Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 19 267,08 грн. Так, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що впорушення норм права боржник не вносить платежі за спожиті житлово-комунальні послуги і має станом з з січня 2016 по лютий 2020 заборгованість в сумі 19 267,08 грн. чим наносить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» значні матеріальні збитки. 19.06.2020 судом здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. 01.07.2020. отримано відповідь про відсутні інформації про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою від 08.07.2020. відкрито спрощене провадження з розгляду справи та призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, представником позивача було направлено заяву, про розгляд справи за відсутності позивача проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , з січня 2016 по червень 2016 та з квітня 2018 по лютий 2020 є власником квартири [NUMBER] , загальною площею 72.5 кв.м., з лютого 2016 по червень 2016 та з квітня 2018 по лютий 2020 квартири [NUMBER], загальною площою 81,2 кв.м., в будинку [ADDRESS] . Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території які надає балансоутримович будинку, а саме КП «Керуюча компанія». Відповідач по справі відмовляється сплачувати за отримані комунальні послуги, внаслідок чого має заборгованість 19 267,08 грн, яка гараховується з січня 2016 по червень 2016, що складає 1 259,28 грн., з квітня 2018 по лютий 2020, що складає 7886,17 грн., за квартиру [NUMBER] та з лютого 2016 по червень 2016 року складає 1 194,17 грн., та з квітня по лютий 2020 за квартиру [NUMBER] . Боржнику кожного місяця надаються платіжні квитанції на сплату нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Такими квитанціями боржник кожного місяця повідомляється про наявність заборгованості за отримані комунальні послуги. Таким чином, надані боржнику платіжні квитанції є також претензіями про стан боргу та необхідність його сплати. Так, позивач зазначає, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі по тексту КП «Керуюча компанія») відповідно до п. 16 рішення Київської міської ради від 02.10.20140 № 284/5096 є балансоутримувачем буд. [ADDRESS] , надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючій території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території . Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572. Постановою пленуму Верховного суду України від 30.10.2013 не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги. З врахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 19 267,08 грн.. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Відповідно до ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання,газ, електрична, теплова енергія ті інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved