Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 28 січня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 302-079, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 27000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язаний був щомісячно повертати кредит рівними частинами в сумі 450 грн. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 06 вересня 2021 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, інфляційних втрат банку та 3 % річних від простроченої заборгованості на загальну суму 23580,20 грн. (19936,87 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 3547,79 грн. проценти за користування кредитом, а також 94,03 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, 1,51 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 24 вересня 2021 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 28 січня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 302-079, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 27000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язаний був щомісячно повертати кредит рівними частинами в сумі 450 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 06 вересня 2021 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, інфляційних втрат банку та 3 % річних від простроченої заборгованості на загальну суму 23580,20 грн. (19936,87 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 3547,79 грн. проценти за користування кредитом, а також 94,03 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, 1,51 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом). Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. А у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 23580,20 грн.

Outcome: approved