Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду був уточнений, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.03.2013 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Сім`я фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Дитина фактично зареєстрована та проживає разом із позивачем та його батьками. Представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.03.2013 р., місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 297. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилався [PERSON] , батьками якої є сторони по справі, актовий запис №717. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.10.2019 року №650 Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] . Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У даній справі судом встановлено, що батько дитини має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, він створив всі умови для проживання, виховання та розвитку доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач позов визнала у повному обсязі, суд задовольняє позов на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК Укрїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved