Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Незнанівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серія ЛВ 025592 виданого 28.05.1997року за № 294, належна [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [INFO] помер дядько позивача, [PERSON] , який до дня смерті проживав в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] , разом з ним проживали за однією адресою: [PERSON] - племінник; [PERSON] - племінник, помер [INFO] . До моменту смерті [PERSON] , позивач здійснював догляд за дядьком, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Незнанівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серія ЛВ 025592 від. 28.05.1997року за № 294. Як вбачається з матеріалів справи окрім позивача, спадкоємців майна померлого [PERSON] немає, оскільки сестра спадкодавця, мати позивача, [PERSON] - померла [INFO] , [PERSON] - звідний брат, помер [INFO] . Одружений [PERSON] не був, дітей не мав. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved