Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 27 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра» (правонаступником з 04.02.2011р. є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір №884439/ФЛ, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 5 000,00 грн. із розрахунку 3.20% на місяць строком з 27.08.2008 року по 15.08.2011 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Кредит було отримано Відповідачем 27.08.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 27.08.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 2.3.1, 2.3.2, відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п. 2.3.1 кредитного договору. Утім, відповідачем станом на 06.01.2012 р. порушені пункти 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо Відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору. Згідно п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5 вказаного Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, Відповідач сплачує позивачу фіксований штраф у розмірі 30.00 грн. Посилаючись у позові на те, що станом на 06.01.2012 р. розмір заборгованості відповідача за договором складає 8 061, 30 грн. (складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 4 554,61 грн., несплачені відсотки - 1 924,53 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 1 22216 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360.00 грн.), у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в зазначеному вище розмірі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю та просив суд його повністю задовольнити. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПЕК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що 27 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра» (правонаступником з 04.02.2011р. є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 884439/ФЛ, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 5 000.00 грн. із розрахунку 3.20% на місяць строком з 27.08.2008 року по 15.08.2011 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Кредит було отримано відповідачем 27.08.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 27.08.2008 року. Укладаючи договір, сторони за ним досягли згоди з питань щодо його предмету, прав та обов'язків обох сторін, строків та розмірів платежів за основним зобов'язанням і умови їх визначення, відповідальності сторін, строку його дії та інших умов, утім, на порушення ст.ст. 525, 526, 651 ЦК України відповідачем порушені істотні умови договору, допущено невиконання позичальником умов даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 06.01.2012 р. складає 8 061, 30 грн. (складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 4 554,61 грн., несплачені відсотки - 1 924,53 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 1 22216 грн., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360.00 грн.). Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 06.01.2012 р. складає 8 061,30 грн., через що для суду задля поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідача зазначеної вище суми заборгованості. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved