Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

позивач звернувся до суд уз позовом та просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 45427,60 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 серпня 2007 року АТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Іон Маш» уклали договір страхування № АТК 121373 майнових інтересів автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER]. 18 серпня 2007 року в місті Харкові на проспекті Гагаріна в результаті зіткнення автомобіля «Тойота» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Мірзакадієвича та застрахованого автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода. За довідкою Слідчого управління МВС України в Харківській області від 22 січня 2008 року вказана ДТП сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль страхувальника. За висновком експерта автотоварознавця № 9883 від 05 листопада 2007 року вартість матеріальної шкоди, що завдана власнику автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] складає 46007,73 гривень. 09 лютого 2008 року АТ «ПРОСТО-страхування» складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування № 8814, за яким за договором страхування № АТК 121373 від 14 серпня 2007 року страхувальнику підлягає виплата грошової суми в розмірі 45427,60 грн. Платіжним дорученням № 2961 від 18 лютого 2008 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 45427,60 грн., тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2012 року відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 45427,60 грн. страхового відшкодування, суму судових витрат. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2018 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року скасовано, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] Мірзакадієвича про відшкодування витрат в порядку регресу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Відповідач подав до суду відзив на позов в якому проти заявлених вимог заперечував посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність та вказав, що кримінальне провадження за фактом ДТП 18 серпня 2007 року по проспекту Гагаріна в місті Харкові за участі водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] закрито на підставі постанови від 20 грудня 2007 року слідчого Відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області за відсутністю складу злочину, тому відсутні підстави вважати винним у ДТП відповідача. Також просив застосувати строк позовної давності та вказав, що страхове відшкодування було сплачено 18 лютого 2008 року і з цієї дати відраховується трирічний строк позовної давності звернення до суду, а позивач подав позов до суду 26 квітня 2011 року, вже після спливу вказаного строку. За викладених обставин просив відмовити в задоволенні заявлених вимог. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, провив врахувати пояснення викладені у відзиві на позов. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 18 серпня 2007 року о 22:30 в місті Харкові на перехресті проспект Гагаріна/вулиця Драгомишська, сталося зіткнення автомобіля «Тойота» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Мірзакадієвича та автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], кримінальна справа № 57070603 закрита за примиренням сторін, про що свідчить довідка Слідчого управління МВС України в Харківській області від 22 січня 2008 року. Постановою від 20 грудня 2007 року слідчого Відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області кримінальна справа за фактом дорожньо-транспортної події 18 серпня 2007 року за участі водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] закрита за відсутністю складу злочину. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За висновком експерта товарознавця Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора [PERSON] № 9883 від 05 листопада 2007 року, сума матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП, яка сталася 18 серпня 2007 року складає 51202,62 грн. Відповідно до договору добровільного страхування транспортних засобів № АТК 121373 від 14 серпня 2007 року, що укладений між АТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Іон Маш» застраховано автомобіль «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER]. \~ \~ \~ \~Сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту № АТК 121373 від 14.08.2007 року складає 45427,60 грн., про що свідчить розрахунок страхового відшкодування № 8814 від 09 лютого 2008 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до платіжного доручення № 2961 від 14 лютого 2008 року, ГО ЗАТ «ПРОСТО-страхування» сплатив товариству «Іон Маш» за ремонт автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 45427,60 грн. на підставі розпорядження № 002174 від 14.02.2008 року. \~ \~ \~ \~Позивачем в якості доказів надані: посвідчення водія на імя [PERSON], тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований на ТОВ «Іон Маш», подорожній лист службового легкового автомобіля «Форд Фокус» реєстраційний номер [NUMBER] на водія [PERSON], повідомлення ТОВ «Іон Маш» до АТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку, постанова слідчого про відкриття кримінальної справи за фактом ДТП, що сталася 18 серпня 2007 року о 22:30 в місті Харкові на перехресті проспект Гагаріна/вулиця Драгомишська, заява ТОВ «Іон Маш» до АТ «ПРОСТО-страхування» про виплату страхового відшкодування, страховий акт від 09 лютого 2008 року, розпорядження № 002174 від 14 лютого 2008 року. \~ \~ \~ \~Відповідачем надані: копія паспорту громадянина України на його імя, заява [PERSON] на імя слідчого про відсутність претензій до [PERSON] та закриття кримінальної справи, рішення Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 року про зміну та впорядкування адрес обєктам нерухомого майна на території с. Горбані. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд, аналізуючи надані докази приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування задоволенню не підлягають за їх недоведеністю виходячи з наступного. Висуваючи вимоги про стягнення страхового відшкодування позивач посилається на те, що відповідно до довідки Слідчого управління МВС України в Харківській області від 22 січня 2008 року, ДТП в наслідок якої настав страховий випадок і сплачено страхове відшкодування сталася в результаті порушення правил дорожнього руху відповідачем. Суд, критично ставиться до вказаних показань і не приймає їх до уваги оскільки у зазначеній довідці вказано лише що «подія відбулась в результаті припущеного порушення вимог правил дорожнього руху водієм [PERSON]М.», інших доказів на підтвердження винуватості відповідача у ДТП позивачем не надано, а відповідно до постанови слідчого кримінальна справа закрита за відсутністю складу злочину. За вказаних обставин суд відмовляє в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що позивач сплатив страхове відшкодування 18 лютого 2008 року і з цієї дати відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України відраховується трирічний строк позовної давності звернення до суду, а позивач подав позов до суду 26 квітня 2011 року, вже більше ніж через два місяці після спливу вказаного строку. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на день звернення до суду сплили строки позовної давності та відповідачем заявлено про її застосування, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, також є підставою для відмови позивачу у позові. Оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог повністю відмовлено, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed