Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, спричинених збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригодив обґрунтування якого, вказує, що [PERSON] 10.08.2013 о 12 год. 30 хв. на 0 км + 350 м під'їзної дороги до аеропорту м. Харкова з боку м. Києва, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинено механічні ушкодження. 12.09.2013 відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області, яка набрала чинності, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючий на момент дорожньо-транспортної пригоди, поліс № АС 3639831 у СТзДВ «Гарантія». Франшиза по даному полісу становить 500 грн., яка добровільно [PERSON] не сплачена. Про настання страхового випадку позивач 12.08.2013 повідомив страхову компанію, а 30.09.2013 зареєстровано заяву про страхове відшкодування, ним надані усі необхідні документи для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, але страхова виплата проведена не була. Страховик порушив строки виплати страхового відшкодування, у зв'язку з чим зобов'язаний виплатити страхове відшкодування в розмірі 21411,33 грн., пеню за прострочення виплати в розмірі 19033 грн., інфляційні втрати в розмірі 18401,56 грн., 3 проценти річних від простроченої суми в розмірі 1564 грн. Ним були понесені наступні додаткові витрати: 2500 грн. витрати на правову допомогу та 1000 грн. витрати на проведення експертизи, які підлягають стягненню із страхової компанії. Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомили про причини неявки, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Судом встановлено, 10.08.2013 о 12 год. 30 хв. на 0 км + 350 м під'їзної дороги до аеропорту м. Харкова з боку м. Києва, [PERSON], керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинено механічні ушкодження. 12.09.2013 постановою Харківського районного суду Харківської області, яка набрала чинності, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим його вина відповідно до ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючий на момент дорожньо-транспортної пригоди, поліс № АС 3639831 у СТзДВ «Гарантія». Франшиза по даному полісу становить 500 грн. Про настання страхового випадку позивачем 12.08.2013 було повідомлено страхову компанію та 30.09.2013 за було зареєстровано заяву про страхове відшкодування, надані усі необхідні документи для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування на цей час страхова виплата не проведена. Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу № 29177 від 16.06.2016 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (майнова шкода) склала 21411,33 грн. Заява про отримання страхового відшкодування була подана позивачем 30.09.2013, а отже строк виконання зобов'язання відповідно ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», по виплаті страхового відшкодування настав 29.12.2013. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Отже, у зв'язку з тим, що у [PERSON] забезпечений транспорт знаходився у користуванні з правових підстав, СТзДВ «Гарантія», як страхувальник, зобов'язана у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Заява про страхове відшкодування була подана позивачем 30.09.2013, а отже строк виконання зобов'язання відповідно ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», по виплаті страхового відшкодування настав 29 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Статтею 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або відмовити у його здійсненні за наявності підстав, передбачених ст. 37 Закону. Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці першому п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 21 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Таким чином, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з СТЗДВ «Гарантія» складає 20911,33 грн. ( 21411,33 грн. - 500 грн.) за відрахуванням франшизи. Станом на 27.06.2016 СТЗДВ «Гарантія» не сплатило страхове відшкодування та прострочила виплату страхового відшкодування - кількість днів прострочення виконання зобов'язання складає 912 днів (з 30.12.2013 по 29.06.2016 ). У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню 3% річних за період з 30.12.2013 по 29.06.2016, втрати від інфляції за період з 30.12.2013 по 01.06.2016, пеня з 30.12.2013 по 29.06.2016 із наступного розрахунку Пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 30.12.2013 по 29.06.2016, що підлягає стягненню з відповідача складає 19033 грн., яка розраховується за наступною формулою: розмір пені=СБ*(ОС*2)%/КДР*КДП, де СД - сума боргу; ОС - облікова ставка НБУ; КДР - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення. Підлягають стягненню з відповідача інфляційній втрати, у зв'язку з невиплатою своєчасно відповідачем страхового відшкодування за період з 30.12.2013 по 01.06.2016 у розмірі 18401,56 грн., які розраховані за наступною формулою 20911,33 (сума боргу)*( індекс інфляції)/100% Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних за весь час прострочення, таким чином підлягають стягненню з відповідача 3 % річних за весь час прострочення. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача СТЗДВ «Гарантія» 3 відсотки річних від простроченої суми за період з 30.12.2013 по 29.06.2016 у розмірі 1564 грн., які розраховані за формулою: 20911,33 грн. (сума боргу) * 3 % / 100%/365 * 912 = 1564 грн. Відповідно до статті 34.3 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Документально підтверджені витрати на проведення дослідження склали 1000 грн., які підлягають стягненню з відповідача СТЗДВ «Гарантія». На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим частково та стягує з відповідача з відповідача СТЗДВ «Гарантія» страхове відшкодування в розмірі 20911,33 грн., пеню за прострочення виплати в розмірі 19033 грн., інфляційні втрати в розмірі 18401,56 грн., 3 проценти річних від простроченої суми в розмірі 1564 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 1000 грн. Відповідно, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню несплачена ним франшиза у розмірі 500 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з умовами Договору про надання юридичних послуг від 06.06.2016, вартість правової допомоги становить 2500 грн. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вартість оплати однієї години роботи особа, яка надала правову допомогу, не може перевищувати 40 % від мінімальної заробітної плати. Станом на 06.06.2016 мінімальна заробітна плата в Україні встановлена в розмірі 1450 грн. Таким чином, одна година роботи особи, яка надавала правову допомогу, не може перевищувати 580 грн. за одну годину. Відповідно до положень «міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби», затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 108 від 11.05.2004, можливо визначити норми витрат часу особи, яка надає правову допомогу, за основними діями, а саме: - підготовка, візування та реєстрація позовної заяви (7,40 годин); - контроль за отриманням ухвали про відкриття провадження по справі (1,50 години); - участь у розгляді справи в суді (4 години за одне засідання); - контроль за отриманням рішення суду (1,50 годин). Таким чином, витрат часу особи, яка надає правову допомогу, можна розрахувати за формулою: 7,40 + 1,50+ 4, 00 + 1,50 + (N * 4,00) = 14,40 + (N * 4,00), де N - кількість судових засідань понад перше судове засідання, оскільки завчасно не відомо, скільки судових засідань відбудеться під час розгляду судової справи. Таким чином, граничний розмір витрат на правову допомогу на 06.2016 рік можна визначити за формулою: 14,40*580 грн. + (N*4,00)* 580 грн. = 8352 грн. + (N * 4,00)*580,00 грн. Згідно з умовами Договору від 06.06.2016 року про надання правової допомоги, вартість правової допомоги становить 2500 грн. Як вбачається з акту приймання-передачі юридичних послуг від 29.06.2016 до договору про надання правової допомоги від 06.06.2016 та квитанції від 29.06.2016 позивачем за юридичні послуги сплачено 2500 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved