Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те,\~що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 06.02.2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду,на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16500 грн. 00 коп. В\~ порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за кредитним договором № б/н від 06.02.2012 року станом на 09.09.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 14\~638,50 грн., яка складається з наступного: - 12\~714,45 грн. заборгованість за тілом кредитом; - 1\~924,05 грн. заборгованість за простроченими відсотками. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача в якому він просить розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, проте надав суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин. Як встановлено в судовому засіданні, 06.02.2012 р. між КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у спосіб подання письмової згоди відповідача на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно\~анкети -\~заяви про\~приєднання до\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~в ПриватБанку\~від 06.02.2012\~р.\~відповідач письмово\~погодився з\~тим,\~що анкета\~ заява\~разом з\~Пам`яткою клієнта,\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг; він ознайомлений та згодний з з Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а/с 13). Водночас, суд звертає увагу на те, що зазначеній анкеті заяві від 06.02.2012 р. не зазначені вид картки, який просить оформити клієнт, кредитний ліміт, процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строк дії кредитного договору. На підтвердження позовних вимог банком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису відповідача (а/с 14-38). Згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач отримав за кредитним договором б/н чотири кредитних карти, з датою відкриття першої (№ [NUMBER] ) 06.02.2012 р. та зі строком дії останньої картки (№ [NUMBER] ) до 08/17 р. (а.с.11). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 06.02.2012 р.; 20. Зокрема, 20.08.2013 р. встановлено кредитний ліміт 15000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався. Банком 14.05.2018 р. зменшено кредитний ліміт до 15190,00 грн., а 20.07.2018 р. до 0,00 грн.( а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.02.2012 р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] станом на 09.09.2020 року (а.с. 5-10): погашено заборгованість за тілом кредиту: 1000 грн., погашено заборгованості по простроченим відсоткам 3850,00 грн., заборгованість за тілом кредиту складає 12714,45 грн., у т.ч. за простроченим тілом кредиту 12714,45 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1924,05 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом 14638,50 грн. Крім того, суд бере до уваги докази часткового погашення заборгованості після звернення Приватбанку до суду з відповідним позовом шляхом поповнення картки № [NUMBER] на суму 850,00 грн. - 04.11.2020 р., на суму 900,00 грн. 24.10.2020 р., на суму 850 грн. 21.09.2020 р., що підтверджується дублікатами чеків, наданих відповідачем через канцелярію суду. Оцінивши подані до суду докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне виконання). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про існування між банком та [PERSON] кредитних відносин, що фактично не заперечується відповідачем, що підтверджується його письмовою заявою, поданою через канцелярію суду, про часткове визнання позову в сумі заборгованості в розмірі 6264,45 грн.; наслідки задоволення позову відповідачу зрозумілі. Разом із цим, у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а/с 20) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а/с 21-35), не містить підпису відповідача. Крім того, наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та інші документи не містять посилання на вид тарифу («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна СОNTRACT», «Універсальна GOLD), від узгодження якого залежить базова % ставка в місяць, пільговий період, обов`язків щомісячний платіж, розрахунок пені та штрафу. У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме з вищевказаними Умовами був ознайомлений відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили відповідальність при порушенні договірних зобов`язань, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо відповідальності за порушення зобов`язання, не змінювались. У заяві позичальника також відсутні дані про те, з якими саме Умовами був ознайомлений такий учасник справи; позивачем не надано доказів на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за ч.ч. 1,2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Крім того,\~ суд\~керується постановою\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 03.07.2019\~р.\~у справі\~№342/180/17,\~в якій\~Судом зроблено\~висновок про\~те,\~що без\~наданих підтверджень\~про конкретні\~запропоновані відповідачці\~Умови та\~правила банківських\~послуг,\~відсутність у\~анкеті-заяві\~домовленості сторін\~про сплату\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~пені та\~штрафів за\~несвоєчасне погашення\~кредиту,\~надані банком\~Витяг з\~Тарифів та\~Витяг з\~Умов не\~можуть розцінюватися\~як стандартна\~(типова)\~форма,\~що встановлена\~до укладеного\~із відповідачкою\~кредитного договору,\~оскільки достовірно\~не підтверджують\~вказаних обставин.\~Надані позивачем\~Умови та\~Правила надання\~банківських послуг\~ПриватБанку,\~з огляду\~на їх\~мінливий характер,\~не можна\~вважати складовою\~кредитного договору\~й щодо\~будь-яких\~інших встановлених\~ними нових\~умов та\~правил,\~чи можливості\~використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відтак, суд вважає, що оскільки витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати процентів за невиконання договору, то вимоги банку в частині стягнення 1924,05 грн. відсотків задоволенню не підлягають.\~\~\~Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18). Таким чином, оскільки у [PERSON] виникло зобов`язання повернути кредитні кошти («тіло» кредиту), то позов в частині стягнення фактично отриманих і не повернутих відповідачем кредитних коштів ґрунтується на законі. При цьому, суд бере до уваги докази часткового погашення заборгованості після звернення Приватбанку до суду з відповідним позовом шляхом поповнення картки № [NUMBER] на суму 850,00 грн. - 04.11.2020 р., на суму 900,00 грн. 24.10.2020 р., на суму 850,00 грн. 21.09.2020 р., що підтверджується дублікатами чеків, наданих відповідачем через канцелярію суду. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.02.2012 р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] станом на 09.09.2020 року, вбачається, що Приватбанком за рахунок коштів, що вносились клієнтом на погашення заборгованості у розмірі 3850,00 грн. протягом 18.12.2019 р. 12.08.2020 р. проводилось погашення заборгованості за простроченими процентами (відсотками), що підтверджується як рухом коштів по кол. 29 та кол. 31 Розрахунку, так і підсумковими відомостями, що містяться у наведеному Розрахунку (а.с. 10). Таким чином, враховуючи відсутність узгодженості між сторонами Кредитного договору на стягнення процентів, зазначене погашення заборгованості за простроченими процентами (відсотками) є не правомірним. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь банку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6264,45 грн. (12714,45 850,00 900,00 850,00 - 3850) Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 899,53 грн. (6264,45 грн. х 2102 грн. / 14638,50 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial