Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким виключити відомості про нього як батька з актового запису № 06 від 11 січня 2012 року , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про народження [PERSON] Артемевіни [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що у 2010 році він познайомився з відповідачкою [PERSON], став з нею зустрічатися, мав з нею статеві відносини. У березні 2011 року вони з відповідачкою посварилися і припинили зустрічатися. У травні 2011 року відповідачка йому повідомила , що вона вагітна від нього. 15 жовтня 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюбу, а 15 грудня 2011 року відповідачка народила дитину дочку [PERSON]. Батьком дитини при реєстрації її народження в органі РАЦС був записаний він позивач. Але чім більш дитина підростала , тим більш він помічав , що вона не схожа на нього. В подальшому в процесі спільного проживання під час сварки відповідачка повідомила , що він - позивач не є батьком дитини. В звязку з тим , що сімейне життя з відповідачкою не склалося, їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка підтвердила , що він позивач не є батьком її дочки [PERSON] , а батьком дитини є іншій чоловік - [PERSON], з яким відповідачка перебувала у статевих стосунках в період з березня по травень 2011 року , тобто в період часу коли вони з відповідачкою перебували у сварці та не зустрічалися. Тому він вважає, що він не є батьком дитини , яку народила відповідачка , та просить виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позов визнала та підтвердила в судовому засіданні , що позивач не є батьком її дочки [PERSON] [INFO] , а батьком дитини є [PERSON], з яким вона перебувала у статевих відносинах в період з березня по травень 2011 року , коли і була зачата дитина. Третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білгород Дністровського районного управління юстиції Одеської області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи в судовому засіданні. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , їх шлюб було зареєстровано 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області , про що було зроблено актовий запис за № 177. 15 грудня 2011 року відповідачка народила дочку [PERSON]. Народження дитини було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 06 від 11 січня 2012 року, в якому батьком дитини записаний позивач [PERSON] (а.с.35). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 12 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано . Рішення суду набрало законної сили (а.с.8). Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка за її заявою записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Згідно із роз'ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів '', оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень ( ст.. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі ( ст.. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим належних доказів , які б підтверджували відсутність кровного споріднення між дитиною [PERSON] та позивачем, останній суду не надав і судом їх не здобуто. Докази, які позивач вважає належними та достатніми щодо відсутності кровного споріднення з дитиною, зокрема, зачаття дитини в період , коли вони з відповідачкою припинили стосунки і не зустрічалися , визнання відповідачкою , що він позивач не є батьком дитини, показання свідка [PERSON] про те, що він є батьком дитини, не є достатніми та незаперечними доказами, того, що позивач не є батьком [PERSON]. Від проведення судової медико - генетичної експертизи, незважаючи на неодноразові роз'яснення суду, позивач відмовився. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому визнання відповідачкою позовних вимог та її пояснення про те, що позивач не є батьком її дитини [PERSON] , а також пояснення свідка [PERSON] про те , що саме він є батьком [PERSON] - не можуть бути визнані судом допустимими доказами у справі про оспорювання батьківства. Визнання відповідачкою того факту, що позивач не є батьком дитини, не є безперечним доказом про відсутність генетичного (кровного) зв'язку позивача з [PERSON] [INFO]. Позивачу судом було роз'яснено його право звернутися до суду з клопотанням про призначення судвої медико генетичної експертизи та оголошено перерву у розгляді справи для визначення своєї позиції з цього питання. Але позивач в наступні судові засідання не зявився , направив до суду заяви, в яких категорично відмовився від проведення зазначеної експертизи (а.с.21,41). За таких обставин суд вважає що позивач свої позовні вимоги про виключення відомостей із актового запису про своє батьківство відносно [PERSON] належними та допустимими доказами не довів, а визнання відповідачкою позову та покази свідка [PERSON] є недостатньою підставою для його задоволення.

Outcome: dismissed