Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Федерації стрільби України, третя особа: Міністерство молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування рішення Президії про виключення з членів Федерації. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначав, що 13.04.2018 року йому стало відомо, що Громадська організація «Федерація стрільби України», членом якої він є з 2016 року, рішенням своєї Президії від 27.03.2018 року виключила його з членів зазначеної організації. Позивач зазначав, що його не було належним чином повідомлено про засідання Президії від 27.03.2018 року, чим порушено законні права. Крім того вказував, що підстави виключення - за систематичне недотримання рішень Федерації та дії, що суперечать Статуту Федерації є надуманими, та такими, що не відповідають дійсності, а тому вважає, що вказане рішення про виключення його з членів Федерації є незаконним та підлягає скасуванню. 11.05.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, що рішенням Федерації стрільби України від 27.03.2018 року позивача виключено із членів Громадської організації «Федерація стрільби України», членом якої він є з 2016 року ( а.с 9, 10-11). Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про громадські організації» членами (учасниками) громадських організацій можуть бути громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які досягли 14 років, якщо інше не встановлено законом. Засновники громадської організації є її членами (учасниками) з моменту створення такої організації, якщо інше не передбачено статутом організації. Статут організації може передбачати певні вікові, фахові та інші вимоги до набуття членства в організації. Особа, яка є членом громадської організації, в будь-який час вправі вільно вийти з громадської організації. Рішення про виключення особи з членів громадської організації, яке суперечить її статуту, є недійсним. Статут громадської організації може передбачати наявність асоційованого та/або почесного членства. Громадські організації можуть не мати фіксованого членства. У діяльності громадських організацій можуть брати участь колективні члени. Статтею 14 цього Закону передбачено, що громадська організація діє на основі статуту або положення. Зі змісту п. 3.4.2. Статуту Громадської організації «Федерація стрільби України» вбачається, що підставами виключення з членів Федерації, зокрема, є - невиконання членами вимог Статуту Федерації та дії, що суперечать, чи не відповідають Статуту та підписаній «Декларації стрільця Федерації стрільби України» ( а.с 46). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак, як вбачається з оскаржуваного позивачем рішення Президії, відповідач не послався на конкретну підставу згідно зі Статутом для виключення позивача з членів організації, обмежившись лише загальними поняттями « … за неетичну поведінку та дії, що не відповідають Статуту …». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, Федерація стрільби України, не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] не виконувалися вимоги Статуту Федерації, порушувався Кодекс честі Олімпійця України, фактів неетичної поведінки останнього. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позивача незаконно виключено з членів Федерації стрільби України. Інших даних, що спростовували б невиконання позивачем вимог Статуту та правил, суду не надано. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат. Частиною 1 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Відповідно до розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 02.07.2018 року позивачем сплачено 29 500 грн. Проте на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, позивачем не надано суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Зважаючи на викладене, в частині стягнення на користь [PERSON] витрат на правову допомогу необхідно відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача на користь позивача. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача з метою захисту його прав та законних інтересів.

Outcome: partial