Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА0038862 від 30.05.2011 у розмірі 5000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.05.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА0038862, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 30.05.2014 року. Відповідачем були порушені зобовязання, встановлені умовами договору, стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту і процентів за користування кредитом, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.08.2015 року становить 12\~706,77 гривень, з яких: прострочена до повернення сума кредиту 4\~274 гривні 80 копійок, 1052,03 заборгованість по сплаті відсотків, 1493 гривні 15 копійок заборгованість по сплаті комісії, 5886,79 плата за пропуск платежів. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.05.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА0038862, відповідно до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України у сумі 5000 гривень на поточні потреби з терміном повернення до 30 травня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних на суму залишку заборгованості по кредиту, комісії за управління кредитом у розмірі 1.75 % від суми кредиту, а позичальник, в свою чергу зобовязується повернути кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку та на умовах, передбачених зазначеним договором. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, який є Додатком №1 до кредитного договору № BLaЖГА0038862 від 30.05.2011 року, та Детальним розписом загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної процентної ставки, який є Додатком №2 до кредитного договору № BLaЖГА0038862 від 30.05.2011 та в яких остання також поставила свій підпис. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобовязання за зазначеним договором виконав у повному обсязі та відповідно до заяви-анкети на отримання «Кредиту готівкою» та відкриття поточного рахунку, [PERSON] 24 січня 2012 року був відкритий особовий рахунок. Згідно п. 2.5.1, 2.5.2 щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається зі строкової частини Кредиту та строкових процентів, регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення Кредиту, а саме основного боргу та процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку Договору за умови належного виконання зобовязання Позичальником заборгованість повністю погашається. Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБіБанк», вказаний в п.6 Спеціальної частини договору, у волюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Банк не несе відповідальності та строки та умови перерахування грошових коштів, що спрямовані Позичальником на виконання своїх боргових зобовязань за цим Договором через інші уповноважені банки та/або фінансові установи. Судом встановлено, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення сум отриманого кредиту, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за вказаним договором та процентами за користування кредитом, яка станом на станом на 27.08.2015 року становить 12\~706,77 гривень, з яких: прострочена до повернення сума кредиту 4\~274 гривні 80 копійок, 1052,03 заборгованість по сплаті відсотків, 1493 гривні 15 копійок заборгованість по сплаті комісії, 5886,79 плата за пропуск платежів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. Відповідно ч.1\~ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнськийакціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини 1статті 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції закону, що діяв на момент поддання позовної заяви. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд стягує судовий збір з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved