Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом №206-у від 04.05.2015 р. на підставі пункту 3 ст.38 КЗпП України його було звільнено з посади водія автотранспортних засобів першого класу за власним бажанням, у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку по заробітній платі не здійснив, що призвело до тяжкого матеріального становища позивача. Враховуючи зазначене, просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 27 624, 69 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку по день остаточного розрахунку. У судове засідання позивач не зявилась, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, у судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомляв. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №206-у від 04.05.2015 р. на підставі пункту 3 ст.38 КЗпП України позивача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів першого класу за власним бажанням, у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, а відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 року № 13 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми у день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини, при цьому сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. П. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. За довідкою ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» від 15.06.2015 р., заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 27 624 грн. 69 коп., що узгоджується з позовними вимогами. Згідно довідки відповідача заробітна плата за два місяці, які передували місяцю звільнення становила 3553 грн. 52 коп. (березень 2143,22 грн., квітень 1410,30 грн.), відпрацьовано 61 день. Тому, середньоденна заробітна плата позивача становить 58.25 грн. (3553.52 : 61 =58,25 грн.). Судом встановлено, що період затримки розрахунку становить 104 робочих дня. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, становить: - з 05.05.2015 р. по 29.09.2015 р. 58,25 грн. (середньоденна заробітна плата) Х 104 днів = 6058 грн., без утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів. . Оскільки відповідач допустив порушення трудових прав позивача у сфері трудових відносин, суд вважає позвоні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved