Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 25 липня 1997 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З 2008 року вони з відповідачкою за обопільною згодою припинили подружні відносини, не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Дитина залишилася проживати із матір'ю. Майнового спору, а також спору щодо місця проживання дитини вони не мають. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідачки вона також просить суд про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 липня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 628. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння та з 2008 року припинили подружні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають та поміж ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина й надалі залишатиметься проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved