Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.04.2014 р. у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Янтарної та вул. Райдужної, що є територією Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі а/м Шевроле Авео р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], та мотоциклу GEON, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем вимог правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 р. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 0905/14/14 від 15.05.2014 р., замовником якого був позивач, розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Шевроле Авео р/н [NUMBER] складає 12 721,30 грн., витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 13 221,30 грн. (12 721,30 грн. + 500,00 грн. = 13 221,30 грн.); підставу позову становлять приписи ст.ст. 22, 1188, 1192 ЦК України. У судове засідання сторони не з'явилися; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки не повідомив, не надали заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом 18.04.2014 р. у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Янтарної та вул. Райдужної сталася дорожньо-транспортна пригода за участі а/м Шевроле Авео р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], та мотоциклу GEON, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода мала місце через порушення з боку відповідача Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 р. у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ч. 4 ст. 64 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, оскільки на виконання зазначених вище правових норм вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною (постанова судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 р.), відповідач не скористався правом надання заперечень проти позову та правом брати участь у судових засіданнях, то суд, розв'язуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з такого. Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 0905/14/14 від 15.05.2014 р. розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Шевроле Авео р/н [NUMBER], складає 12 721,30 грн., витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 500,00 грн., що підтверджується наданими позивачем у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами. Отже, оскільки вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, то суд, розв'язуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з того, що (ст. 1187 ЦК) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виконуючи обов'язок доказування позивач довід факт спричинення такої шкоди, негативні її наслідки, причинний зв'язок протиправними діями та наслідками пригоди, а також необхідність понесення збитків, пов'язаних із відновленням пошкодженого транспортного засобу, зокрема, втрат, яких особа повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та розмір понесених збитків (500,00 грн. на оплату висновку авутотоварознавчого дослідження), тому, для суду в части визначення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, вбачаються підстави для задоволення позову та ухвалення про присудження до стягнення з відповідача на користь позивача - на відшкодування матеріальної шкоди 13 221,30 грн. (12 721,30 грн. + 500,00 грн. = 13 221,30 грн.). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved