Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 45000 грн боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 травня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачу 55000 гривень, а відповідач зобовязався повернути позику до 05 листопада 2014 року. У серпні 2014 року відповідач повернув 10000 гривень та просив продовжити строк виконання зобовязання до 05 листопада 2015 року, проте позивач як позикодавець на це згоди не надав. У судове засідання позивач не зявився, участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути без його участі та позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заперечення,позовні вимоги не визнав. При цьому н е заперечив факту укладення договору позики з позивачем 05 травня 2014 року на суму 55000 грн, а також того, що повернув лише 10000 грн, проте, вважає, що строк виконання зобовязання щодо повернення 45000 грн не настав, так як між сторонами було усно погоджено зміну строку виконання зобовязання з 05 листопада 2014 року на 05 листопада 2015 року.Просить у задоволенні позову відмовити,справу розглядати у його відсутності. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, відповідно до ст.169 ЦПК УКраїни,на підставі наявних доказів.У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] визнав ті обставини, що ним 05 травня 2014 року було отримано від позивача за договором позики 55000 грн, з яких повернуто 10000 грн, тому суд вважає ці обставини встановленими, і, як наслідок, суд вважає встановленою ту обставину, що невиконана частина зобовязання відповідача за договором позики від 05 травня 2014 року становить 45000 грн. Відповідно до п.1 договору позики від 05 травня 2014 року відповідач зобовязувався повернути суму позики повністю до 05 листопада 2014 року. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами внесення змін у договір позики від 05 травня 2014 року щодо зміни строку виконання зобовязання з 05 листопада 2014 року на 05 листопада 2015 року. В силу ст. 526,526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у відповідача існує перед позивачем зобовязання за договором позики від 05.05.2014 року на суму 45000 грн, строк виконання якого настав 05.11.2014 року. Отже, права позивача порушені та підлягають захисту, позов є підставним та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 450 грн.

Outcome: approved