Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 11 907 грн 08 коп. за кредитним договором б/н від 28 травня 2011 року, укладеним між Банком і відповідачем, посилаючись на те, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. З 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 365/366 календарних днів, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 16.07.2019 утворилась вказана заборгованість. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим через оголошення на сайті суду, і не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав за укладеним з Банком кредитним договором б/н від 28 травня 2011 року кредит у розмірі 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п.1.1.7.11 Договору та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору Банк має право вимагати достроково виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Згідно до вимог ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом станом на 16.07.2019 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 11 907 грн 08 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита - 1 800 грн 54 коп., заборгованості за простроченим тілом кредита - 2 439 грн 31 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 5 324 грн 04 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 1 300 грн, а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - фіксована частина і 543 грн 19 коп. - процентна складова штрафу(а.с.6-11). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею та штрафи. Вимоги про стягнення на користь позивача 6 624 грн 04 коп. пені не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15. За таких обставин, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1 800 грн 54 коп. заборгованості за тілом кредита, 2 439 грн 31 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, 500 грн штрафу (фіксована частина) і 534 грн 19 коп. штрафу (процентна складова), а всього 5 283 грн 04 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 11 907 грн 08 коп., судом визначено до стягнення 5 283 грн 04 коп., що є задоволенням позовних вимог на 44,37% (5 283,04 х 100 : 11 907,08=44,37%), що є підставою для стягнення на користь позивача з відповідача 852 грн 35 коп. судового збору (1 921 х 44,37: 100 =852, 35).

Outcome: partial