Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ йому належної частки квартири у спільну часткову власність на підставі технічного паспорту, враховуючи вимоги ст..364 ЦК України, покликаючись на те, що потребує в ізольованій кімнаті. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про підтримку позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про визнання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Суд, вирішуючи питання про виділ частки кімнати у спільну часткову власність в спірній квартирі, виходив з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, станом на час подачі позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири № 42, що по вул. Г.Хоткевича, 24 у м. Львові. При цьому, 3/4 частини квартири належали [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а 1/4 частина належала [PERSON] на праві спільної часткової власності. Вказане підтверджується копією довідки ОКП Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10.01.2014 року № 3/120. Згідно з технічним паспортом від 20.01.2014 року спірна квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 51,2 кв.м. (1 кімната 10,8 кв.м., 2 кімната 11,3 кв.м., 3 кімната 8,4 кв.м., 4 кімната 20,7), кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., коридору площею 13,6 кв.м., комірки площею 1,2 кв.м., а загальною площею 81,6 кв.м. Враховуючи те, що право власності на спірну квартиру було оформлено на чотирьох співвласників, при цьому частка [PERSON] була визначена та становила 1/4 спірної квартири, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частині квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, між [PERSON] та відповідачами виникали суперечки з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою. Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.01.2013 року у справі № 2-4/11 встановлено порядок користування квартирою № 42 в будинку № 24 по вул. Г.Хоткевича у м. Львові, за яким [PERSON] виділено в користування житлову кімнату площею 11,5 кв.м., а [PERSON], [PERSON], [PERSON] - житлові кімнати площею 11 кв.м., 8,4 кв.м. та 20,7 кв.м., кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор залишено в спільному користуванні. Крім того, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2014 року у справі №464/9585/14-ц встановлено порядок користування квартирою № 24 в будинку № 42 по вул. Г.Хоткевича у м. Львові, за яким [PERSON] було виділено в користування окрему кімнату житловою площею 10, 8 кв.м., [PERSON] та [PERSON] кімнати житловою площею 8,4 кв.м. та 20, 7 кв.м. Крім того, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.04.2015 року було виділено [PERSON] кімнату площею 11,3 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до договору від 25.12.15р. [PERSON] купив в [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що частка [PERSON] на теперішній час становить 1/2спірної квартири, а частки [PERSON] та [PERSON] залишилися по 1/4 частині квартири [ADDRESS]. За таких обставин [PERSON] заявив уточнений позов про виділ йому належної частки (кімнату 10,8м) у спільну часткову власність на підставі технічного паспорту в зазначеній квартирі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти зазначених позовних вимог. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~ст.317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ч.ч..1-3\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є. спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: виділ частки з будинку (поділ будинку); або визначення порядку користування жилим будинком. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки позивач є співвласником спірного жилого приміщення, володіє 1/4 частиною квартири [ADDRESS]., то має право на володіння та користування своєю часткою у спільному майні Виходячи з загальної житлової площі квартири, яка складає 51,2 кв.м. та з урахуванням розміру часток співвласників, на позивача та відповідачів припадає по 12,8кв.м. площі. Суд вважає, що вимога [PERSON] про виділ йому у володіння та користування кімнати розміром 10,8 кв.м. відповідає його частці у праві спільної часткової власності в квартирі [ADDRESS]. Враховуючи наведене, думку відповідачів, суд вважає, що виділення позивачу окремої кімнати площею 10,8 кв.м. яка перебуває у користуванні [PERSON], є обгрунтованим варіантом встановлення порядку користування спірною квартирою [PERSON]. Суд вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення, [PERSON] необхідно виділити кімнату площею 10,8 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. На підставі ст.ст.317, 321, 355, 358, \~368,\~369, 372,364 ЦК України,

Outcome: approved