Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 15.07.2016 року відповідач отримав статус безробітного та йому була призначена виплата допомоги по безробіттю. 04.11.2016 року була припинена реєстрація відповідача як безробітного та припинена виплата допомоги у звязку зі встановленням факту виконання оплачуваної роботи. За результатами проведеної перевірки позивач встановив, що відповідач під час перебування на обліку як безробітній, перебував в трудових відносинах з ТОВ «Сандора» (прийнятий на роботу відповідно до наказу №619-к від 11.08.2016 року). Таким чином відповідач безпідставно отримав дорогу по безробіттю в сумі 5502,11 грн. та в добровільному порядку вказану суму не повернув. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача суму безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 5502,11 грн. Від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином (рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та відповідач належним чином повідомлений, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію персональної картки №145616071100001 від 11.07.2016 року; копію заяви [PERSON] від 11.07.2017 року про надання статусу безробітного; копію заяви [PERSON] від 11.07.2017 року про призначення виплати допомоги по безробіттю; копію розписки від 11.07.2017 року про ознайомлення з правами та обовязками зареєстрованих безробітних; копію заяви [PERSON] від 11.07.2017 року; копію відомостей про відвідування центру зайнятості; копію відомостей про рішення центру зайнятості; копію довідки ТОВ «Сандора» від 24.10.2016 року №10-05-2547; розрахунок допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 11.08.2016 року по 04.11.2016 року; копію акту №140 від 04.11.2016 року; копію претензійного листа від 30.11.2016 року №18-05-506), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що з 11.07.2016 року по 04.11.2016 року відповідач перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. 04.11.2016 року була припинена реєстрація відповідача як безробітного та припинена виплата допомоги у звязку зі встановленням факту виконання оплачуваної роботи, оскільки позивачем актом №140 від 04.11.2016 року було встановлено, що відповідач відповідно до наказу №619-к від 11.08.2016 року був прийнятий на роботу в ТОВ «Сандора». За період з 11.08.2016 року по 04.11.2016 року відповідач отримав допомогу по безробіттю в розмірі 5502,11 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Згідно п. 4 ч. 2, ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного та виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі зайнятості особи або встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Розмір безпідставно отриманої допомоги згідно довідки становить 5502,11 грн. На час розгляду справи вказані кошти відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 1600 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved