Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, мотивуючи позов тим, що відповідно до кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року, укладеного між ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ЗАТ «ХОУМ Кредіт Банк», правонаступником якого є ВАТ «ХОУМ Кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ХОУМ Кредит Банк», та [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 20 тисяч доларів США. Договором за користування кредитом передбачена сплата відсотків в розмірі 17 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 31.07.2011 р. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 36.840.06.11.1 від 01.08.2006 р. між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ПАТ «ХОУМ Кредит Банк». 28.03.2011 р. між ПАТ «ХОУМ Кредит Банк» та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 20110328-г, згідно з яким первісний кредитор відступив новому кредитору всі свої права, в тому числі за кредитним договором № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року, договором поруки № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року. Оскільки в порушення умов кредитного договору позичальник [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, станом на 25.02.2013 року у нього утворилась заборгованість в сумі 361675,60 грн., яку ПАТ «Платинум Банк» просив стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] Представник позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися - про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог закону. В судове засідання з'явився представник відповідача [PERSON], яка позов не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що у матеріалах справи відсутні докази правонаступництва між ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк» та ЗАТ «Агробанк», а до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності. Крім того, [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки дія договору поруки припинилася. Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року останній отримав кредит в розмірі 20 тисяч доларів США. Договором передбачена сплата за користування кредитом відсотків в розмірі 17 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 31.07.2011 р. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Агробанк». Першого серпня 2006 року з метою забезпечення повернення кредиту між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Агробанк» укладений договір поруки, за яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед ЗАТ «Агробанк» відповідати в повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 договору поруки та ст. 554 ЦК України поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з [PERSON] за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості за кредитним договором. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 1.1 договору поруки від 01.08.2006 р., відповідач [PERSON] зобов'язалася в разі невиконання та/або порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У підпункті 4.2 Кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 р. визначено спосіб виконання зобов'язання позичальником перед банком. Так, починаючи з місяця, наступного за датою видачі кредиту, щомісячно в період з 1 по 16 число вносити грошові кошти: - в сумі 333,33 долари США для погашення заборгованості за кредитом; - в сумі достатній для погашення заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в попередньому календарному місяці. Зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (надалі - ЄДР ЮО та ФОП) № 18412402 вбачається, що станом на 01.06.2006 р. ЗАТ «Агробанк» значився як діюча юридична особа. В подальшому правонаступником ЗАТ «Агробанк», за посиланням позивача, стало Закрите акціонерне товариство «ХОУМ Кредит Банк». Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2014 р. позивачу було запропоновано надати докази правонаступництва між цими юридичними особами, оскільки відповідні запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не дали результату. На виконання зазначеної ухвали докази правонаступництва не були надані. Таким чином, факт правонаступництва між ЗАТ «Агробанк» та ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк» не підтверджений належними та допустимими доказами. Суд не приймає як належний та допустимий доказ ксерокопії 1-2, 24-25 сторінок статуту ПАТ «Банк Восток», оскільки суд позбавлений можливості оцінити даний доказ на предмет достовірності, відповідності оригіналу, адже він поданий лише частково, а копія є незасвідченою. Крім того, судом враховано, що копія аркушів зі статуту іншого підприємства не може вважатись належним та допустимим доказом правонаступництва між юридичними особами у розумінні статей 58, 59 ЦПК України. Також судом встановлено, що 28.03.2011р. між ПАТ «ХОУМ Кредит Банк» та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладений договір відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступив новому всі свої права, в тому числі за кредитним договором між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Агробанк», договором поруки між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Агробанк». Як вбачається з витягу з ЄДР ЮО та ФОП № 18410435, станом на 28.03.2011 р., тобто день укладання договору відступлення права вимоги № 20110328-г від 28.03.2011 р., Публічне акціонерне товариство значиться в реєстрі як діюча юридична особа. При цьому, у розділі витягу № 18410435 «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначена юридична особа - Закрите акціонерне товариство «ХОУМ Кредіт Банк». При цьому не міститься жодних посилань на ЗАТ «Агробанк». Системно оцінивши вказані вище докази, суд прийшов до переконання, що в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва між ЗАТ «Агробанк» та ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк», а також докази правового зв'язку між ЗАТ «Агробанк» як позичальником за спірним кредитним договором та позивачем. Також суд звертає увагу на наступне. Згідно п. 1.4 договору відступлення права вимоги № 20110328-г від 28.03.2011 р. перехід від первісного кредитора права вимоги до нового кредитора відбувається в момент підписання Акта приймання передачі. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2014 р. позивачу було запропоновано надати даний акт, однак він позивачем не наданий. Отже, на теперішній час вважати позивача таким, що набув право вимоги як новий кредитор у суду немає. Судом встановлено, що підпунктом 2.3 договору відступлення права вимоги № 20110328-г передбачений обов'язок нового кредитора здійснити певні дії від імені первісного кредитора, а саме: - надіслати кожному з позичальників та їх поручителям (за наявності таких) письмове повідомлення (з відміткою про отримання) про відступлення права вимоги із зазначенням вимоги, яка підлягає виконанню; - надіслати кожному з поручителів письмове повідомлення (з відміткою про отримання) про відступлення права вимоги за договорами поруки, із зазначенням реквізитів нового кредитора. Проте до теперішнього часу з даною інформацією ніхто не звертався. За цих обставин відповідачі обґрунтовано керувались ч. 2 ст. 517 ЦК України, яка визначила, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed