Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просить відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від її матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти на дитинуу розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки стосовно сина, ніде не працює, не має джерел доходу, житловий будинок не пристосований для проживання дитини, оскільки перебуває у незадовільному санітарному стані. За клопотанням служби у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації мати з новонародженим сином була влаштована до дитячого відділення КНП «Ніжинська центральна районна лікарня» Ніжинської районної ради Чернігівської області за соціальними показниками. За час перебування в дитячому відділенні [PERSON] здійснювала крадіжки, порушувала правила внутрішнього розпорядку. 27.12.2019 за направленням Ніжинського РЦ ССДМ [PERSON] була влаштована на тимчасове проживання до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги. В ході проведення огляду у дитини було виявлено задавнену форму харчової алергії, яка проявляється у вигляді значного сипу по всій шкірі та наявністю особливо запалених осередків через вторинне інфікування, як наслідок недотримання гігієни та відсутності адекватного лікування. [PERSON] не дотримується особистої гігієни, не організовує прибирання в кімнаті, не готує їжу. Свій побут та особисті гігієнічні процедури та приготування їжі вона організовує лише за умови втручання соціального педагога. Органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] у матері без позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача - Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області - Хоренко Д.А. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання представник органу опіки та піклування - Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти відібрання у неї дитини, посилаючись на те, що це її дитина і вона її нікому не віддасть. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.15). За висновком виконавчого комітету Данинської сільської ради є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (а.с.5-7). Відповідно до довідки Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги ЧОЦСПД за час перебування [PERSON] з 09.01.2020 в центрі по причині задавненої та складної форми атопічного дерматиту з вторинним інфікуванням [PERSON] самостійно виконувати всі рекомендації лікаря не спроможна, неодноразово нехтувала рекомендацією дотримуватися дієти та вживала заборонені продукти. За місяць перебування [PERSON] з дитиною в центрі жодного разу не спостерігалося позитивної динаміки в напрямку вдосконалення навичок відповідального батьківства, в організації для дитини безпечного середовища та належного догляду з боку жінки-матері. (а.с.14). Висновком від 21.02.2020 року органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням №28, встановлена доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері без позбавлення її батьківських прав. У висновку зазначено, що відповідачка достатньої участі у вихованні дитини не бере, не дотримується особистої гігієни, не організовує прибирання в кімнаті, не готує їжу. Свій побут та особисті гігієнічні процедури та приготування їжі вона організовує лише за умови втручання соціального педагога. Крім того 27.12.2019 за направленням Ніжинського РЦ ССДМ [PERSON] була влаштована на тимчасове проживання до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги. (а.с.9-11). Згідно зі ст.8 закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи батьківських прав, зокрема у випадку ухилення батьками від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дітей у них є небезпечним для їх морального виховання. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність відібраня малолітньої дитини від матері, не позбавляючи її батьківських прав, оскільки, вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене суд дішов висновку, що майновий стан відповідачки, яка є особою молодого та працездатного віку, стан здоров`я дитини та її вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, що з відповідачки слід стягнути аліментів на утримання сина з кожного у розмірі 1/4 частки усіх їх доходів щомісячно і до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved