Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилась земельна ділянка, яку передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,02 га, яка знаходиться за межами населеного пункту в с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області. При житті [PERSON] вчинила заповіт на ім`я [PERSON] . На вказане спадкове майно померлої позивач є єдиним спадкоємцем як особа, яка має право на обов?язову частку. На початку травня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадкового майна на обов`язкову частку спадщини незалежно від заповіту після смерті [PERSON] , проте йому було повідомлено, що ним було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Про наявність заповіту позивачу стало відомо після смерті матері від односельців. Позивач вважає причини пропуску вказаного строку поважними, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач підтримав позов, вказав що за життя матері її будинок було продано родичами, про наявність спадкового майна йому стало відомо від односельця [PERSON] , який повідомив йому про те, що матір склала заповіт на земельну ділянку, до цього він вважав що спадкового майна не має. Представник позивача позов підтримав, просила його задовольнити, вказав на практику ВС, вказав, що свідка [PERSON] допитати неможливо тому що він помер. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, заяв клопотань суду не подавала, направила копію заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, його представника, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач є сином [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області. Позивач по справі є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Позивач народився [INFO] , є особою з інвалідністю ІІІ групи, та на даний час вважається непрацездатною особою по віку. Відтак він входить до кола спадкоємців відповідно до ст.1241, 1261 ЦК України. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області №412 від 26.05.2020 року померла [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та проживала у «Відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання в с. Великий Хутір». Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області №1005 від 04.06.2020 року [PERSON] похоронив за власний рахунок свою матір [PERSON] , на день смерті проживали окремо. Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення Великохутірської сільської Ради Народних депутатів від 01 березня 2001 року №16/9, належить земельна ділянка площею 3,02 га, розташована на території Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області. З пояснень позивача вбачається, що він несвоєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після спливу шести місяців з часу смерті матері, через необізнаність як спадкоємця про наявність заповіту та спадкового майна, нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини. З копії заповіту від 05.12.2011 року вбачається, що за життя [PERSON] вчинила заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла йому належну їй земельну ділянку. З витребуваної у нотаріуса інформації з спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, осіб, які б вступили в спадщину не встановлено. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріуса, у зв?язку з чим позивачу необхідно надати додатковий строк для такого звернення. Суд вважає, що для визначення поважності пропуску строку позивача зі зверненням із заявою до нотаріуса необхідно враховувати принцип пропорційності, як умовою реалізації принципу верховенства права. В даному випадку, вирішення спору щодо права позивача на оформлення власності на майно, за умови, що вирішення спору не порушить прав та інтересів інших осіб, буде пропорційним заходом щодо захисту прав позивача, а тому позов потрібно задовольнити. Суд враховує практику Верховного Суду викладену в його постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Outcome: approved