Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути на його користь з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку на період навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є рідним сином відповідача, з 2011 року він навчається у Немішаєвському агротехнічному коледжі за денною формою навчання, термін навчання закінчується 30.06.2015 р., проживає разом з матір'ю, яка самостійно утримувати його не має можливості, в зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги відповідача, однак останній відмовляється добровільно надавати йому таку допомогу, хоча зобов'язаний надавати і має таку можливість, оскільки працює без належного трудового оформлення. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, надав суду копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], копію довідки про доходи та довідки про розміри допомоги на дитину, отримуваної його дружиною. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], з 2011 року позивач навчається у Немішаєвському агротехнічному коледжі за денною формою навчання, термін навчання закінчується 30.06.2015 р., проживає разом з матір'ю, яка самостійно утримувати його не має можливості, в зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги відповідача, однак відповідач добровільно такої допомоги своєму повнолітньому сину, який продовжує навчатися не надає. Також встановлено, що відповідач офіційно працює у фізичної особи -підприємця [PERSON] водієм міжнародних перевезень і щомісячно має стабільний дохід в розмірі 1250 грн., має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та дружину [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому має реальну можливість і зобов'язаний сплачувати на користь позивача аліменти на його утримання у визначеній судом частці заробітку (доходу). Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією довідки Немішаєвського агротехнічного коледжу № 639 від 16.05.2014 року; довідкою про склад сім'ї № 889 від 15.05.2014 року; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2012 року; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копією довідки від 17.07.2014 року; копією довідки про отримання допомоги на дитину від 18.07.2014 року; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, за якою, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; - ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення; - ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; - ст. 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню повнолітнього сина, який навчається і потребує у зв'язку з цим щомісячної допомоги, чим порушує його права, офіційно працює і щомісячно отримує стабільний дохід, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід щомісячно стягувати на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку починаючи з 06.06.2014 року і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження ним навчання; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, не суперечитиме чинному законодавству, відповідає інтересам сторін та інтересам інших осіб, що перебувають на утриманні відповідача. В задоволені вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. суд визнає за необхідне відмовити через наявність у відповідача стабільного щомісячного заробітку і інших утриманців. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 182, 184, 199, 200 СК України,

Outcome: partial