Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь 10\~000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 3\~000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також зобовязати відповідача усунути пошкодження на зовнішній стіні багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS], які виникли внаслідок неправильного функціонування водовідводу з покрівлі будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач проживає у [INFO] та відповідно до Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 17 січня 2001 року, відповідач забезпечує виконання робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку. У звязку з тим, що водовідвід з покрівлі будинку влаштований неправильно, в результаті його функціонування нанесено шкоду зовнішній стіні квартири позивача та його майну, яку він оцінює у 10\~000 грн. Крім того, бездіяльністю відповідача та у звязку з пошкодженням майна, позивачу нанесено моральної шкоди, яку оцінює у 3\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником та проживає у [INFO]. Відповідно до Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 17 січня 2001 року, відповідач забезпечує виконання робіт по утриманню зазначеного вище будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку, в тому числі і «Співвласнику» та мешкаючим з ним особам згідно з вимогами «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями». Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями\~ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей\~78,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З наданих суду представником відповідача доказів (а.с. 41,45, 46, 47) вбачається, що водовідвідний лоток з покрівлі лоджії житлового будинку № 5 по вул. Чайковського в місті Чернігові, який розташований над аркою між будинками № 3 та № 5, що безпосередньо біля квартири № 4, що належить [PERSON], улаштовано під час будівництва будинку № 5, згідно проектного рішення і працівниками КП «Деснянське» ЧМР зазначені роботи не виконувались. Даний будинок експлуатується з наявним водовідвідним лотком з 1995 року. Комісійним обстеженням квартири [ADDRESS], що на кухні та в санвузлі відсутня природня вентиляція. Вентиляція в кухні здійснюється за рахунок самовільно облаштованої в зовнішню стіну арки примусової витяжки, що унеможливлює її нормальну роботу. Зовнішнє утеплення квартири № 4 по в будинку № 3 по вул. Чайковського в місті Чернігові власником [PERSON] проведено самовільно без узгодження з співвласниками будинку та КП «Деснянське» Чернігівської міської ради. Працівниками підприємства проведено відновлення водовідливу над зовнішнім утепленням квартири № 4 по в будинку № 3 по вул. Чайковського в місті Чернігові. В листопаді 2017 року підрядною організацією виконано улаштування металевої покрівлі над лоджіями (аркою) з ухилом в бік покрівлі житлового будинку № 3 для запобігання потрапляння опадів на покрівлю лоджій та утворенню бурульок в зимовий період на водовідводному лотку. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі\~статті 1167 ЦК України\~доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів, які б підтверджували факт завдання позивачу матеріальної шкоди в розмірі 10\~000 грн. та моральної шкоди в розмірі 3\~000 грн., а також доказів того, що дії відповідача були протиправними внаслідок неналежного виконання його працівниками покладених на них обов'язків по утриманню будинку. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки працівників КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, яка б знаходилася у причинно-наслідковому зв'язку з негативними наслідками для позивача, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed