Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просить розірвати шлюб з відповідачкою, та зобов`язати її не перешкоджати йому у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік побачень без присутності матері: -кожен тиждень - з 17 год 00 хв. п`ятниці до 10 год. 00 хв. неділі; -один тиждень під час зимових канікул; -один місяць під час літніх канікул; -у святкові дні та дні народження дитини за попередньою домовленістю з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що їх сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони не проживають однією сім`єю та спільне господарство не ведуть з 01.04.2018 року. На примирення не згоден. При таких обставинах вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того вказує, що від шлюбу у них народився син [PERSON] , який проживає разом з відповідачкою. Але він з відповідачкою не може дійти згоди щодо порядку виховання їх сина в частині встановлення графіку зустрічей та спілкування з ним, через те, що відповідачка створює йому перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, але його представник подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідачка до підготовчого судового засідання не з`явилася, але її представник подав до суду заяву, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи - служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, до підготовчого судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що висновок органу опіки та піклування підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 12.03.2014 року (а.с.16) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.17). Враховуючи те, що сторони з 01.04.2018 року проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть та наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу подружжя суперечить їх інтересам. Крім того, позивач зазначає, що дитина проживає разом з відповідачкою, вони не можуть дійти згоди щодо порядку виховання їх сина в частині встановлення графіку зустрічей та спілкування з ним, через те, що відповідачка створює йому перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною. З положень ч. 1 ст. 158 СК України вбачається, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до висновку №01/03-18/1766 від 04.09.2018 року орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити час та місце зустрічі батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , кожну суботу з 10.00 до 17.00 год. та одного разу на тиждень в будні дні протягом трьох годин у вільний від розвиваючих занять дитини час. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи те, що сторони дійшли згоди щодо участі батька, який проживає окремо у вихованні дитини, а тому суд вважає можливим задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved