Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) площею 4,79 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Він являється спадкоємцем за законом першої черги, однак у передбачений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як тривалий час перебував на роботі за кордоном і вважав, що вказані обставини є поважними. Просив визначити йому додатковий строк для вчинення вказаний дій. Позивач свої вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву. Представник відповідача в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Заінтересована особа про розгляд справи повідомлена, в судове засідання не явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення судового засідання не надала. Суд визнав можливим справу розглянути без її участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], який мешкав в с. Бруски, Путивльського району Сумської області, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) площею 4,79 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в землі, що перебуває у колективній власності відкритого акціонерного товариства «Бурякорадгосп ім. Б. Хмельницького» і знаходиться на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, копією сертифікату на земельну частку (пай), свідоцтвом про народження та паспортом позивача, довідкою Брусківської сільської ради, (а.с.4-9). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього є позивач, але заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк він не подав, а інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, що вбачається з їхніх заяв (а.с.9-11). Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №44920726 спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він тривалий час перебував на заробітках за кордоном, на час відкриття спадщини проживав не за місцем її відкриття, а отримавши після смерті спадкодавця правовстановлюючі документи на спадкове майно, тривалий час доброчесно вважав, що таким чином він прийняв спадщину. Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved