Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 01.10.2013 р. він на підставі наказу №2/ВК від 01.10.2013 р. працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «Рунатрейд», наказом №3/ВК від 14.03.0214 р. він був звільнений за ст. 38 КЗпП України. Утім, при звільненні із позивачем відповідач не провів розрахунку, та станом на 14.03.2014 р. розмір заборгованості складає 2 964,30 грн. Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахував заяву позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі трудової книжки позивача, останній з 01.10.2013 р. на підставі наказу №2/ВК від 01.10.2013 р. працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «Рунатрейд», наказом №3/ВК від 14.03.0214 р. він був звільнений за ст. 38 КЗпП України. Утім, при звільненні із позивачем відповідач не провів розрахунку, та станом на 14.03.2014 р. розмір заборгованості складає 2 964,30 грн. За ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Утім, в день звільнення позивача відповідач не здійснив виплату всіх сум, що належать позивачу, зокрема, заборгованість по заробітній платі відповідно до наданих позивачем доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України становить 2 964,30 грн. Таким чином, оскільки в позасудовому порядку сторони не досягли згоди з означеного питання зазначена вище заборгованість повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved