Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачкою по справі він перебуває в шлюбі з 27.01.1996 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 40. Позивач посилався на те, що сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони поступово втратили почуття любові, стали фактично сторонніми людьми одне одному. Спільне господарство та шлюбні відносини припиненні з грудня 2015 року. Зазначив, що відповідачка розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.30). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи вважається повідомленою належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань від неї до суду не надходило (а.с.27,29). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 січня 1996 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 40., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved