Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] 2 054 440,54 доларів США (два мільйони п`ятдесят чотири тисячі чотириста сорок доларів США 54 центів) з яких 661 500, 00 доларів США (шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот доларів США 00 центів) основного боргу, 1 389 145,06 (один мільйон триста вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок п`ять доларів США 06 центів) доларів США - пені за несвоєчасне повернення Позичальником суми позики та 3 795,48 доларів США (три тисячі сімсот дев`яносто п`ять доларів США 48 центів) - 3-х відсотків річних. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що 7 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір безвідсоткової позики № 01 від 7 липня 2020 року, згідно з яким Позичальник отримав від Позикодавця, а Позикодавець передав Позичальникові в готівковому порядку шляхом надання коштів у сумі, що еквівалентна 661 500, 00 доларів США (шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.07.2020 року (27.12690000) еквівалентно сумі 17 944 444, 40 грн. (сімнадцять мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 40 копійок). Позичальник зобов`язувався повернути зазначену суму позики в обумовлений Договором строк. Кінцевим Строком повернення визначеної пунктом 1.1.Договору позики в повному розмірі є тридцять перше серпня дві тисячі двадцятого року (31.08.2020 року). 07.07.2020 року на виконання цитованих положень Договору Сторонами було оформлено Розписку про отримання коштів № 1 за договором безвідсоткової позики № 01 від «07» липня 2020 року, згідно з якою громадянин України [PERSON] підтвердив той факт, що о 11 год. 06 хв. «7» липня 2020 року, ним від громадянина України [PERSON] за договором безвідсоткової позики № 01 від «7» липня 2020 року було отримано грошові кошти (позику) в сумі, що еквівалентна 661 500, 00 доларів США (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.07.2020 року (27.12690000) еквівалентно сумі 17 944 444, 40 грн. (сімнадцять мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 40 копійок). Разом з тим, станом на дату звернення до суду, всупереч взятих на себе зобов`язань, [PERSON] будь-яких грошових коштів на користь позивача не повертав та не сплачував. Позикодавцем жодних розписок про виконання зобов`язання не підписувалося, що зумовлює право Позивача ставити перед судом питання щодо стягнення суми заборгованості за Договором. Позивач в судове засідання не з`явився, забезпечив явку уповноваженого представника, який позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив задоволити позов повністю з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання з`явився, частково визнав позовні вимоги, зокрема щодо стягнення з нього 1 357 972, 75 доларів США (один мільйон триста п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят два долари США 75 центів) з яких 661 500, 00 доларів США (шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот доларів США 00 центів) основного боргу, 694 575, 00 доларів США (шістсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять доларів США 00 центів) - пені за несвоєчасне повернення Позичальником суми позики та 1 897, 75 доларів США (одна тисяча вісімсот дев`яносто сім доларів США 75 центів) - 3-х відсотків річних. Підтвердив, що дійсно ним отримувалися вказані кошти за Договором безвідсоткової позики № 01 від «07» липня 2020 року. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 7 липня 2020 року між [PERSON] (надалі - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) було укладено Договір безвідсоткової позики № 01 від 7 липня 2020 року (далі - Договір). Згідно з пунктом 1.1 Договору, Позичальник отримав від Позикодавця, а Позикодавець передав Позичальникові в готівковому порядку (надалі - «Позика») шляхом надання коштів у сумі, що еквівалентна 661 500, 00 доларів США (шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.07.2020 року (27.12690000) еквівалентно сумі 17 944 444, 40 грн. (сімнадцять мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 40 копійок), а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений Договором строк. Згідно з пунктом 2.1. Договору, Сторони дійшли згоди, що передача позики, визначеної пунктом 1.1. цього Договору здійснюється у готівковій формі, шляхом передачі Позикодавцем зазначених коштів безпосередньо і особисто Позивальнику у день підписання Сторонами цього Договору, про що складається розписка, яка підписується Сторонами і становить невід`ємну частину цього Договору. 07.07.2020 року на виконання цитованих положень Договору Сторонами було оформлено Розписку про отримання коштів № 1 за договором безвідсоткової позики № 01 від «07» липня 2020 року (далі - Розписка), згідно з якою громадянин України [PERSON] підтвердив той факт, що о 11 год. 06 хв. «7» липня 2020 року, ним за договором безвідсоткової позики № 01 від «7» липня 2020 року було отримано грошові кошти (позику) в сумі, що еквівалентна 661 500, 00 доларів США (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.07.2020 року (27.12690000) еквівалентно сумі 17 944 444, 40 грн. (сімнадцять мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 40 копійок), від громадянин України [PERSON] . Більше того, зі змісту Розписки вбачається, що [PERSON] своїм підписом засвідчив факт наявності зобов`язання щодо повернення [PERSON] суми позики у гривні в сумі, що еквівалентна 661 500, 00 доларів США (шістсот шістдесят одна тисяча п`ятсот доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 07.07.2020 року (27.12690000) еквівалентно сумі 17 944 444, 40 грн. (сімнадцять мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні 40 копійок), не пізніше тридцять першого серпня дві тисячі двадцятого року (31.08.2020 року), а також засвідчив факт повного розуміння наслідків невиконання своїх зобов`язань як Позичальника згідно Договору безвідсоткової позики № 01 від «7» липня 2020 року. Згідно з пунктами 2.2.-2.4. Договору, Сторони дійшли згоди, що Позичальник за цим Договором бере на себе зобов`язання повернути визначену п.1.1. Позику у готівковій формі шляхом передачі Позичальником зазначених коштів безпосередньо і особисто Позикодавцю у строки, передбачені розділом 3 цього Договору. Сторони домовились, що повернення Позичальником позики здійснюється у готівковій формі, шляхом передачі Позичальником зазначених коштів безпосередньо і особисто Позикодавцю, про що складається розписка, яка підписується Сторонами і становить невід`ємну частину цього Договору. Днем повернення позики вважається день передачі Позичальником Позикодавцю повної суми позики, визначеної п. 1.1. цього Договору строки та на умовах, встановлених цим Договором. Відповідно до п.3.1 Договору кінцевим Строком повернення визначеної пунктом 1.1.Договору позики в повному розмірі є тридцять перше серпня дві тисячі двадцятого року (31.08.2020 року). Згідно з приписами частини 1 статті 509 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку між сторонами був укладений Договір безпроцентної позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вищезазначена правова позиція визначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі N 296/10217/15-ц (провадження N 14-727цс19). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18). В ній зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі, відповідачем не було своєчасно повернуто суму позики, внаслідок чого утворилася заборгованість, що є предметом даного спору. Відтак, враховуючи той факт, що відповідач у строк до 31.08.2020 року не виконав своїх зобов`язань за договором, то відтак позовні вимоги щодо стягнення основної суми заборгованості є підставними. Поряд з цим, як встановлено судом, і як вбачається із копії договору безвідсоткової позики № 01 від 7 липня 2020 року та розписки про отримання коштів № 1 за договором безвідсоткової позики № 01 від «07» липня 2020 року безпроцентна позика була передана Відповідачу у гривні, а не іноземній валюті, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає сума основного боргу у гривнях, яка визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача борг за договором позики № 01 від 07.07.2020 р. в сумі 18850236,3 грн., що еквівалентно 661500 доларам США, виходячи з розрахунку: 661500 доларів США х 28,4962 (курс долару США на день ухвалення рішення) =18850236,3 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 4.3. Договору, у випадку неповернення, неповного повернення або несвоєчасне повернення Позичальником суми позики у встановлені цим Договором строки, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Позикодавця неустойку у вигляді пені у розмірі 3 % (три відсотки) від суми позики, визначеної пунктом 1.1. цього Договору, за кожен день прострочення. Таким чином, судом встановлено, що сторони у договорі позики № 01 від 07.07.2020 р. обумовили інший розмір річних від простроченої суми, зокрема 3 % (три відсотки) від суми позики, за кожен день прострочення. Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача 3 795,48 доларів США (трьох тисяч сімсот дев`яносто п`ять доларів США 48 центів) - 3-х відсотків річних. Окрім цього, відповідно до п. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, враховуючи той факт, що судом встановлено факт неповернення відповідачем суми позики за договором, то в силу вимог п. 4.3. Договору слід стягнути на користь позивача пеню у розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Позивачем заявлено до стягнення 1 389 145,06 (один мільйон триста вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок п`ять доларів США 06 центів) доларів США пені за несвоєчасне повернення Позичальником суми позики. Водночас, як вже встановлено судом, безпроцентна позика була передана Відповідачу у гривні, а не іноземній валюті, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає пеня у розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення у гривнях, яка визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення та слід стягнути із відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення в розмірі 39019988,14 грн., виходячи з наступного розрахунку: 18850236,3 грн. х 3/100 х 69 днів (за період з 01.09.2020 р. по 09.11.2020 р. (в межах позовних вимог)) =39019988,14 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Судом встановлено, що [PERSON] прострочив повернення суми позики, належним чином не повернув отриману суму позики, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 10510 грн.

Outcome: approved