Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що відповідачка [PERSON] заборгувала ПАТ «Дельта Банк» станом на 21 лютого 2014 року - 1 866,65 гривень по кредитному договору № 001-06036-150307 від 15.03.2007 року, з яких: 1 178,70 грн. - заборгованість за кредитом; 605,43 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно п.п. 1.1, 1.2 укладеного між сторонами кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит у сумі 4 023 грн. на придбання певного майна/послуг, про що свідчить меморіальний ордер № 8678306 від 15.03.2007 року, з остаточним терміном повернення кредиту, сплати відсотків і всіх інших плат, передбачених договором, не пізніше 14.03.2009 року. Згідно п.п. 2.3, 2.5 вказаного кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 24 % в рік, а за ведення кредитної справи - 2,15 % в місяць. Оскільки відповідачка, не виконує взяті на себе зобов'язання, після повідомлення про виникнення боргу такий не погасила, позивач просить стягнути з неї заборгованість за вище вказаним договором кредиту, а також сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак у прохальній частині позову просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Проти позову заперечила повністю та просила суд винести рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, так як сплив термін позовної давності звернення до суду з даним позовом. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. - 2 - У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 березня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-06036-150307, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит у сумі 4 023 грн. з відсотковою ставкою 24 % річних, на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту, сплати відсотків і всіх інших плат, передбачених договором, не пізніше 14.03.2009 року. У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 цього договору [PERSON] зобов'язалася щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені цим договором; виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Також встановлено, що останній платіж по погашенню заборгованості відповідачка здійснила у платіжний період з 16.08.2008 року по 15.09.2008 року, що стверджується розрахунком ціни позову. Правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини справи, випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, і врегульовані главою 48 ЦК України, зокрема ст. 526 цього Кодексу - зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору; главою 71 ЦК України, зокрема ст. 1050 Кодексу - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього ж Кодексу, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно частин 1, 5 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Письмової домовленості про збільшення позовної давності, встановленої законом, у відповідності до ч.1 ст. 259 ЦК України, у сторін не було. Згідно роз'яснень, що містяться в п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що відповідачка повідомлялася про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед банком, оскільки такий всупереч ст. 60 ЦПК України не надав суду жодного доказу, якими він обґрунтовує свої вимоги. -3 - З урахуванням наведеного, суд констатує, що в даному випадку сплив строк позовної давності, крім іншого про застосування якої заявлено стороною у спорі, оскільки позивач звернувся до суду з позовом лише 30 квітня 2014 року, що є підставою для відмови у позові. Обставин, які зупиняли або переривали строк позовної давності, що передбачені ст.ст. 263, 264 ЦК України, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed