Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 84\~248,38 гривень, а також судового збору в розмірі 1\~762 гривень. Позов мотивує тим, що 24 листопада 2015 року за адресою м [ADDRESS] Львів [ADDRESS] вул. Ігорева, 10/1 було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме споживання електричної енергії без обліково шляхом підключення електропроводки споживача до електричної мережі енергопостачальника без виконання технічних умов та оформлення особового рахунку, що стверджується актом про порушення № 05914 від 24 листопада 2015 року. Крім того, аналогічне порушення було зафіксовано 14 лютого 2017 року, що стверджується актом № 07507 від 14 лютого 2017 року. На підставі актів про порушення ПКЕЕН встановлено, що вартість не облікованої електроенергії становить 33\~214,17 гривень та 51\~034,21 гривень відповідно, а всього 84\~248,38 гривень. Розрахунок проводився відповідно до п. 53 ПКЕЕН і Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (надалі Методика), затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.\~\~Заборгованість по сплаті не облікованої електричної енергії не сплачена. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Позов надійшов до суду 23 листопада 2018 року. Судом у відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, неодноразово здійснювалися запити до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманих судом відповідей вбачається, що встановити місце реєстрації останнього не являється можливим. Ухвалою суду від 16 січня 2019 року, відповідно до\~вимог п.\~9\~ст.\~28\~ЦПК України, прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 3 квітня 2019 року на адресу суду надійшов відзив, який був судом прийнятий та відповідно до якого відповідач просить в задоволені позову відмовити з наступних підстав. Вказує, що не вчиняв не облікованого використання електричної енергії. Крім того, зазначає, що ні ПКЕЕН і Методика не містять такого порушення, яке зазначено в актах наданих позивачем і ці акти, на його думку, є неналежними доказами. Окрім цього, такі акти складені відносно [PERSON] , а позов подано до [PERSON] , складені у його відсутності, про виявлені порушення його повідомлено не було, а також про засідання комісії. Зазначає, що будинку, де були зафіксовані порушення, виконані техумови підключення, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера серії 01 БЗ № 714159. Електроенергію споживав, яку отримував від сусіда, за що здійснював оплату. Крім того, вказує, що адреси [ADDRESS] існує [ADDRESS] є Ігорева, 10. Також просить застосувати строк позовної давності. 6 травня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідно до яких позивач вказує, що порушення відповідача, а саме споживання електричної енергії без обліково шляхом підключення електропроводки споживача до електричної мережі енергопостачальника без виконання технічних умов та оформлення особового рахунку підтверджується відповідними актами від 24 листопада 2015 року та 14 лютого 2017 року, які складені у відповідності до п. 43, 53 ПКЕЕН, п. 3.1 Методики. Щодо написання прізвище відповідача [PERSON] вказує, що це є технічною помилкою, яка на суть вчиненого не впливає. Щодо власника електричної мережі до якої було здійснено самовільне приєднання, то таке було здійснено до ПЛ-0,4 кВ енергопостачальника. В складених актах наявна вся необхідна інформація для застосування Методики для визначення вартості необлікованої електричної енергії. Вказуючи адресу Ігорева, 10/1 позивач керувався інформацією відображеною в довідці ЛКП Господар № 11703 від 20 листопада 2018 року, де вказано власником будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON] . Надані відповідачем копії квитанцій не підтверджують факт отримання технічних умов і оплати вартості спожитої електроенергії, оскільки стосується оплати вартості землі та з іншої не можливо встановити отримувача та призначення платежу. Щодо строку позовної давності, то такий не пропущено так як позов подано до суду 23 листопада 2018 року. Просить позов задовольнити. Розгляд справи неодноразово (сім разів) відкладався за клопотаннями сторін та їх представників у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання та через можливе врегулювання спору в позасудовому порядку. В судовому засідання 17 грудня 2019 року представник позивача [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 19 лютого 2019 року №112-467/2 позов підтримала з мотивів викладених в ньому, додатково пояснила, що спір між сторонами не врегульовано, заборгованість відповідачем не сплачено. Просила позов задовольнити. Відповідач і його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, відносно чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Пункт 53 ПКЕЕН (в редакції від 26 грудня 2011 року) визначає, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Відповідно до п. 53\~ПКЕЕН\~(в редакції від 23 серпня 2016 року) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Як вбачається з копії актів про порушення № 05914 від 24 листопада 2015 року та № 07507 від 14 лютого 2017 року, представниками ПрАТ «Львівобленерго» встановлено порушення\~правил користування електричною енергією\~для населення за адресою: [ADDRESS] . З довідки\~ЛКП «Господар»\~від 20\~листопада 2018\~року №\~11703\~вбачається,\~що відповідач\~є власником Ѕ частки будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 37\~ПКЕЕН\~(в редакції від 26 грудня 2011 року та від 23 серпня 2016 року) енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Споживач в свою чергу відповідно до п. 48\~ПКЕЕН\~(в редакції від 26 грудня 2011 року та від 23 серпня 2016 року) несе відповідальність згідно із законодавством за порушення\~правил користування електричною енергією. Судом встановлено, що відповідач від підпису про ознайомлення з описаними вище актами відмовився. Акти підписані трьома представники енергопостачальника, а тому вважаються дійсними. Як вбачається з копії протоколу від 25 грудня 2015 року, розглянувши акт про порушення № 05914 від 24 листопада 2015 року, комісія встановила, що вартість не облікованої внаслідок порушення споживачами\~ПКЕЕН\~електричної енергії за період з 24 листопада 2014 року по 24 листопада 2015 року склала 33\~214,17 гривень, що визначалося за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення\~ПКЕЕН. З копії протоколу від 17 березня 2017 року вбачається, що розглянувши акт про порушення № 07507 від 14 лютого 2017 року, комісія встановила, що вартість не облікованої внаслідок порушення споживачами\~ПКЕЕН\~електричної енергії за період з 14 лютого 2016 року по 14 лютого 2017 року склала 51\~034,21 гривень, що визначалося за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення\~ПКЕЕН. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Пунктом 53\~ПКЕЕН\~(в редакціях чинних на момент складення актів) передбачено, що у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Судом встановлено, що відповідач на засідання комісії не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце їх проведення, про що свідчать квитанція про надіслання поштового відправлення (а.с. 5) та реєстр запрошень для участі в засіданні комісії із розгляду актів про порушення ПКЕЕН (а.с. 13) та за результатами розгляду актів про порушення визначено вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем\~Правил користування електричною енергією\~для населення, яка сумарно становить 84\~248,38 гривень. Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування наведених обставин, не заперечив щодо розрахунку розміру відшкодування збитків. Доводи відповідача відображенні у відзиві не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Справді наявна описка в прізвищі відповідача, однак така описка в одній літері в прізвище швидше свідчить про технічну описку. Відповідач повідомлявся як про час засідань комісії з розгляду актів, що описано вище, так і йому скеровувались протоколи таких засідань, про що свідчить списки відправлених поштових відправлень (а.с. 9, 18). Строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки позов надійшов до суду 23 листопада 2018 року. Провадження у справі було відкрито лише 16 січня 2019 року, оскільки суд тривалий час неодноразово здійснював запити для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, отримання відповідей на такі та отримання інформації про зміну прізвища відповідачем. Надана позивачем копія квитанції до прибуткового касового ордера (а.с. 82) не свідчить про наявність в нього технічних умов на споживання електроенергії, крім того копії таких ним не надано. Копія квитанції від 24 січня 2017 року (а.с. 81) свідчить про поповнення відповідачем свого рахунку, а не оплату електроенергії. Щодо адреси будинку, така визначена виходячи з даних наданих ЛКП, що описано вище. Таким чином, оскільки допущене відповідачем порушення тягне за собою цивільно-правову відповідальність, розмір обрахованих відповідно до законодавства збитків підлягає стягненню в примусовому порядку, а тому позов слід задовольнити. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762 гривень судового збору.

Outcome: approved