Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який ним 16.02.2017 року було уточнено, до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві власності відповідно до договору купівлі продажу від 21.09.1987 року належить житловий будинок № 31-а, що розташований по вул. Кабардинської в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Разом з позивачем у зазначеній квартирі зареєстровані: син [PERSON], [INFO] та колишня дружина сина - [PERSON], [INFO]. Відповідачі за власним бажанням приблизно 7 років тому залишили житло позивача, розвелись та почали проживати в інших місцях. Не зняття відповідачів перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися власним будинком, оскільки на відповідачів додатково нараховуються комунальні платежі, які саме позивач змушений сплачувати самостійно. Постійне місце проживання відповідачів невідоме. Позивач неодноразово просив відповідачів у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку зі спірного житла, однак останні так і не знялись, три роки відповідачі жодного разу в житлі позивача не зявились. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням № 31-А по вулиці Кабардинської у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо наполягали на задоволенні позовних вимог позивача з підстав викладених в позові та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про їх виклик на сайті судової влади, в судове засідання не зявилися без повідомлення причин, відзиви на позовну заяву не подали, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи виконавчий комітет Центрально-міської районної у місці ради не зявився до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла від них заява, згідно якої просять суд слухати справу без участі їх представника, та за умов доведеності обставин по даній справі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вислухавши доводи позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач по справі - [PERSON] є власником житлового будинку № 31а по вул. Кабардинській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, яке належить йому на підставі договору купівлі продажу від 21 вересня 1987 року (а.с. 11) і зареєстрованого у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 30.10.1987 року у реєстрову книгу № 171 стр. 33 номер запису 37533 (а.с. 11). Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою квартального комітету від 25.12.2016 року (а.с.14), але не мешкають за вказаною адресою з 01.09.2016 року, не мають за цією адресою жодних речей, що вбачається з акту за підписом голови квартального комітету від 23.12.2016 року (а.с.15). 11.03.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КИ 109388 (а.с.13), прізвище після розірвання шлюбу відповідачка залишила «Фурса» (а.с.42-44), однак після укладення нового шлюбу 26.07.2013 року [PERSON] змінила прізвище на «Зеркаль» (а.с. 110-112). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що шлюб між відповідачами був розірваний ще у 2009 році (а.с. 13), з 2010 року відповідачі за адресою позивача не проживають, не зявляється та не мають у будинку жодних речей, але при цьому добровільно не знялися з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивача при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. Де на сьогоднішній час мешкають відповідачі позивачу не відомо. Ці обставини також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні, які є сусідами позивача та які пояснили, що дійсно останні пять років [PERSON] проживає один у будинку, сина позивача [PERSON] та колишню невістку не видно за місцем прописки, більше трьох років речей колишньої невістки та сина не бачили за місцем прописки. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи пояснення позивача, свідків та матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі дійсно зареєстровані за адресою: Дніпропетровська область, домоволодіння № 31-А по вул. Кабардинської в м [PERSON] Дніпропетровської області,який належить на праві особистої приватної власності позивачу, однак за вказаною адресою відповідачі не проживають, де на даний час мешкають відповідачі невідомо, на телефонні дзвінки не відповідають, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку зі спірного житла вони не бажають. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved