Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідачка, однак протягом останніх півтора року вона у спірному домоволодінні не проживає та після їх розлучення добровільно виїхала на інше місце проживання та перебуває за кордоном. Вважає,\~що наявність\~реєстрації відповідачки,\~порушує його\~абсолютне право\~власника.\~Тому,\~просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак від його представника, [PERSON] , до суду надійшла заява згідно якої просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] будучі належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає за необхідне зазначити наступне. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2018 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , тобто сторонами по справі. (а.с. 6) Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2018 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . (а.с. 7) Право власності на спірне домоволодіння перейшло до позивача в порядку спадкування, про що свідчить рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 31 травня 2017 року. (а.с. 6) Як вбачається з акту складеного виконкомом Годинівського старостинського округу №3 Острицької сільської ради Чернівецького району від 15 лютого 2021 року, відповідачка [PERSON] \~зареєстрована в\~ [ADDRESS] , однак остання протягом півтора року по теперішній\~час не\~проживає за\~місцем реєстрації. (а.с.9) Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Крім цього, за змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не проживає у домоволодінні за місцем реєстрації [ADDRESS] понад строки встановлені ст. 405 ЦК України, а тому є всі підстави вважати, що відповідачка втратила право на користування спірним житловим приміщенням. У відповідності до до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Пунктом 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Посвідченням серії АБ №526505 підтверджується, що [PERSON] , тобто позивач, є учасником бойових дій, а тому відповідно до наведеної норми звільнений від сплати судового збору під час судового розгляду в усіх інстанціях. (а.с. 10) Тому, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. На підставі ст.ст. 182, 210, 331, 391, 405 ЦК України, ст. 9, 150 ЖК Української РСР,

Outcome: approved