Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що згідно наказу № 18-к від 25 березня 2005 року він працював електромеханіком у відповідача. Наказом № 15-к від 26 квітня 2013 року його було звільнено з даної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з тим, що відповідач не дотримувався законодавства про працю. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2013 року позов позивача було задоволено та стягнуто вихідну допомогу при звільнені в розмірі тримісячного заробітку в сумі 9 114 грн. 18 коп. В наслідок незаконних дій відповідача по справі йому було нараховано та виплачено заробітну плату в меншому розмір, а саме за лютий 2013 в сумі 1147 грн., за березень 2013 року 1147 грн. Відповідачем було перераховану позивачу заробітну плату за лютий 2013 року та донараховано 1 685 грн. 86 коп., а за березень 2013 року донараховано 1685 грн., а всього 3371 грн. Позивач не одноразово звертався до відповідача з проханням видати довідку про заборгованість по заробітній платі та при звільненні не була виплачена заборгованість по заробітній платі, в зв'язку з чим був змушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3 371 грн. 72 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 26 квітня 2013 року по 23 червня 2014 року в сумі 42 532 грн. 84 коп., а всього 45 904 грн. 56 коп. Представник відповідача в до судового засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді електромеханіка згідно наказу № 18-к від 25 березня 2005 року. Наказом № 15-к від 26 квітня 2013 року його було звільнено з даної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з тим, що відповідач не дотримувався законодавства про працю. Листами № 23-Т339/01-18 від 26 квітня 2013року та від 18 травня 2013 року позивача було повідомлено, що під час проведення перевірки були встановленні факти, що у лютому та березні 2013 року позивачу та інших працівникам, без дотримання вимог ст. 32 КЗпП, було змінено систему оплати праці. Заробітна плата виплачувалась з порушенням строків визначених у ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до Наказу № 115-к від 26 квітня 2013 року позивача було звільнено з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Після перевірки Територіальної державної інспекції праці у Черкаській області відповідачем було донараховано позивачу заробітну плату за лютий 2013 року в сумі 1 685 грн. 86 коп., та за березень 2013 року донараховано в сумі 1 685 грн. 86 коп., в всього 3 371 грн. 72 коп., що підтверджено довідкою № 38 від 04 липня 2013 року. Згідно ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 3 371 грн. 72 коп., яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З матеріалів справи вбачається, що спору про розмір заборгованості по виплаті заробітної плати фактично не має, так як з відповідачем було зазначено розмір в довідках. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки № 38 від 04 липня 2013, виданої ЗАТ «Електромонтаж» середньоденна заробітна плата позивача складає 101 грн. 83 грн. таким чином, середній заробіток позивача за час затримки йому виплати заробітної плати за період з 26 квітня 2013 року по 23 червня 2014 року становить 42 532 грн. 84 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення суми заборгованої заробітної плати в розмірі 3 371 грн. 72 коп. та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 42 532 грн. 84 коп. Враховуючи той факт, що при подачі позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 459 грн. 05 коп.

Outcome: approved