Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про те, що 07.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/02-48/857-09 відповідно до пункту 1.1 якого, банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 100 000 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору кредит надано строком по 06.07.2015 року, процентна ставка - 17,3 % річних. Відповідно до п. 2.1 цього договору кредитні кошти видані з цільовим використанням на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.1 цього договору банк надав кредит позичальнику на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 5.1 цього кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в сумах, строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6 цього договору позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплати нараховані проценти на умовах, передбачених договором. Заборгованість за кредитом позичальник зобов'язався погашати відповідно до графіку погашення. Відповідно до п. 7.4 цього кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. У разі направлення банком позичальнику вимоги про необхідність дострокового погашення заборгованості за кредитом, така вимога підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком на адресу позичальника, зазначеною в реквізитах договору. Відповідно до п. 9.1 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом (позичкової, процентів, комісій, штрафі тощо). Відповідно до п. 10.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитних коштів позичальник сплачує на користь банку пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. 04.09.2008 року між банком та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 014/02-48/857-08з2, відповідно до умов п. 1 якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/02-48/857-08 від 07.07.2008 року, укладеного між банком та боржником - [PERSON], за умовами якого останній зобов'язався повернути банку кредит у сумі 100 000,00 дол. США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню/штраф) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотеко держателю всі можливі збитки, повеневі ним в наслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 29,1 кв.м, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування квартири від 02.09.1996 року за реєстровим № 1-5617 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.07.2008 року за реєстровим № 23861535. Заставна вартість предмета іпотеки на момент укладення цього договору визначено сторонами в сумі 179 052,00 грн. Відповідно до умов п. 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, у тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки (п. 3.1.4 договору іпотеки). Відповідно до п. 6 цього договору у разі, якщо порушення боргового зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього договору банк надсилає боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, строк для виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога залишається без задоволення банк вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені строки сум неустойки (п. 6.2 договору іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у т.ч. за рішенням суду (п. 6.4 договору іпотеки). Позивальник не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені кредитним договором. Сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за вих. № 114-0-0-00/15-4720 та майновому поручителю направлено вимогу про порушення забезпеченого обтяження зобов'язання за № 114-0-0-00/15-4717. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № 014/-2-48/85708 від 07.07.2008 року станом на 21.08.2013 року складає 31 710,21 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 415 809,29 грн., із них: заборгованості за кредитом - 29 435,85 дол. США (еквівалентно 385 986,12 грн.), в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 8 346,67 дол. США (еквівалентно 109 448,13грн.); заборгованості за відсотками - 1 890,94 дол. США (еквівалентно 24 795,50 грн.), що складається із 781,29 дол. США (еквівалентно 10 244, 89 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (до 31 дня), 432,51 дол. США (еквівалентно 5 671,41 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (понад 31 дня), 418,55 дол. США (еквівалентно 5 488,36 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (понад 60 днів); розрахункова пеня - 383,42 дол. США (еквівалентно 5 027,67 грн.). Просять суд стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який народився [INFO] в м. Умань Черкаської області на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/02-48/857-08 від 07.07.2008 року, станом на 21.08.2014року в сумі 31 710,21 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 415 809,29 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним № 014/02-48/857-08 від 07.07.2008 року в сумі 31 710,21 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 415 809,29 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 29,1 кв.м, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування квартири від 02.09.1996 року за реєстровим № 1-5617 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.07.2008 року за реєстровим № 23861535 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», визначивши початкову ціну реалізації відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. Представник позивача Пепчук Л.О. в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що між позивачем [PERSON] та банком було укладено кредитний договір на суму сто тисяч доларів США. З метою забезпечення виконання умов цього договору було укладено ще один договір - договір іпотеки між банком та відповідачем [PERSON] Спочатку відповідачем [PERSON] умови договору виконувалися, але в подальшому виплата коштів була припинена, що призвело до утворення заборгованості. Відповідач [PERSON], при укладенні договору іпотеки, був повідомлений про те, що він несе відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору, з чим погодився, про що поставив свій підпис. Вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в іпотеці в їх банку є дві квартири відповідача [PERSON], а заборгованість по кредитному договору становить майже тридцять дві тисячі доларів США. За вказаних обставин, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON], він же представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив, що дійсно укладав кредитний договір з позивачем, умови якого виконував належним чином, але у зв'язку із тим, що втратив роботу, а також, у зв'язку із різкою зміною курсу долару, виплата припинилася. Має намір в найкоротший термін продовжити виплату кредиту, тому заперечує проти звернення стягнення на квартиру, що належить його довірителю [PERSON] При цьому не заперечує проти реалізації однокімнатної квартири, що перебуває у його власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду подав заяву, якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. В подальші судові засідання не з'являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв, про розгляд справи повідомлений своєчасно. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що згідно кредитного договору № 014/02-48/857-08, укладеного 07 липня 2008 року, позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано кредит відповідачу [PERSON] в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США строком по 06 липня 2015 року зі сплатою 17,3 % річних. Згідно договору іпотеки № 014/02-48/857-08з1, укладеного 04 вересня 2008 року між позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/02-48/857-08, укладеного 07 липня 2008 року, позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира загальною площею 69,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири від 09.01.2007 року за реєстровим № 1-11 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.07.2008 року за реєстровим № 17032102. Згідно договору іпотеки № 014/02-48/857-08з2, укладеного 04 вересня 2008 року між позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/02-48/857-08, укладеного 07 липня 2008 року, позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира загальною площею 29,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири від 02.09.1996 року за реєстровим № 1-5617 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.07.2008 року за реєстровим № 23861535. Згідно розрахунку сума заборгованості позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № 014/-2-48/85708 від 07.07.2008 року станом на 21.08.2013 року складає 31 710,21 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 415 809,29 грн., із них: заборгованості за кредитом - 29 435,85 дол. США (еквівалентно 385 986,12 грн.), в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 8 346,67 дол. США (еквівалентно 109 448,13грн.); заборгованості за відсотками - 1 890,94 дол. США (еквівалентно 24 795,50 грн.), що складається із 781,29 дол. США (еквівалентно 10 244, 89 грн.) прострочена заборгованість за відсотками, 432,51 дол. США (еквівалентно 5 671,41 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (до 31 дня), 418,55 дол. США (еквівалентно 5 488,36 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (понад 31 день), 258,59 доларів США (еквівалентно 3 390,84 грн.) прострочена заборгованість за відсотками (понад 60 днів); розрахункова пеня - 383,42 дол. США (еквівалентно 5 027,67 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема з договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За визначенням ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником, у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Своє зобов'язання із передачі відповідачу [PERSON] у власність грошових коштів позивач виконав вчасно та належним чином, що підтверджується підписами сторін під договором позики. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору своє зобов'язання із повернення грошових коштів у встановлений строк не виконав. Частиною 1 ст. 572 ЦК Укроаїни ба ст. 1 ЗУ «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає, зокрема, на підставі договору. Згідно з положеннями ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно пункту 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, у тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання із повернення грошових коштів, отриманих за договором позики, у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Таким чином, суд прийшов до переконання, що у рахунок погашення заборгованості за договором позики слід звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати понесені позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved