Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що у нього з відповідачем є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.05.2008 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з його доходу. Однак з листопада 2012 року дитина проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, при цьому з нього продовжуються стягуватись аліменти на користь відповідача, яка, в свою чергу, уникає від утримання та виховання дитини. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь незаконно отримані нею аліменти за весь термін проживання з ним дитини, а саме з листопада 2012 року, припинити стягнення з нього на користь позивача аліменти та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частки з її доходу до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засідання позов підтримав. Відповідач визнала позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів на утримання їхньої дитини, проти задоволення позову в іншій частині заперечувала: позивач має борг по сплаті аліментів, які стягувались з нього на її користь тоді, коли дитина ще проживала з нею, вона постійно надає матеріальну допомогу безпосередньо дитині та надалі дитина буде проживати з нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є цивільною дружиною позивача, що дитина з листопада 2012 року проживає з позивачем, а чи надає відповідач допомоги на утримання дитини - не знає. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.05.2008 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з його доходу на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], [INFO] (а.с.14). У судовому засіданні на підставі пояснень сторін було встановлено та прийнято останніми без заперечень, що дитина з 2012 року проживає разом з позивачем, знаходиться на його утриманні та відповідач іноді надає дитині безпосередньо матеріальної допомоги. Отже, розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача незаконно отриманих аліментів за весь термін проживання з ним дитини, а саме з листопада 2012 року, суд зазначає наступного. Позаяк згадане вище рішення суду є таким, що набрало законної сили та до цього часу не є скасованим у встановленому законом порядку, а, отже, твердження позивача про незаконність отриманих відповідачем аліментів не мають під собою підґрунтя, а тому ці вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. Щодо вимог про припинення стягнення з позивача аліментів, то такі вимоги суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позаяк проживання дитини з 2012 року разом разом з позивачем та перебування на його утриманні тягне за собою припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача, що передбачено ч. 4 ст. 213 ЦПК України. Що ж до вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхньої дитини у визначеному позивачем розмірі, то у відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позаяк у судовому засіданні встановлено, що матеріальна допомога, яка надається з боку відповідача безпосередньо дитині, має непостійний та мінливий характер, то ці вимоги суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визначаючи строк, з якого до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ст. 180 та ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Отже, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі положень ст. 88 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial