Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , вихованням та утриманням якої відповідач не займається, долею дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не готує дитину до самостійного життя, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. На даний час дитина проживає разом з ним, дідусем, та знаходиться на його утриманні. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання онуки у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач на утримання своєї дитини матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Позивач у підготовче судове засідання надав письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання також надала письмову заяву, в якій пред`явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи у підготовче судове засідання також надала письмову заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності та додала до заяви висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, [PERSON] , [INFO] , є малолітньою дитиною [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Так, як установлено судом та не заперечується відповідачем, відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, вихованням та утриманням дитини тривалий час не займається, долею дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не готує дитину до самостійного життя. Зараз дитина проживає разом з дідусем - позивачем у цій справі [PERSON] , на виховання якого відповідач передала свою малолітню дитину на підставі нотаріально посвідченої заяви (а.с.7, 10-12, 14-19, 20, 23, 33-34). Разом з тим, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що виклала у письмовій заяві про визнання пред`явлених позовних вимог (а.с.37). Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак, за викладених вище обставин та з урахуванням того, що відповідач визнала пред`явлені позовні вимоги, з матеріалів справи не вбачається, що визнання нею позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. - за вимогу про позбавлення батьківських прав та 768 грн. 40 коп. - за вимогу про стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved