Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 16 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказав, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором і станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість у сумі 11595 гривень 01 копійка, яка складається з: 1095 гривень 30 копійок заборгованість за кредитом; 6821 гривні 38 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень штраф (фіксована частинна); 528 гривень 33 копійки штраф (процентна складова). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд винести рішення, яким задовольнити їх. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надала, заяв про розгляд справи у його відсутність не надійшло. У матеріалах справи присутнє повідомлення відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області про те, що [PERSON] зареєстрована у [INFO]. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. \~\~\~\~ Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається\~\~як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із досліджених судом письмових доказів встановлено - відповідно до укладеного договору б/н від 16 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказав, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором і станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість у сумі 11595 гривень 01 копійка, яка складається з: 1095 гривень 30 копійок заборгованість за кредитом; 6821 гривні 38 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень штраф (фіксована частинна); 528 гривень 33 копійки штраф (процентна складова). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобовязався повернути кредит та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені Договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. З розрахунку заборгованості позичальника вбачається, що він прострочив платежі з оплати основного боргу (кредиту), процентів за користування кредитом, по комісії за користування кредитом, та має значну прострочену заборгованість, що завдає збитків Банку. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, які виникли між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] є зобовязальними, і регулюються нормами ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятих на себе зобов`язань. Права позивача порушені невиконанням зобовязання відповідачем, а тому підлягають судовому захисту. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача у повному обсязі. Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача\~\~сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача, а тому суд має підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1378 гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 526, 527, 530, 536, 554, 610, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України

Outcome: approved