Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних з його навчанням\~\~у вищому навчальному закладі Харківському університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба в період з 01.08.2011 року по 14.05.2013 року включно в сумі 23631,58 гривень, посилаючись на те, що за вказаний період часу Харківський університет повітряних сил ім. І.Кожедуба належним чином виконував обов'язки, передбачені контрактом про проходження військової служби, укладеного 08.08.2012 року між солдатом [PERSON] та Міністерством оборони України в особі т.в.о. начальника Харківського університету Повітряних Сил. Однак, контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем, 14.05.2013 було розірвано та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету ( № 108 від 13.05.2013). При достроковому розірванні контракту [PERSON] зобов'язався добровільно сплатити вищевказану суму витрат у розмірі 23631,58 грн., відповідно до п. 1 (абз. 6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, але станом на 26.11.2013 року суму витрат на утримання відповідачем погашено не було, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить винести рішення, яким вимоги задовольнити в повному обсязі на підставі наданих документів, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4\~ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, взявши до уваги заяву представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3\~ст.10 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі\~ст.57 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно\~ст.60 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки № 2\\4 від 13.05.2013 Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба, наказом № 860 від 01.08.2011 року солдата [PERSON] зараховано з 01.08.2011 року курсантом першого курсу університету (а.с.15). 08.08.2012 року між Міністерством оборони України в особі т.в.о. начальника Харківського університету Повітряних Сил та [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу б/н, відповідно доп.1 (абз 6) якого відповідач зобов'язався в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов»язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) (а.с.17). Відповідно до п. 5 Контракту контракт укладено на 5 (п»ять) років. Відповідно до витягу з наказу начальника Харківського університету повітряних сил України ім. І. Кожедуба № 108 від 13.05.2013 солдата [PERSON], курсанта 2-го курсу (набору 2011 року) факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації Харківського університету Повітряних Сил відраховано від подальшого навчання у зв»язку з розірванням контракту та відповідно до п. 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України достроково через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу з 14.05.2013 року (а.с.18). Згідно з довідками-розрахунками, наданими Харківським університетом Повітряних Сил ім. І.Кожедуба, витрати на утримання [PERSON] за час його навчання у вищому навчальному закладі за період з 2011 року по 2013 рік склали 23631,58 гривень (а.с.6-12). На час розгляду справи ці витрати відповідачем, який був повідомлений про їх розмір та необхідність сплати, про що свідчить власноручно написана його заява, не сплачені (а.с.6). Статтею 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок) затверджено\~Постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01 березня 2007 року «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України»\~(далі - Постанова). Відповідно до ст.1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. На підставі ст.3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант. Відповідно до ч.1 ст.6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх здійснюється в судовому порядку. Отже, відповідно до загального розрахунку № 350\\176\\100\\456\\434 від 20.05.2013, наданого Харківським університетом Повітряних Сил ім. І.Кожедуба, витрати на утримання [PERSON] за час його навчання у вищому навчальному закладі за період з 2011 року по 2013 рік склали 23631,58 гривень. Вказаний розрахунок належним чином завірений, тому є допустимим доказом у справі і приймається до уваги судом як підтвердження позовних вимог. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення\~ст.11 Цивільного процесуального кодексу України\~щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved