Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, згідно якого просив: - звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] корп.3 в м.Києві, що належить [PERSON] на праві власності шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на вказане нерухоме майно за ціною 5377000,00 грн. з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 051-2008-2587 від 06.08.2008 заборгованість за кредитним договором в сумі 475192,13 грн. за період з 29.10.2013 року по 16.06.2014 року; - стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача залишок заборгованості за кредитним договором в сумі 304596,22 грн.; - покласти на відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 06.08.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 051-2008-2587. Відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 438 000 доларів США, строком користування до 01.02.2036 року зі сплатою 14,95% річних за користування кредитом. Цільове призначення - на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 01.08.2009 року та 13.08.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткові угоди б/н до Кредитного договору, якою змінювався розмір плати за користування кредитом: з 01.08.2009 року по 14.01.2010 року встановлювалась ставка на рівні 8,51 % річних за користування кредитом; з 15.01.2010 року по 14.01.2015 року включно 15,49% річних. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі та перерахував на рахунок відповідача [PERSON] грошові кошти. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено Договори поруки від 06.08.2008 року. 29.05.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором було укладено Договір іпотеки, згідно якого позичальник передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе зобов'язання. У зв'язку із зверненням позивача до суду з відповідним позовом рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.11.2013 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008 року в сумі 5 206 404, 09 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008 року в сумі 5 206 404,09 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки-квартиру, яка складається з трьох кімнат загальною площею 259,50 кв.м., жилою площею 35,40 кв.м., розташованою за адресою [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 4 292 000,00 грн. 19.03.2014 року Апеляційним судом міста Києва скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15.11.2013 року в частині стягнення на предмет іпотеки. На день звернення ПАТ «Універсал Банк» до суду із даним позовом, заборгованість за Кредитним договором не погашена, рішення суду не виконано. Станом на 16.06.2014 року за період з 30.10.2013 року заборгованість за Кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008 року складає 475 192,13 грн., з яких заборгованість за відсотками - 473 696,66 грн.; заборгованість за підвищеними відсотками - 1 495,46 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у їх задоволенні просила відмовити за безпідставністю, надала письмові заперечення (а.с. 104-108), при цьому зазначила що у позивача не виникає права дострокової вимоги передбаченого п. 5.2.5 укладеного кредитного договору. Жодної правової підстави для звернення до суду з даним позовом у позивача не має, оскільки за рішенням суду з її довірителя вже стягнута заборгованість, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості спричинить до подвійної відповідальності [PERSON] за порушення одного й того ж кредитного зобов'язання. Також представник зазначила, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору може застосовуватись лише позасудовим способом врегулювання питання. Позивачем не визначена дійсна вартість іпотечного майна на час розгляду справи, що унеможливлює звернення стягнення на нього. Крім того, позивач зазначила, що підстав для стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] не має, оскільки порука є такою, що припинена. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином, у зв'язку із зазначеним суд вважає можливим розгляду справи у відсутності зазначених осіб на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року визначено розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором укладеному 06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] станом на 29.10.2013 року у розмірі 5206404,09 грн., а тому ці обставини при розгляді даної справи доказуванню не підлягають. Вказаним рішенням з відповідача [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] як з поручителів в солідарному порядку стягнуто зазначений розмір заборгованості. Разом з тим, на час розгляду справи вказане рішення не виконано. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч.6 ст. 3 зазначеного Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. У забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 259,50 кв.м, жилою площею 135,40 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 3834. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 35 вказаного Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Пунктами 4.1., 4.4., 5.1. Договору іпотеки від 06.08.2008 року позивачу надано право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем умов договору, в тому числі несвоєчасної виплати щомісячних платежів. Оскільки позивач не реалізував способу позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» звернувся до суду з даним позовом. Вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачеві, про що зазначається в позовній заяві, передбачено ч.1 ст. 12 ЦК України, ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку». Згідно з положеннями ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Зазначеного Закону іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотеко держателем права власності на нього шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому, у разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотеко держатель на підставі ч.2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11.12.2013 року № 6-124-цс13. Пунктом 5.1 Договору іпотеки сторони погодили можливість іпотекодержателя визначити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому Законом України «Про іпотеку». Згідно висновку про вартість майна - трикімнатної квартири 83, загальною площею 259,50 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість станом на 19.05.2014 року становить 5377000,00 грн.( а.с.27) Визначаючи вартість предмета іпотеки, суд виходить саме з цього висновку, оскільки час його складання максимально відповідає часу звернення позивача до суду і часу розгляду даної справи, що тривалий термін розгляду справи відбувся у зв'язку з задоволеннями клопотань відповідачів, їх представника та пояснень представника позивача, що відповідачі перешкоджають встановленню вартості іпотечного майна. Таким чином, заборгованість боржника [PERSON] складається з розміру визначеному рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року яка станом на 29.10.2013 року становить 5206404,09 грн. та заборгованості по несплаті відсотків нарахованих за період з 30.10.2013 року по 16.06.2014 року, розмір яких згідно розрахунку заборгованості становить 40514,98 доларів США, що еквівалентно 475192,13 грн. ( а.с. 31). Таким чином сума заборгованості значно перевищує вартість іпотечного майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність у рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 051-2008-2587 від 06.08.2008 року у розмірі 5206404,09 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру 83, що складається з трьох кімнат, загальною площею 259,50 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, розташованої в будинку [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2008 року, реєстровий № 3831, шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на вказану квартиру вартість якої становить 5377000,00 грн. та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» залишок заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 304596,22 грн. На дані правовідносини не розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки загальний розмір площі квартири складає 259,50 кв.м та перевищує граничний розмір встановлений вказаним Законом, згідно якого загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири. Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як зазначенорішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року також у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки за умови яких поручителі зобов'язались нести солідарну відповідальність за неналежне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а саме: з [PERSON] договір поруки № 051-2008-2587-Р; з [PERSON]договір поруки № 051-2008-2587-Р/1договір поруки № 051-2008-2587-Р/2. Оскільки в договорах поруки термін дії вказаних договорів не визначений, отже відповідно до положень п.4 ст. 559 ЦК України поруку слід визнати припиненою у зв'язку зі спливом шестимісячного строку пред'явлення вимог до кредитору, початок якого слід рахувати - з 29.10.2013 року. Підстави для стягнення в солідарному порядку з поручителів заборгованості по несплаченим відсоткам нарахованих за період з 30.10.2013 року по 16.06.2014 року відсутні у зв'язку з припиненням поруки. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial