overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1997 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлень про причини її неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, який надав заяву про розгляд справи в його відсутність, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1997 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають протягом року, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають протягом року, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дитини між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, також просила справу розглянути без її участі, залишити прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дитини між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1969 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, також просила справу розглянути без її участі, прізвище залишити «Надєєва». Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1969 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2011 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок: Софію, [INFO] та Ксенію, [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дітей між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, також просила справу розглянути без її участі. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок Софію, [INFO], та Ксенію, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дітей між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2015 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, який надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2015 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дітей відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, в своїй заяві просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дітей між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вжиті судом заходи для примирення сторін позитивних результатів не дали, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2011 року. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з «Лушина» на прізвище чоловіка «Бойко». Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина Артема, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають продовж пяти місяців, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, у своїй позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2011 року, від якого мають неповнолітню дитину, сина Артема, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2010 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у своїй заяві, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], позовні вимоги визнала, та просила справу розглядати в її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved