218,00грн.

Outcome: approved