Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 16 вересня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким він передавав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 53000 грн. зі строком повернення 01 січня 2017 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. У визначений договорами строк та пізніше відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконала і кошти не провернула. Просив суд: стягнути із відповідача на його користь суму боргу в розмірі 53000 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не зявився. Відповідно до заяви позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засіданні не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся рекомендованим повідомленням про вручення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За договором позики [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 53000 грн., що еквівалентно 2000 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору, а [PERSON] зобовязувалася повернути кошти до 01.01.2017 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав розписку від 16.09.2016 року. У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Зазначений договір позики від 16.09.2016 року нотаріально посвідчено не було, а викладено у простій письмовій формі. Згідно ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.\~\~ Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. На підтвердження своїх доводів позивачем було надано розписку, як це передбачено\~\~\~ст. 1047 ЦК України. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені законні права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання з повернення боргу в розмірі 53000 грн. у встановлений в розписці строк, а тому позов знайшов своє доведення, ґрунтується на чинному законодавстві та підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу в розмірі 53000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі від задоволених позовних вимог в розмірі 640 грн.00 коп.

Outcome: approved