Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. від 24.07.2016 року, що зареєстрований в реєстрі за № 14645. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.07.2016 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4118 відповідно до якого на користь ПАТ «Альфа Банк» відбувається стягнення заборгованості за кредитним договором № 490067349 від 06.05.2008 року у розмірі 9 125,41 дол. США. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52482421. Вказує, що ПАТ «Альфа Банк» при зверненні до приватного нотаріуса Чуловського В.В. для вчинення виконавчого напису не дотрималося вимог законодавства. Також зазначає, що він не був повідомлений про стягнення, яке вчиняє ПАТ «Альфа Банк». Крім цього, про відсутність безспірності заборгованості вказує той факт, що ПАТ «Альфа Банк» 22.10.2015 року звернулося до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, на момент вчинення виконавчого напису 24.07.2016 року справа про стягнення заборгованості не була розглянута та ним було оскаржено заборгованість і її розмір, також у справі було призначено судово-економічну експертизу. Таким чином, документи подані ПАТ «Альфа Банк» не можуть бути безспірними. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 22-23). 15 липня 2019 року на адресу суду від представника ПАТ «Альфа Банк» Чирви В.Г. надійшли письмові пояснення в яких зазначається, що позивачем не доведено порушення АТ «Альфа Банк» процедури звернення до нотаріуса. В свою чергу банком було надано перелік документів в обгрунтування законності та безспірності вимог. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав, додатково пояснив, що на час вчинення виконавчого напису заборгованість по кредиту не існувала. Представник відповідача ПАТ «Альфа Банк» Чирва В.Г. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.07.2016 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14645, за яким з [PERSON] на корить ПАТ «Альфа Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 490067349 від 06.05.2008 року за період з 06.01.2015 року по 06.06.2016 року у розмірі 9 125,41 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 314,97 дол. США та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 1 810,44 дол. США (а.с. 8). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими останній звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на те, що ним жодних повідомлень про наявність, розмір заборгованості та вимогу про її погашення не отримувалося. Також позивач на підтвердження відсутності безспірності заборгованості посилається на те, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса в провадженні суду перебувала справа за позовом ПАТ «Альфа Банк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій серед іншого було призначено судово-економічну експертизу щодо визначення розміру боргу. Суд приймає до уваги наведені позивачем доводи, оскільки вони підтверджуються поданими позивачем наступними доказами. Так, позивачем надано копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року ухваленого у справі № 755/20166/15-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості яким у задоволенні позову відмовлено. З рішення суду, а саме унікального номеру судової справи убачається, що ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду до [PERSON] із позовом про стягнення заборгованості у 2015 році, що свідчить про наявність невирішеного спору між сторонами щодо заборгованості та її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, враховуючи час звернення ПАТ «Альфа Банк» до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та датою ухвалення рішення суду за результатами розгляду вказаного позову, встановлено, що банк звернувся до нотаріуса безпосередньо в момент розгляду судом по суті справи про стягнення заборгованості, що виключає її безспірність. Матеріали справи не містять даних щодо направлення відповідачем вимоги позивачу про усунення порушень виконання зобов`язань. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як на час вчинення спірного виконавчого напису, був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved