Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить з посиланням на норми ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку» виселити відповідачів разом з неповнолітньою [PERSON], дочкою відповідача [PERSON], з квартири [ADDRESS] посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2013 року задоволені позовні вимоги КС «Гарантія-Кредит», згідно якого в рахунок стягнення заборгованості [PERSON] кредитній спілці «Гарантія-Кредит» в сумі 77 820 грн за кредитним договором № 03 від 10 лютого 2011 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 62,1 кв м, житлова площа 41,1 кв м за адресою: [ADDRESS], після набрання законної сили якого відповідачам надсилались вимоги про добровільне виселення, які залишились без виконання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його із зазначених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не має іншого житла і їй нікуди йти з неповнолітньою дитиною. Представник третьої особи Охріменко Т.Г. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, при цьому надали заяви про відкладення розгляду справи, так як [PERSON] знаходиться на роботі, а [PERSON] перебуває на виробничій практиці, тому суд їх неявку до суду визнав неповажною. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2013 року скасоване рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволені позовні вимоги КС «Гарантія-Кредит», згідно якого в рахунок стягнення заборгованості [PERSON] кредитній спілці «Гарантія-Кредит» в сумі 77 820 грн за кредитним договором № 03 від 10 лютого 2011 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 62,1 кв м, житлова площа 41,1 кв м за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Із копії довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області та повідомлень Ічнянського РС УДМС України в Чернігівській області вбачається, що відповідачі разом з неповнолітньою [PERSON], [INFO], зареєстровані [ADDRESS] (а.с. 6, 18, 19, 20). Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Виселення судом за заявою іпотекодержателя мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, передбачено також ст. 40 Закону України «Про іпотеку», частина 2 якої, зокрема, передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як видно з матеріалів справи позивачем 22 листопада та 09 грудня 2013 року цінними листами на адресу відповідачів надсилались вимоги про добровільне виселення протягом сорока днів з моменту їх отримання (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12), які були отримані відповідачами [PERSON] та [PERSON] 26.11.2013 року (а.с. 79), про що у судовому засіданні також підтвердила відповідач [PERSON]. Що стосується отримання такої вимоги відповідачем [PERSON], то в матеріалах справи докази цьому відсутні, так як сам факт відправлення вимоги на її адресу проживання не може слугувати доказом її отримання, тому позов підлягає частковому задоволенню в частині виселення [PERSON] та [PERSON] разом з її неповнолітньою дочкою [PERSON]. Твердження відповідача [PERSON] про неприпустимість виселення зі спірної квартири її неповнолітньої дочки, оскільки погіршаться умови її проживання, суд не може взяти до уваги, так як з розпорядження Ічнянської РДА № 404 від 24 грудня 2010 року вбачається, що комісією з питань захисту прав дитини, а також в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], було надано дозвіл [PERSON] передати в іпотеку на умовах та строком на свій розсуд квартиру, власником якої є її мати [PERSON], і що знаходиться за адресою: [ADDRESS], під забезпечення зобов»язань за кредитним договором. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь банку підлягає стягненню по 121, 80 грн судового збору.

Outcome: partial