Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою в якій просить суд визнати за ним\~ в порядку спадкування за заповітом, право на\~земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2532 га за кадастровим номером: 6323280600:04:000:0289, яка відповідно до державного акта серії ХР 036210 належала [PERSON], який помер 28 грудня 2016 року. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28 грудня 2016 року помер його дід [PERSON], який 07 жовтня 2011 року вчинив заповіт, яким заповів йому все майно, що на день смерті йому належатиме. Позивач вказує, що інших спадкоємців, які б мали право на вказане майно не має. Також зазначає, що у червні 2017 році він звернувся до нотаріуса, з метою оформлення спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність\~ оригінала правовстановлюючого документа, у звязку з чим він звернувся до суду і просить позов задовольнити. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 27). Представник відповідача Різуненківського старостинського округу Коломацької селищної ради Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.25). Представник третьої особи Коломацької районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 29). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому провадженні. Як вбачається із заповіту, вчиненого [PERSON] 07 жовтня 2011 року, все майно, що до дня смерті йому належатиме, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося він заповів [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 563254, виданого 29 грудня 2016 року Різуненківською сільською радою Харківської області, [PERSON], помер 29 грудня 2016 року, актовий запис № 26 (а.с. 8). Як вбачається з копії державного акту серії ХР № 036210 виданого 24 вересня 2007 року, [PERSON] належала земельна ділянка, з кадастровим номером 6323280600:04:000:0289 (а.с. 10). Відповідно до розміщеного в газеті «Коломацький край» № 40 (3885) за 06 жовтня 2018 року оголошення державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №036210 виданий на імя [PERSON] на підставі розпорядження Коломацької РДА від 26 листопада 2004 року № 274 оголошено недійсним (а.с. 14). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 листопада 2018 року за № 54262722 спадкова справа після померлого 28 грудня 2016 року, [PERSON] не заводилась (а.с.28). Відповідно до довідки № 105 від 08 лютого 2018 року Різуненківським старостинським округом Коломацької селищної ради Харківської області, [PERSON], на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: Харківська область: Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Ст. Крамаря, будинок 18 (а.с. 11). Як вбачається з паспорту серії МК787482 [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: за адресою: Харківська область: Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Ст. Крамаря (а.с. 6). Згідно зі\~ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з ст.ст. 1231-1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги вище перелічені обставини, а також те, що [PERSON], у відповідності до державного акта серії ХР 036210 на момент смерті належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, 3,2532 га з кадастровим номером № 6323280600:04:000:0289, а також на випадок своєї смерті все майно, що до дня смерті йому належатиме, він заповів [PERSON], який прийняв спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом, права на\~вказану земельну ділянку.

Outcome: approved