Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що між [PERSON] та ТОВ АФ «Косівщинська» було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного кадастру при Держкомземі України» 14 вересня 2006 року. Договором встановлений фіксований розмір орендної плати у сумі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки земельного паю. Відповідно до додаткового договору оренди землі, зареєстрованого 8 жовтня 2010 року, орендна плата встановлена у сумі 1083,75 грн. за рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельного паю. Орендна плата за 2011-2013 роки складає 3421,40 грн. З урахуванням податків сплаті підлягала сума у розмірі 2908,19 грн. Агрофірмою сплачено [PERSON] 3425,78 грн. Сума переплати становить 517,59 грн. Термін дії договору, згідно додаткового договору, визначений у 10 років. Не зважаючи на це, [PERSON] 28 грудня 2012 року передав вказану земельну ділянку ТОВ «Авіс-Україна». В акті про використання земельної ділянки від 16 травня 2015 року зазначено, що ТОВ «Авіс-Україна» на підставі договору оренди від 24 вересня 2010 року фактично використовує земельну ділянку. Дії [PERSON] щодо передачі земельної ділянки у користування іншій особі є протиправними, порушують право ТОВ АФ «Косівщинська» на користування зазначеною земельною ділянкою, тим самим спричиняє АФ збитки. Зокрема, у 2013 року ТОВ АФ «Косівщинська» планувала засіяти земельну ділянку соняшником та отримати прибуток в сумі 6380,76 грн., у 2014 році пшеницею та отримати прибуток в сумі 11842,82 грн. Загальна сума упущеної вигоди складає 18223,58 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь АФ 18223,58 грн. збитків, суму сплаченої у 2013 році орендної плати в розмірі 1443,38 грн. з урахуванням суми переплати, розірвати договір оренди. Під час розгляду справи змінив свої позовні вимоги та зменшив суму збитків до 13613,26 грн. з урахуванням врожайності культур. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача з позовними вимогами не погодилась, подала до суду письмові заперечення, в яких зазначила наступне. В натурі земельна ділянка виділена не була, АФ «Косівщинська» заявлені вимоги щодо стягнення суми прибутку, яка є нереальною та необґрунтованою. Доказів, що у 2013-2014 роках планувалось засіяти саме вказаними культурами не надано. Крім того, не надано доказів, що ТОВ АФ «Косівщинська» мала перешкоди в обробці земельної ділянки та її фактично не обробляла. Відсутні підставі для повернення орендної плати. Просила у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник відповідача письмові заперечення підтримала і у задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ № 009512, виданого 24 січня 2000 року на підставі рішення Косівщинської сільської ради Сумського району, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.13). 10 січня 2005 року між [PERSON] та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування АФ вказану земельну ділянку (а.с.9). 14 вересня 2006 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 040661302638 (а.с.10). 15 вересня 2006 року земельна ділянка була передана орендарю в натурі згідно Акту приймання - передачі земельної ділянки (а.с.10). 27 січня 2001 року актом виділені орендарю земельні паї в натурі єдиним масивом (а.с.11). Укладеним між сторонами договором позивач надав вказану земельну ділянку ТОВ АФ «Косівщинська» в користування строком на 5 років (п.8 договору) на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору ); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору). Крім того, в п. 14 цього Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а пункт 14а договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.36 вказаного Договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом. 1 січня 2009 року між позивачем та відповідачем до вищевказаного Договору оренди землі було укладено Додатковий договір, який 8 жовтня 2010 року за № 041061301100 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с.12). Пунктом 1.2 Додаткового Договору викладено в новій редакції п. 8 Договору оренди землі та збільшено до 10 років строк оренди, а пунктом 1.3 Додаткового договору внесено зміни до п. 9 Договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю). ТОВ АФ «Косівщинська» виплатило [PERSON] орендну плату в сумі 3472,24 грн. (а.с.51). 17 листопада 2014 року постановою Сумського окружного адміністративного суду скасована державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Авіс-Україна» та [PERSON] стосовно земельної ділянки кадастровий номер 5924783800120100113, оскільки державна реєстрація проводилась в умовах, коли було відомо про наявність суперечностей у державній реєстрації та наявності примірників договорів оренди з ТОВ АФ «Косівщинська». Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] 24 вересня 2010 року уклав договір з ТОВ «Авіс-Україна», який було зареєстровано 21 грудня 2012 року (а.с.63-69). 7 червня 2015 року [PERSON] помер (а.с.125), його спадкоємицею є дружина [PERSON], яка спадщину прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2,7188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Косівщинської сільської ради Сумського району (а.с.136-150), здійснила державну реєстрація права власності на вказану земельну ділянку (а.с.198). Відповідно до ст.57 ч.1 п.5 СК України, земельна ділянка, що була надана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва внаслідок членства у розпайованому КСП була його особистою приватною власністю. Відповідно до ст.58-59 СК України, право на доходи від речей, якщо вона належить одному з подружжя, належить власнику, який визначає режим володіння з урахуванням інтересів сімї, насамперед дітей. Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів, визначенні умов. За життя [PERSON] скористався своїм особистим правом на укладення договорів з ТОВ АФ «Косівщинська», а також з ТОВ «Авіс-Україна», державна реєстрація останнього була скасована. Отримував орендну плату, в тому числі і орендну плату за 2013-2014 роки від ТОВ АФ «Косівщинська». Після його смерті відкрилась спадщина, втому числі на належну йому земельну ділянку (пай). Відповідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1282 ЦК України передбачений обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Виходячи з того, що земельна ділянка [PERSON] орендарю ТОВ АФ «Косівщинська» виділялась єдиним масивом з іншими, належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення збитків позивачу у вигляді упущеної вигоди суду не надано, оскільки статичні дані загального характеру не мають ідентифікаційного характеру, для конкретної земельної ділянки є гаданими. Не надано доказів, що позивач не мав можливості та не обробляв спірну земельну ділянку фактично, оскільки письмові пояснення сторін в іншій справі з іншого предмету та підстав не є беззаперечними доказами. За наведених обставин до спадкоємця не переходить обовязок на їх відшкодування, виходячи зі змісту ст.1231 ЦК України. В частині позовної вимоги щодо розірвання договору оренди, то на час розгляду справи вона є зайвою через смерть однієї зі сторін договору та закінчення терміну його дії. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed