Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що згідно установчих документів та статуту ТОВ «Херсонавтотранс» вищим виконавчим органом підприємства є загальні збори учасників товариства рішенням яких призначається генеральний директор товариства. Згідно протоколу № 1 від 23.05.2008 року генеральним директором підприємства призначено [PERSON], що достовірно підтверджується записами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців (ЄДР). Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.09.2012 року стосовно ТОВ «Херсонавтотранс» було порушено справу про банкрутство, призначено розпорядника майна. Ухвалою господарського суду Херсонської області від 28.02.2013 року призначено розпорядником майна ТОВ «Херсонавтотранс» арбітражного керуючого [PERSON], який здійснював свої повноваження одночасно з директором [PERSON] Незважаючи на це, розпорядник майна [PERSON] прийняв на себе повноваження керівника підприємства-боржника на підставі наказу № 80 від 18.04.2013 року. Не зважаючи на встановлений законом порядок і умови здійснення повноважень, арбітражний керуючий [PERSON] під час виконання покладених на нього обов'язків розпорядника майна, втручався у виробничу діяльність підприємства та видавав відповідні накази. Отже, з перевищенням своїх повноважень, та не у спосіб визначений Конституцією та Законами України, арбітражний керуючий [PERSON] видав наказ № 80 від 18.04.2013 року про прийняття на себе повноважень керівника підприємства. Таким чином, [PERSON], який не був а ні власником підприємства, а ні уповноваженою особою, звільнив позивача з посади головного бухгалтера, чим порушив його особисті права та інтереси, передбачені Конституцією України. Просив у зв'язку з відсутністю компетенції керівника скасувати наказ по підприємству № 80 від 18.04.2013 року про прийняття повноважень керівника підприємства [PERSON] В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити по вищезазначеним обставинам. Представник відповідача ТОВ «Херсонавтотранс» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що позивачем грубо проігноровані приписи ЦПК України, оскільки при подані позову позивач не повідомив суд про вже існуючі рішення судів. Відповідно до ст.ст. 41, 58, 62 ЗУ «Про господарські товариства», а також положень статуту ТОВ «Херсонавтотранс» саме до компетенції загальних зборів учасників ТОВ «Херсонавтотранс» віднесено право обрання генерального директора товариства. Зазначає, що здійснене 15.05.2013 року обрання генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» у процедурі розпорядження майном є правомірним та відповідає вимогам закону. Таким чином, повноваження керівника ТОВ «Херсонавтотранс» в особі розпорядника майна [PERSON] припинилися на підставі протоколу № 7 позачергових загальних зборів учасників від 15.05.2013 року про обрання генерального директора. Позивачеві було достовірно відомо, що, по-перше, з 02.09.2011 року було відсторонено генерального директора [PERSON] від виконання функцій генерального директора у відповідності до постанови слідчого; по-друге, у період з 02.07.2012 року по 20.06.2013 року у зв'язку з розглядом господарським судом Херсонської області справи було заборонено відділу державної реєстрації виконавчого комітету Херсонської міської ради до вирішення спору по суті вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Херсонавтотранс»; по-третє, [PERSON] з 10.11.2011 року по 22.04.2013 року обіймав посаду головного бухгалтера ТОВ «Херсонавтотранс» та за своєю посадою не міг не знати про вищенаведені обставини. Крім цього, позовна заява [PERSON] не містить посилань на те, які саме права, свободи та інтереси позивача порушені спірним наказом, також в заяві відсутні відомості з якого саме часу останньому стало відомо, що його права, свободи та інші інтереси порушені наказом № 80 від 18.04.2013 року, що є суттєвим при вирішені даного спору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив провадження по справі закрити посилаючись на те, що оскільки позивач фактично оскаржує його дії як арбітражного керуючого, тому даний позов необхідно розглядати в порядку господарського судочинства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу № 80 від 18.04.2013 року арбітражний керуючий [PERSON] прийняв на себе повноваження в.о. генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс». Відповідно до наказу № 61-к від 22.04.2013 року, підписаного в.о. генерального директора [PERSON], [PERSON] звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Херсонавтотранс». Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.10.2013 року у позові [PERSON] до ТОВ «Херсонавтотранс» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Цим рішенням встановлено, що саме на розпорядника майна - [PERSON] у період з 28.02.2013 року по 15.05.2013 року були покладені обов'язки щодо виконання функцій керівника ТОВ «Херсонавтотранс». Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01.11.2013 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.10.2013 року залишено без змін. Відповідно до ухвали господарського суду Херсонської області від 22.11.2012 року відсторонено виконуючого обов'язки генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» [PERSON] та покладено виконання його обов'язків на розпорядника майна арбітражного керуючого [PERSON] Згідно ухвали господарського суду Херсонської області від 28.02.2013 року припинені повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого [PERSON] та призначено розпорядником майна ТОВ «Херсонавтотранс» арбітражного керуючого [PERSON] Що стосується посилань адвоката позивача щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про те, що [PERSON], як розпорядник майна є керівником підприємства, ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 року заборонено відділу державної реєстрації виконавчого комітету Херсонської міської ради до вирішення спору по суті, вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Херсонавтотранс». Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 14 ст. 13 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.09.1999 року розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. Пунктом 15 Закону зазначено, що призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. За п. 16 Закону повноваження керівника боржника або органів управління боржника, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені у разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. В такому разі за клопотанням комітету кредиторів виконання обов'язків керівника боржника ухвалою господарського суду тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника. Про припинення повноважень керівника або органів управління боржника господарський суд виносить ухвалу, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed