Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку в звязку із затримкою виплати заробітної плати звільненому працівнику за період з 16 червня 2016 р. по квітень 2017 року включно, в сумі 31920,0 грн., а також компенсацію втрати частини заробітку в звязку із порушенням строків виплати заробітної плати за період з квітня 2015 р. по березень 2017 р., в сумі 23774,65 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та пояснив, що з часу його звільнення з ним не був проведений розрахунок із заробітної плати і до цього часу, а тому він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також компенсації втрати частини заробітку, яка нараховується на ті виплати, які ще фактично не були сплачені відповідачем. В судове засідання з невідомих суду причин не з'явився представник відповідача, проти позовних вимог не заперечив, про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлений. Справа розглядається відповідно до ст.ст. 224 227 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, проти чого позивач не заперечив. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Справа розглядається на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні було встановлено, що 05 вересня 2013 року позивача було звільнено з посади бухгалтера ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів та тугоплавких металів». На час звільнення позивача відповідачем не було виплачено йому заробітну плату в сумі 9192,02 грн. Як слідує з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, розрахунок з ним не відбувся і до цього часу. Так як відповідач не провів розрахунку із звільненим працівником, це є порушенням ст.ст. 47, 116 КЗпП України. Викладене не було заперечене та спростовано відповідачем. Встановлені у судовому засіданні фактичні обставини підтверджуються копіями: трудової книжки; довідкою про суму боргу та середнього заробітку позивача, який складає 2660,0 грн.; рішення Світловодського міськрайонного суду по справі № 2/401/409/15 від 16.03.2015 р. про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості із заробітної плати в сумі 9192,02 грн., середнього заробітку в сумі 44713,33 грн. та компенсації втрати частини заробітку в звязку із порушенням строків виплати в сумі 2389,93 грн.; рішення Світловодського міськрайонного суду по справі № 401/781/16-ц від 26.05.2016 р. про стягнення на користь позивача з відповідача середнього заробітку за період з 17.03.2015 р. по 11.05.2016 р., в сумі 36813,33 грн. та компенсації втрати частини заробітку в звязку із порушенням строків виплати, за період з березня 2015 р. по березень 2016 р., в сумі 3125,29 грн. Відповідач, у порушення ст.ст. 47, 116 КЗпП України, після звільнення позивача не здійснив із звільненим працівником повного розрахунку та має перед ним заборгованість в сумі 9192,02 грн. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження ствердження позивача щодо не проведення з ним розрахунку відповідачем під час його звільнення, а тому позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню згідно ст. 43 Конституції України; ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, виходячи із розрахунку середнього заробітку, заявлених позовних вимог, з 16 червня 2016 року по квітень 2017 року включно. Згідно листа Мінсоцполітики України № 10846/0/14-15/13 від 20.07.2015 р., «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» в червні 2016 року, (з 16 червня 2016 року) було 9 робочих днів; в липні 21 р.д.; в серпні 22 р.д.; в вересні 22 р.д.; в жовтні 20 р.д.; в листопаді 22 р.д.; в грудні 22 р.д. Згідно листа Мінсоцполітики України № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 р., «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» в січні 2017 р. було 20 р.д.; в лютому 20 р.д.; в березні 22 р.д.; в квітні 19 р.д. Таким чином, кількість робочих днів, що підлягають обрахуванню при вирахуванні середнього заробітку за час затримки розрахунку, згідно п. 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» складає 219 робочих днів. Згідно п. 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при обрахуванні середньоденного заробітку за час вимушеного прогулу повинна бути визначена кількість днів. Середня кількість днів становить 19,5 р.д., що вираховується виходячи із кількості робочих днів, визначених згідно [PERSON] соціальної політики України № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 р., «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», за останні два календарних місяця (квітень, травень) поділених на 2. 2660 грн./19,5 р.д. = 136,41 грн. середньоденний заробіток. 219 р.д. х 136,41 грн. = 29873,79 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню, - в сумі 29873,79 грн. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати» та п. 5 Постанови КМ України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Так як такі виплати із заборгованості по заробітній платі не відбувалися, заявлені позовні вимоги по стягненню компенсації є передчасними, а тому у позові в частині стягнення на користь позивача суми компенсації передбаченої ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати» та відповідно до п. 5 Постанови КМ України від 21 лютого 2001 р. N 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», повинно бути відмовлено. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: partial