Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги і посилався на те, що внаслідок несплати відповідачем [PERSON] комунальних платежів у період з 01.05.2011р. по 31.03.2014р. утворився борг в розмірі 13686,20 грн. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за період з 01.05.2011р. по 31.07.2014р. у розмірі 16564,39 грн., а з [PERSON] заборгованість за період з 10.04.2013р. по 31.07.2014р. у розмірі 500,14 грн. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а відповідач [PERSON] до суду не з'явився та не надав своїх заперечень на позов. Представник [PERSON] позов не визнав і стверджував, що не має підстав для стягнення заборгованості, оскільки відповідач не проживає в квартирі за обслуговування якої виникла заборгованість, а також, що між позивачем та відповідачем не укладались будь-які договори про участь у витратах на утримання (обслуговування та ремонту) будинку та прибудинкової території. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення від 10.04.2013р. (а.с.35-37), за [PERSON] визнано право власності на 95/100 часток квартири [ADDRESS], а за [PERSON] визнано право власності на 5/100 часток цієї ж квартири. Згідно довідки (а.с.15), [PERSON] є власником особового рахунку на вищевказану житлову площу, а [PERSON] зареєстрований в цій квартирі. Будинок [ADDRESS] перебував з 21.12.2010р. на балансі і утриманні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім Комфорт» (а.с.12-14). Згідно ч.1ст.20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, а згідно ч.3 цієї ж статті частка участі співвласника квартири, власника кімнати (кімнат) у квартирі, де проживають два і більше власників жилих приміщень, співвласника нежилого приміщення на утримання і ремонт визначається відповідно до його частки як співвласника приміщення. Згідно ст. 22 цього ж Закону, відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи адання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Як вбачається з розрахунків (а.с.76-77,78), заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.05.2011р. по 31.07.2014р. (з урахуванням того, що з 10.04.2013р. за нею закріплено право власності на 95/100 часток квартири) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає (14351,29грн.+1611,88грн.+601,22грн.=) 16564,39 грн., а заборгованість відповідача [PERSON] за період з 10.04.2013р. по 31.07.2014р. (як власника 5/100 часток квартири) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає (445,97грн.+44,96грн.+9,21грн.=) 500,14 грн. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача [PERSON] на його користь необхідно стягнути 16564,39 грн. заборгованості, а з відповідача [PERSON] - 500,14 грн. заборгованості. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.5-6) та витрати на правову допомогу в розмірі 2400 грн. (а.с.24,66,68), а всього по 1321,80грн. з кожного. При цьому суд не приймає твердження представника [PERSON] в тій частині, що підстав для стягнення заборгованості на користь позивача не існує, оскільки ці твердження спростовуються вищевказаними доказами в сукупності. На підставі викладеного та

Outcome: approved