Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 549624 від 30 грудня 2009 року, визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 28128507 від 08 лютого 2018 року, шляхом припинення речових прав, їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий № 4623685600:06:000:0185, визнати незаконною та скасувати державну реєстрації земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185 шляхом припинення усіх речових прав на неї, їх обтяжень. Мотивував свої позовні вимоги тим, що йому на праві приватної власності на підставі державного акту на землю серії ЛВ № 46098 від 28 липня 1997 року належить земельна ділянка площею 0,1069 га, розташована в с. Раковець Пустомитівського району Львівської області, яка межує з садовим товариством «Оксана», земельною ділянкою [PERSON] , землями загального користування, дорогою. З метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру він 09 жовтня 2019 року уклав договір з ФОП [PERSON] на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості). В подальшому він звернувся до відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Рішенням № РВ-4601357122019 від 27 грудня 2019 року Державний кадастровий реєстратор відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відмовив йому у внесенні відповідних відомостей з підстави розташування в межах його земельної ділянки іншої ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185, площа якої співпадає з площею його ділянки. Повідомляє, що право власності на цю земельну ділянку зареєстровано на [PERSON] на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1959/09. Зазначає, що технічна документація з землеустрою на [PERSON] у місцевий архівний фонд відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не надходила, поземельна книга на цю ділянку не передавалася, що свідчить про те, що він набагато раніше за [PERSON] оформив право власності на свою земельну ділянку. Зауважує, що вищевказаним рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на іншу земельну ділянку, а саме на ділянку, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту в с. Новосілка перед територією дач для ведення особистого селянського господарства площею 1,62 га. Повідомляє, що [PERSON] 04 лютого 2016 року продала земельну ділянку площею 0,1433 га, кадастровий № 4623685600:06:000:0185 [PERSON] . Враховуючи наведене, вважає, що [PERSON] не мала права оформляти у приватну власність вказану земельну ділянку, з огляду на що просить позовні вимоги задовольнити. Повідомив, що судові витрати становлять 2522 грн. 40 коп. судового збору, які просив стягнути з відповідачів на його користь. Ухвалою судді від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні 09 листопада 2020 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не погодився. Зазначив, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1959/09 визнано протиправними дії Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області щодо передачу у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельних ділянок, які знаходяться на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту у с. Новосілки перед територією дач та перебувають у фактичному користуванні позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , визнано за позивачами право власності на такі ділянки, зокрема за [PERSON] на земельну ділянку площею 1,62 га, зобов`язано Управління Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області оформити та видати позивачам державні акти на право власності на земельні ділянки. Таким чином, [PERSON] на підставі вказаного рішення суду видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1433 га, кадастровий № 4623685600:06:000:0185. Відтак, вважає, що реєстрація права власності на земельну ділянку за [PERSON] є правомірною. Повідомляє, що позивач у липні 2019 року подав апеляційну скаргу на рішення суду від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1959/09, однак ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 вересня 2019 року йому відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження. Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року касаційна скарга позивача на ухвалу суду апеляційної інстанції залишена без задоволення. Зауважив, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку є неможливим з огляду на те, що норма, передбачена п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не може бути застосована судом як підстава для скасування речових прав коли такі права виникли на іншій підставі, ніж рішення державного реєстратора. Повідомляє, що розмір очікуваних судовий витрат становить 25000 грн. З огляду на вказане, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь [PERSON] судові витрати. 17 листопада 2020 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що законодавством передбачено порядок складання державного акту на право власності на земельну ділянку, який передбачає встановлення інформації та складання необхідних документів щодо перенесення в натуру (на місцевість) та встановлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки. Вказаний порядок не був дотриманий [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Львівської області, що призвело до накладення в Державному земельному реєстрі земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185 на земельну ділянку позивача. Зауважує, що вищезгаданим рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на іншу земельну ділянку площею 1,62 га. 24 листопада 2020 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Лишкович В.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона з позовними вимогами не погодилася. Зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області є неналежним відповідачем у даній справі. З огляду на вказане, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. 26 листопада 2020 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому він зазначив, що твердження позивача про відсутність у відзиві доказів розроблення технічної документації з землеустрою, кадастрового плану земельної ділянки та інших встановлених законодавством документів, необхідних для складання державного акту серії ЯЕ № 549624, є домислами позивача. Зауважує, що земельна ділянка кадастровий № 4623685600:06:000:0185 сформована на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий план земельної ділянки складений за результатами зйомки, на ньому відображені зовнішні межі ділянки. Зазначає, що технічна документація не може бути наявна у відповідача, оскільки зберігається у двох екземплярах у районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України та у виконавця робіт. Повідомляє, що у грудні 2012 року прокуратурою здійснювалася перевірка з приводу законності надання у власність, зокрема [PERSON] земельної ділянки, за результатами якої підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не встановлено. 04 грудня 2020 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Львівської області, у якій він зазначив, що спір виник з вини структурного підрозділу управління, оскільки саме він вніс неправдиві відомості до Державного земельного кадастру, не маючи на це жодних правових підстав. Протокольною ухвалою від 21 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 22 грудня 2020 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Лишкович В.І. до суду надійшли заперечення, у яких вона підтримала позицію про те, що управління є неналежним відповідачем. 01 лютого 2021 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення на заперечення відповідачів у яких він зазначив, що з 1997 року володіє і користується згаданою земельною ділянкою. Жодних застережень від відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо користування ділянкою йому не висловлювалося. Вказав, що при оформленні документів на вказану вище земельну ділянку не дотримано вимоги чинного законодавства. В судовому засіданні 16 лютого 2021 року представник відповідача [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, відповідях на відзив і додаткових поясненнях, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, заперечили проти застосування наслідків спливу строку позовної давності з огляду на те, що такий пропущений не був. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, клопотав про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Лишкович В.І. у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи як шляхом направлення поштовою кореспонденції на його адресу, так і шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. Третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 46098, виданим 28 липня 1997 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Раковецької сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області № 21 від 23 травня 1996 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1069 га, розташована на території Раковецької сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, яка від точки «А» до точки «Б» межує з землями с/т «Оксана», від точки «Б» до точки «В» з земельною ділянкою [PERSON] , від точки «В» до точки «А» з землями Раковецької сільської ради (дорогою). Таким чином, вказана земельна ділянка перебуває у приватній власності позивача з 1997 року. Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленою ФОП [PERSON] за договором № 106/П від 09 жовтня 2019 року встановлено, що вказана земельна ділянка станом на 2019 рік від точки «А» до точки «Б» межує з земельною ділянкою [PERSON] . Точка «А» має координати за Х 5\~491\~460,222, за Y 1\~338\~375,797, точка «Б» за Х 5\~491\~429,681, за Y 1\~338\~364,098, точка «В» за Х 5\~491\~408,214, за Y 1\~338\~350,087. Рішенням № РВ-4601357122019 від 27 грудня 2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відмовлено позивачу на підставі його заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17 грудня 2019 року у внесенні відомостей до державного земельного кадастру щодо згаданої вище земельної ділянки у зв`язку з тим, що електронний документ не відповідає установленим вимогами, про що зазначено у протоколі перевірки документа, а також у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме кадастровий № 4623685600:06:000:0185, площа якої співпадає на 100 %. Враховуючи наведене, судом встановлено, що земельна ділянка, належна позивачу, розташована в межах земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185, хоча право власності на неї оформлено раніше, ніж на останню. Стаття 158 ЗК України передбачає, що суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Згідно зі ст. 155 ЗК України у разі видання акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Частина 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює як одну з підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ч. З ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів. Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. За ч. 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 549624, виданого 30 червня 2003 року, вбачається, що відповідачу [PERSON] на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1959/09 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1433 га, кадастровий № 4623685600:06:000:0185. Як стверджується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1959/09, за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 1,62 га, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту в с. Новосілки перед територією дач. Слід зазначити, що за вказаним рішенням суду неможливо визначити точне місцезнаходження земельної ділянки, право власності на яку визнано за [PERSON] . Крім того, судом визнано її право власності на земельну ділянку площею 1,62 га, а не на ділянку площею 0,1433 га, на яку їй видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. З огляду на вказане та враховуючи те, що межі земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185 накладаються на межі належної позивачу земельної ділянки, суд приходить до висновку, що Управління Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, видаючи державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 549624, а також відділ Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області, якому згадане Управління підпорядковувалося у своїй діяльності, приймаючи рішення про реєстрацію земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185 від 30 грудня 2009 року, діяли не на підставі вище зазначених норм права та допустили реєстрацію земельної ділянки, межі якої накладаються на земельну ділянку позивача, тобто надали належну позивачу на праві власності земельну ділянку відповідачу [PERSON] . Відтак, зазначений державний акт є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до постанови КМ України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Держземагенства, а саме Відділ Держземагентства у Пустомитівському районі реорганізовано на Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07 квітня 2016 року внесено запис № 14041120003002685 про припинення юридичної особи Відділу Держземагентства у Пустомитівському районі (код ЄДРПОУ\~38370736). Постановою КМ України 31 серпня 2016 року № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» ліквідовано, як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру і Державного агентства земельних ресурсів за переліком згідно з додатком. Визначено перелік територіальних органів Держгеокадастру, що ліквідуються, зокрема, у Львівській області Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області. На виконання постанови КМ України 31 серпня 2016 року № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято наказ від 07 листопада 2016 року № 294 «Про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області». Згідно до вищезазначеного наказу, Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області ліквідовано як юридичну особу публічного права. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 червня 2017 внесено запис № 14041110004003332 про припинення юридичної особи Відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області (код ЄДРПОУ\~39948863). Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 лютого 2017 року № 41 «Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Львівській області» на Головне управління Держгеокадастру у Львівській області покладено функції і повноваження управлінь/відділів, що ліквідуються, зокрема Відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявні відомості щодо Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (код ЄДРПОУ\~39769942). Вказане свідчить\~про те,\~що правонаступником\~відділу Держземагентства\~у Пустомитівському\~районі,\~як юридичної\~особи публічного\~права,\~є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, а отже для нього є обов`язковими всі наслідки рішень, дія та бездіяльності вказаного відділу, зокрема і наслідки неналежного, невпорядкованого обліку таким земельних ділянок, які передаються особам у власність. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області є належним відповідачем у даній справі. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 222372698 від 02 вересня 2020 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,1433 га, кадастровий № 4623685600:06:000:0185 була відчужена [PERSON] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 лютого 2016 року. [PERSON] зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку 04 лютого 2016 року. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/18, юридичні чи фізичні особи, в тому числі й відповідачі у справі не могли законно набути право приватної власності на спірні земельні ділянки. Натомість вони набули таке право власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідачів на землю стало можливим у результаті прийняття органом виконавчої влади низки рішень та наступного укладення договорів купівлі-продажу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки вимога позивача про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 549624 підлягає задоволенню, а тому рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 28128507 від 08 лютого 2018 року слід визнати протиправним та скасувати шляхом припинення речових прав, їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий № 4623685600:06:000:0185, зареєстрованого за № 13159575 від 04 лютого 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за громадянином [PERSON] . Крім того, підлягає визнанню незаконною та скасуванню державна реєстрація земельної ділянки кадастровий № 4623685600:06:000:0185 шляхом припинення усіх речових прав на неї, їх обтяжень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити. Щодо заявленого клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, враховуючи те, що позивач дізнався про порушення свого права власності на згадану вище земельну ділянку отримавши рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у внесенні відомостей до державного земельного кадастру № РВ-4601357122019 від 27 грудня 2019 року про відмову у задоволенні його заяви від 17 грудня 2019 року, строк позовної давності ним не пропущено. З огляду на зазначене, підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~те,\~що спір\~виник внаслідок\~неправомірних дій\~Управління Держкомзему\~у Пустомитівському\~районі Львівської\~області та\~відділу Держземагентства\~у Пустомитівському\~районі Львівської\~області,\~якому згадане\~Управління підпорядковувалося\~у своїй\~діяльності,\~а також\~те,\~що правонаступником\~відділу Держземагентства\~у Пустомитівському\~районі,\~як юридичної\~особи публічного\~права,\~є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, з нього на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2522 грн. 40 коп.

Outcome: approved