Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми за договором оренди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди № 604 від 21 серпня 2014 року, за яким орендодавець зобов'язався передати в строкове платне користування орендаря обладнання, а орендар - сплачувати орендну плату та, після закінчення строку оренди, повернути обладнання орендодавцю. Найменування обладнання, заставна вартість обладнання та ціна оренди зазначаються в Протоколі погодження договірної ціни, кількість елементів обладнання, що надається в оренду, зазначається в акті приймання-передачі обладнання в оренду (п.1.2. договору). Орендна плата, відповідно до п.2.1 договору нараховується орендодавцем на підставі розцінок орендодавця із розрахунку за одну добу та зазначається в протоколі погодження договірної ціни, який затверджується сторонами та є невід'ємною частиною договору. Орендар здійснює передплату за користування орендованим обладнанням у розмірі 100% на підставі виставленого орендодавцем рахунку шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок орендодавця (п.3.1. договору 1.) Як передбачено п. 4.1. договору, з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок орендодавця за оренду окремих одиниць техніки, орендодавець, впродовж 5-ти днів зобов'язується передати, а орендар - прийняти обладнання, зазначене в акті приймання-передачі. Відповідно до п.3.3. договору, строк оренди обладнання має мінімальну одиницю виміру - 14 діб. Доба починає перебіг з дати надання обладнання в оренду та закінчується в той же час через 14 діб. Так, в рамках дії даного договору, 21 серпня 2014 року позивач надав відповідачу [PERSON] в оренду обладнання - риштування відповідно до підписаного сторонами протоколу погодження ціни та акту передачі обладнання у тимчасове користування. Обладнання складається з: рами - 32 шт., опори настилу - 32 шт., діагоналі - 14 шт., настилу - 48 шт., хомуту - 6 міг., захвату -6 шт. (надалі-обладнання). Найменування, заставна вартість та ціна оренди обладнання вказані в акті передачі обладнання в оренду та протоколі погодження ціни, які були підписані сторонами 21 серпня 2014 року. Свої обов'язки позивач виконав належним чином, надав обладнання у тимчасове платне користування. Відповідач [PERSON] був зобов'язаний сплатити заборгованість з орендної плати до 01 березня 2015 року, проте, своїх зобов'язань перед позивачем за договором не виконав та не надав обґрунтованих заперечень щодо неможливості їх виконання. Відповідно до протоколу погодження договірної ціни від 21 серпня 2014 року щодо обладнання, який є додатком до договору, вартість оренди обладнання, у разі, якщо строк оренди триває більше 14 діб, складає 96.00 грн. на добу. Крім цього, 21.08.2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого сторони домовились, ФОП [PERSON] поручився за зобов'язання [PERSON] у межах суми, яка становить 1000 грн. і зобов'язується нести відповідальність солідарно з боржником. У зв'язку з чим, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за договором оренди №604 від 21.08.2014 року у розмірі 1000 грн., стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором оренди №604 від 21.08.2014 року у розмірі 17898,40 грн., вирішити питання про судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з неявкою відповідачів та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, тому суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії договору оренди 21 серпня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди №604, за яким ФОП [PERSON] передав [PERSON] у тимчасове користування обладнання, визначене в додатках до договору, а [PERSON] зобов'язався сплатити вартість оренди цього обладнання, та, після закінчення строків оренди - повернути обладнання позивачу (а.с.5-6). Судом встановлено, що на підставі акту передачі обладнання в тимчасове користування від 21.08.2014 року (Додаток до Договору оренди №604 від 21.08.2014 p.), відповідачу [PERSON] було передано наступне обладнання: рами - 32 шт., опори настилу - 32 шт., діагоналі - 14 шт., настил - 48 шт., хомут - 6 шт., захват -6 шт. (а.с.7) Відповідно до п.3.1. договору оренди №604 від 21.08.2014 pоку орендар здійснює передплату за користування орендованим обладнанням у розмірі 100% на підставі виставленого орендодавцем рахунку шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок орендодавця. Як передбачено п. 4.1. договору 1, з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок орендодавця за оренду окремих одиниць техніки, орендодавець, впродовж 5-ти днів зобов'язується передати, а орендар - прийняти обладнання, зазначене в акті приймання-передачі. Відповідно до п.3.3. договору, строк оренди обладнання має мінімальну одиницю виміру - 14 діб. Доба починає перебіг з дати надання обладнання в оренду та закінчується в той же час через 14 діб. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 21.08.2014 року відповідач [PERSON] продовжував користуватися орендованим обладнанням. Отже, суд приходить до висновку, що з 21.08.2014 року між позивачем та відповідачем фактично було продовжено договір оренди. Відповідно до ч. 1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном, як передбачено ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України, з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.1 ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до п. 7.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами обов'язків за даним Договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до протоколу погодження договірної ціни від 21 серпня 2014 року щодо обладнання, який є додатком до Договору, вартість оренди обладнання, у разі, якщо строк оренди триває більше 14 діб, складає 96.00 грн. на добу. Як вбачається з матеріалів справи, з 21 серпня 2014 року по дату подання даного позову (31 березня 2015 року) термін оренди обладнання складає 222 діб, отже загальна вартість оренди обладнання за даний період складає 21312.00 грн. З врахуванням того, що 21 серпня 2014 року Відповідачем 1 здійснювалась передплата за оренду обладнання у сумі 3344.00 грн., станом на 31 березня 2015 року заборгованість Відповідача 1 перед Позивачем за оренду обладнання складає 17968.00 грн. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2015 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з листом-вимогою (а.с.8-11), у якій просив протягом семи днів з моменту отримання даного листа сплатити заборгованість з орендної плати та повернути орендоване обладнання. Лист-вимога була направлена відповідачу цінним листом з описом вкладення (докази направлення листа-вимоги додані до матеріалів справи) за місцем реєстрації. Лист-вимога не була отримана відповідачем у відділенні поштового зв'язку та повернута за закінченням строку зберігання 21 лютого 2015 року (а.с.12-14). Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що оскільки повідомлення про неможливість вручення листа відповідачу було оформлене підприємством зв'язку 21.02.2015 року (що підтверджується доданим до матеріалів справи повідомленням державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (а.с.14), то прострочення виконання боржником зобов'язань за договором настало з 01.03.2015 року (7 днів з моменту, який вважається днем пред'явлення листа-вимоги). Отже, відповідач [PERSON] був зобов'язаний сплатити заборгованість з орендної плати до 01 березня 2015 року, проте, не виконав своїх зобов'язань за договором оренди №640 від 21.08.2014 року та не надав обґрунтованих заперечень щодо неможливості їх виконання. Таким чином, оскільки станом на сьогоднішній день, зобов'язання відповідача [PERSON] перед позивачем не виконані в повному обсязі, тому суд вважає правомірним відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та п. 6.3 довору, нараховування позивачем на основну суму боргу у розмірі 17 968.00 грн. також пеню та 3 % річних за період з 01 березня 2015 року (7 днів з моменту, який вважається днем пред'явлення листа- вимоги) по 31 березня 2015 року (день подання позовної заяви). Відповідно до розрахунку, сума трьох відсотків річних дорівнює 45 грн. 78 коп., що вираховується з наступного розрахунку: 17968 грн. (сума заборгованості) х 3% / 365 (кількість днів у році) х 31(кількість прострочених днів) = 45 грн. 78 коп. Крім того, одним із видів санкцій, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню. Відповідно до п.7.3. договору, за несвоєчасне внесення орендної плати, у випадках продовження зміну оренди, орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від сплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, сума пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 884 грн. 62 коп., що вираховується з наступного розрахунку: з 01.03.2015 року по 03.03.2015 року від суми 17968 грн. за подвійною ставкою НБУ 0,107 % за 3 дні становить 57,60 грн. ; з 04.03.2015 року по 31.03.2015 року від суми 17968 грн. за подвійною ставкою НБУ 0,164 % за 28 днів становить 827,02 грн. Як вбачається з матеріалів справи 21.08.2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого сторони домовились, ФОП [PERSON] поручився за зобов'язання [PERSON] у межах суми, яка становить 1000 грн. і зобов'язується нести відповідальність солідарно з боржником. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Оскільки [PERSON] має заборгованість за орендним договором у сумі 18898 грн. 40 коп., у зв'язку з чим, відповідно до п.1.3 Договору поруки, у ФОП [PERSON] виникли підстави для відповідальності за кредитним договором в межах суми, передбаченої умовами договору. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл та стягнення судових витрат, то суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як вбачається з наданого до позову оригіналу квитанції №0.0.368041952.2 від 31.03.2015 року, позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що в свою чергу підлягає стягненню в частковому порядку з відповідачів у повному обсязі. На підставі викладеного й

Outcome: approved