Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 67,50 кв. м., житловою площею 41,70 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матері позивача [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, загальною площею 67,50 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцями після смерті останньої залишилися її діти: [PERSON] та [PERSON]. Брат позивача - відповідач по справі на спадщину не претендує, інших спадкоємців у [PERSON] немає, тому у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте в оформленні спадкових прав позивачу відмовлено, оскільки право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] не оформлено та не зареєстровано належним чином. За вказаних обставини позивач змушений звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явився подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Народного суду Харківського району від 27 лютого 1973 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на будинок, розірвано шлюб між [PERSON], 1924 року народження та [PERSON], 1925 року народження зареєстрований І0/ІІ-1950 року за № 30 у Генконсульстві Ради СРС в Дальньому; визнано за [PERSON] право власності на будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], виготовлений станом на 13 липня 2014 року на ім'я [PERSON] і власником вказаного домоволодіння вказана [PERSON]. За повідомленням № 61 від 13 липня 2014 року Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] - відсутні. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає доведеним, що власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], яка набула права власності на будинок за рішенням суду від 27 лютого 1973 року. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 05 березня 2013 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 40 від 05 березня 2013 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися діти померлої: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER], виданим Генконсульством СРС в Дальньому 06 вересня 1956 року та син [PERSON], що не заперечували позивач і відповідач. Заявою від 05 липня 2013 року, що посвідчена нотаріусом Белгородського нотаріального округу Белгородської області Російської Федерації, реєстр № 3п-1051, [PERSON] повідомив, що він відмовляється від прийняття належної йому долі в спадщині, що залишилась після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] на користь [PERSON]. Відповідно до довідки № 76/02-17 від 05 березня 2013 року, сформованої виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] на день її смерті [INFO] та вів з нею спільне господарство. Листом № 344/02.14 від 04 лютого 2014 року на ім'я [PERSON], Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області стосовно оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], яка померла [INFO], надала роз'яснення, що спадкодавиця за життя не здійснила реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] до 01 січня 2013 року. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1062/02.14 від 21 квітня 2015 року, після смерті [PERSON], яка проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] була заведена спадкова справа № 496/2013. З заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернувся син померлої [PERSON]; заяви від інших спадкоємців до держконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держконтора не видавала. Також позивач в якості доказів надав суду: копію паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків на своє ім'я; свідоцтво про одруження печатка [NUMBER], видане Генконсульством Ради СРС в Дальньому 10 лютого 1950 року, відповідно до якого 10 лютого 1950 року зареєстровано шлюб між [PERSON] 1924 року народження та [PERSON], 1925 року народження, запис № 30; свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER], видане відділом ЗАГС Харківського району 14 грудня 1979 року, відповідно до якого 14 грудня 1979 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], запис № 1007; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 34225379, сформований Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 10 червня 2013 року. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, тому суд задовольняє вимоги позивача та визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок, загальною площею 67,50 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved