Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що він є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15.04.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 729. Право власності на нерухоме майно зареєстровано у відповідності до вимог чинного законодавства України, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 15.04.2013 року. Також у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та колишня його дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON], 2006 р.н. Даний факт підтверджується довідкою ЖЕК ЖБК від 25.07.2013 року за № 380. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року щлюб між сином та позивача та відповідачем було розірвано, після розірвання шлюбу відповідачка забрала свої речі з квартири та переїхала проживати до іншого помешкання, відповідач не проживає в квартирі більше ніж один роки, після розірвання шлюбу з сином позивача. Позивач несе витрати по утриманню квартири, сплачує комунальні послуги, в той час сплачує і за відповідача, в зв'язку з чим, просить суд визнати [PERSON], такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідачка не проживає у данній квартирі, так як їй чинять перешкоди. Заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15.04.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 729. Право власності на нерухоме майно зареєстровано у відповідності до вимог чинного законодавства України, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 15.04.2013 року. Також у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та колишня його дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON], 2006 р.н. Даний факт підтверджується довідкою ЖЕК ЖБК від 25.07.2013 року за № 380. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року щлюб між сином та позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Однак, з пояснень відповідача та наданих суду доказів вбачається, що після розірвання шлюбу відповідачка деякий час ще проживала у даній квартирі, а потім забрала свої речі з квартири та переїхала проживати до іншого помешкання, в зв'язку з негативним ставленням до неї колишньої її родини, що також підтверджується поясненнями свідків та постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.09.2012 року та 17.09.2012 р.. Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 4 ЦПК України . Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що в судовому засіданні не було доведено те, що відповідачка не проживала більше року в квартирі позивача без поважних причини, а навпаки було встановлено, що відповідачу чинились перешкоди у проживанні в даній квартирі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed