Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] кошти в сумі 26 323 грн. 90 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 8005897 від 24.07.2015 року, відповідно до умов якого страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER]. 09 травня 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та допустив зіткнення з припаркованими автомобілями [NUMBER], [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER], «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] з місця ДТП зник. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2016 року [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1256/16 від 19.05.2016 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого автомобіля становить 27 708,09 грн. Позивач вказує, що ним на користь потерпілої особи було сплачено страхове відшкодування в сумі 26 323,90 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» [PERSON] суду надала заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 25 травня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2016 року, [PERSON] 09.05.2016 року о 04 год. 00 хв. керував автомобілем [NUMBER] в м. Києві по бул. Шамо, 19, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Крім цього [PERSON] допустив зіткнення з автомобілями [NUMBER], [NUMBER], «Тойота» д.н.з. [NUMBER], «Сітроен» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого також зник з місця ДТП та був затриманий (а.с. 10, 11). Даною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був забезпечений відповідно Полісу № АІ/8005897 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.07.2015 року, укладеного між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та відповідачем (а.с. 7). Згідно звіту № 1256/16 від 19.05.2016 року складеного ТОВ «СОС Сервіс Україна», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді склала 27 708,90 грн. (а.с. 19-42). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування складеного ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» № UA2016050900008/L01/01 та страхового акту № UA2016050900008/L01/01 від 01.07.2016 року, розмір нарахованого страхового відшкодування становить 26 323,90 грн. (а.с. 43, 44). На виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8005897 від 24.07.2015 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало грошові кошти у розмірі 26 323,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43506 від 04.07.2016 року (а.с. 45). На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» необхідно стягнути кошти в сумі 26 323,90 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 4, 5).

Outcome: approved