Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просить визнати [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] ([INFO]) такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою №9 в будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] працювала на ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ- БІОЛІК» з 23.11.2007 року. З 21.02.2012 року [PERSON], на період роботи на підприємстві, було надано кімнату №9 в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В той самий день, вона була зареєстрована за зазначеною адресою. 05.08.2014 року відповідач була звільнена з посади інженера-технолога товариства за угодою сторін. Разом з тим, [PERSON] є матір'ю малолітнього сина [PERSON], який зареєстрований за тією ж адресою. З моменту припинення [PERSON] трудових відносин з товариством за місцем реєстрації разом з сином не з'являються. В кімнаті №9 ніяких речей, які належать їй немає. Таким чином, [PERSON] має бути визнаною судом такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представником позивача було надано до суду заяву від [PERSON], в якій зазначено, що проти зняття з реєстрації за місцем колишнього проживання за адресою: [ADDRESS] відповідач не заперечує, також повідомила, що вона та її син житловою площею забезпечені. Представник третьої особи [PERSON] надала до суду заяву про розгляд без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наказу № 569-к від 23 листопада 2007 року [PERSON] була прийнята на роботу до ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ- БІОЛІК». 21 лютого 2012 року [PERSON], на період роботи на підприємстві, було надано кімнату №9 в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], де вона була зареєстрована разом із сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4981545 від 07.10.2004 року виданого комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» власником вищезазначеного гуртожитку є Закрите акціонерне товариство Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів «Біолік». На підставі наказу № 248-к від 05.08.2014 року [PERSON] була звільнена з посади інженера-технолога ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» за угодою сторін. З позову вбачається, що з моменту припинення [PERSON] трудових відносин позивачем за місцем реєстрації разом з сином вона не з'являються. В кімнаті № 9 гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], речей, які належать відповідачу немає. В актах про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 24 вересня 2014 року та від 16 червня 2015 року, які складені представниками адміністрації ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» зазначено, що громадянка [PERSON] у гуртожитку ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» не проживає з серпня місяця 2014 року і по цей час. Громадянка [PERSON], зареєстрована в даному будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б їй належали немає. [PERSON], після звільнення з ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» виїхала з кімнати гуртожитку, в якій зареєстрована. З відповіді Начальника Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 506 від 04.2.2015 року вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], за фактом перешкоджання їй потрапити до місця мешкання, до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зверталась. Крім того, з довідки Філіалу Державного унітарного підприємства ставропольського краю «Ставрополькрайводоканал» - Благодарненський «Міжрайводоканал» від 17.03.2016 року вбачається, що [PERSON] працює в філіалі ДУП СК «Ставрополькрайводоканал» - Благодарненський «Міжрайводоканал» на посаді провідного технолога з 21.08.2015 року по даний час. Довідка Муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа №9» міста Благодатного Ставропольського краю від 16.03.2016 року № 139 свідчить, що [PERSON] [INFO] в 2015-2016 навчальних роках навчається в 3 «В» класі Муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа №9». Згідно зі ст. 127 Житлового кодексу України гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Відповідно до ч.2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач була зареєстрована в гуртожитку, який належить позивачу на час роботи в товаристві, після звільнення [PERSON] в даному приміщенні не проживає, особистих речей в кімнаті немає, у зв'язку з чим втратила право користування вищевказаною житловою площею. На підставі викладеного та

Outcome: approved