overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на свою користь вартість спричинених збитків у розмірі 2 004 (дві тисячі чотири) гривні 24 (двадцять чотири) копійки, що утворились в наслідок протиправних дій відповідача. Уточнена позовна заява мотивована тим, що 25 липня 2016 року представниками енергопостачальника було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357, за адресою вул. Мостова, буд. №43 в м. Підгородне Дніпропетровський район, а саме відсутність пломби №75295995 енергопостачальної організації на шафі обліку, внаслідок чого був складений акт Н№117774 про порушення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Згідно з ст.3 Закону України Про електроенергетику відносини, повязані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 р. за № 1357 (далі Правила). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 25 липня 2016 року представниками енергопостачальника було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених постановою КМУ від 26.07.1999р. №1357, за адресою вул. Мостова, буд. №43 в м. Підгородне Дніпропетровський район, а саме відсутність пломби №75295995 енергопостачальної організації на шафі обліку, внаслідок чого був складений акт Н№117774 про порушення. Відповідно до п.42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 травня 1994 року між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №2914, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж здійснено за 11\~000\~000,00 карбованців. Цей Договір було укладено у Одеській Товарній Біржі та у той час він не потребував подальшого нотаріального посвідчення. Зазначений Договір 03 червня 1994 року був зареєстрований у Комунальному підприємстві «Южненське міське Бюро технічної інвентаризації». Також, 01 червня 1994 року [PERSON] було отримано технічний паспорт, виданий Южненським міським бюро технічної інвентаризації. Реєстрація договору купівлі-продажу у Одеській Товарній Біржі здійснювалось по ініціативі відповідача, так як це не займало багато часу. Вказана угода сторонами виконана повністю, претензій у сторін не виникало. Квартира була юридично та фактично передана у приватну власність позивачу, та з того часу та по теперішній час він фактично проживає у ній. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.12.2019 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 травня 1994 року між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №2914, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною (а.с.7-10). На підставі зазначеного позивач позбавлений права розпоряджатися вказаною квартирою, тобто, продати, обміняти, заповідати тощо. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. \~ \~ \~ \~ В даному випадку позивач купив у відповідача квартиру, оформлення даної угоди сторони здійснили на Одеській товарній біржі, чин не виконали вимоги ст.657 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через те що вони виявились людьми з різними поглядами на життя та різними характерами, що призвело до неможливості подальшого спільного проживання та збереження сімї, в звязку з чим позивач звертається до суду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, представив заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, згідно заперечень з позовом згодна, просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 283884 від 01.07.2017 року (повторно), які від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] Бажену Дмитрівну, [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Згідно до\~ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом зазначивши, що на підставі укладеного договору № LGY0G50000001196 DSL 02/11/2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 22345,75 грн. на термін до 02.11.2033 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Заборгованість станом на 22.10.2014 року складає 7351грн.74 коп. Просить стягнути вищезазначену заборгованість та стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав і наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні були досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості станом на 22.10.2014 року, копія рішення суду від 2012 року . Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню . Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов»язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні встановлено, що відповідно договору № LGY0G50000001196 DSL 02/11/2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 22 345,75 грн. на термін до 02.11.2033 року. У 2012 році позивач звертався з позовом про стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором та суд прийняв рішення про задоволення позовних вимог у розмірі 64618,38 грн. На 22.10.2014 року заборгованість з урахування виплаченої за рішення суду від 2012 року становить 7351грн.74 коп. В порушення умов договору кредиту відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань в строки обумовлені в договорі, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з цим та відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України позивач отримав право вимагати стягнення боргу в судовому порядку. На підставі вищезазначеного, всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 7 351грн.74 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 530, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, який мотивує тим, що з 09.08.2003 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , а також повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Просить суд шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив, в якому на розірвання шлюбу погоджується, на визначення місця проживання сина [PERSON] з нею згодна, подавши нотаріально посвідчену заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 09.08.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою та згідно з ст.ст.150,157 СК України зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, спільно вирішувати питання виховання дитини. Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати, а сина залишити проживати разом з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до до територіальної громади с с. Беркозівка в особі Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаюсь на те, що він є спадкоємцем спадкового майна після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. На час відкриття спадщини не подав заяви для прийняття спадщини до Канівської нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки пропустив його з поважних причин, так як здійснював постійний догляд за своєю матір'ю, яка є інвалідом і проживає разом з ним. Просить суд визначити йому додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, в позовній заяві просили розглядати справу розглядати без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача територіальної громади с. Беркозівка в особі Беркозівської сільської ради - Вощан І.В. в судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма, відповідно до якої вони позов визнають, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) вбачається, що [PERSON], помер [INFO]. Згідно листа Канівської держнотконтори від 16.01.2015 року № 76 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] заяви про прийняття спадщини в Канівську державну нотаріальну контору не надходили. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини, не подав заяву для прийняття спадщини до Канівської нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк, у зв'язку з тим, що здійснював постійний догляд за своєю матір'ю, яка є інвалідом і проживає разом з ним. Згідно постанови від 27 вересня 2014 року державний нотаріус Шатило Л.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу [PERSON] (а.с. 14), з підстав пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем є поважною, а тому є підстави визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом та просить у відшкодування шкоди, завданої злочином, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача 3500 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.\~185 КК України у звязку з тим, що вони 29.03.2015 року, діючи умисно, знаходячись у приміщенні підїзду будинку № 62, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, шляхом вільного доступу, таємно викрали велосипед марки «Ардіс» Fitness 24 вартістю 3\~500 грн., що належить потерпілому [PERSON], спричинивши останньому шкоду на вказану суму.\~\~ Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 2500 грн. щомісячно на період навчання до досягнення ним 23 років. В даний час позивач навчається в Національній металургійній академії України на денній формі навчання. У зв'язку з цим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому [PERSON] просить стягнути аліменти на період навчання до досягнення донькою 23 років. Позивач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву та просив суд відмовити у позові у повному обсязі, оскільки він сплачує аліменти на ще одну свою дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Працює на одній роботі та не має інших видів заробітку. Також має вади зору та потребує медичного лікування в приватній клініці. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №092690 виданого відділом РАГС виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська від 15.08.2000 року(а.с. 5). Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача [PERSON] до досягнення повноліття. Сплата аліментів закінчилась в зв'язку з настанням повноліття. Відповідно до довідки №893 від 28.07.2014 року виданою деканом металургійного факультету [PERSON], підтверджується факт того, що [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі металургійного факультету Національної металургійної академії України, термін навчання до 30 червня 2017 року. (а.с. 6). Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання, до досягнення двадцятитрьохрічного віку, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка син,\~\~а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,6 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial