Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що 13.04.2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0016/74/49125. На підставі даного договору позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 13 886,00 дол. США, а відповідачка [PERSON] прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,25% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Кредит надавався з 07.08.2008 року по 12.04.2026 року. З 07.08.2008 р. процентна ставка за користування кредитними коштами становить 12,00% річних. На виконання всіх зобов'язань за кредитним договором № 014/0016/74/49125 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклало 20.04.2006 р. договір поруки №014/0016/016 із [PERSON], згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору нести відповідальність перед банком у солідарному порядку. Позивачем свої зобов'язання за даним кредитним договором виконане в повному обсязі на відміну від відповідача [PERSON], яка порушила умови договору і станом на 10.03.2015р. має загальну заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 12 783,50 дол. США, що у еквівалентні за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 277 858,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів та судові витрати по справі у солідарному порядку. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності , позовні вимоги підтримав та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] неодноразово повідомлялася про час та місце судового засідання належним чином, про що свідчать повідомлення з поштампу про повернення судової повістки за терміном зберігання (а.с.54,66). Відповідач [PERSON] також неодноразово повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, про що свідчать повідомлення про направлення судової повістки (а.с.58,68), згідно довідки з поштампу відповідач за зазначеною адресою не проживає, проте як вбачається із відповіді Калуського РВ УДМС в Івано-Франківській області відповідач [PERSON] таки зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.60). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0016/74/49125, за умовами якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 13 886,00 дол. США, а відповідачка [PERSON] прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,25% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Кредит надавався з 07.08.2008 року по 12.04.2026 року (а.с.6-7). На виконання всіх зобов'язань за кредитним договором № 014/0016/74/49125 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклало 20.04.2006 р. договір поруки №014/0016/016 із [PERSON], згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору нести відповідальність перед банком у солідарному порядку (а.с.19-20). Відповідно до п.6.5 банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору та/або договорів іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. У п. 9.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день простроченого виконання. Всупереч вище перелічених умов договору, відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку і станом на 10.03.2015 року становить 277 858,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 250 119,12 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 4 273,89 грн., заборгованість за відсотками - 16 923,42 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 15 032,20 грн., розрахована пеня складає 10 815,91 грн.(а.с.15-18). У відповідності ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо Інше не встановлено договором поруки. Крім того, у відповідності ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] були порушені умови вищевказаних договорів. Розрахунок заборгованості, що залишилася по кредиту та інші подані документи підтверджують, що відповідачі неналежно виконують взяті на себе по кредитному договору зобов'язання, внаслідок чого виникла зазначена вище сума заборгованості по сплаті кредиту. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань по кредитному договору та договору поруки від 20.04.2006 року позовна вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати по справі стягнути з відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved