Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати недійсним договір застави №01-869/Т/З транспортного засобу від 20.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. за реєстровим №425; визнати виконавчий напис нотаріуса від 19 березня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1051, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 20.02.2012 він уклав з ПАТ «Акта Банк» договір застави №01-869/Т/З транспортного засобу, на підставі якого за рахунок належного йому та його дружині майна - автомобіля Тойота Кемрі, д/н [NUMBER], поручився за виконання ТОВ «Ареал» зобов'язань, що витікають з кредитного договору №01-869/Т від 20.02.2012 року. Даний договір укладено в порушення вимог ст.6 Закону України «Про заставу», оскільки банком не було отримано згоди його дружини на укладення договору застави. 19.03.2012 приватним нотаріусом ДМНО Лещенко О.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставлений ним автомобіль - Тойота Кемрі, д/н [NUMBER], задля задоволення вимог ПАТ «Акта Банк» на суму 932 740,49 дол.США. 01.04.2013 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Вороніною І.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено в порушення вимог п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріусом не враховано, що на розгляді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебував спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, в заяві стягувача, скерованому нотаріусу, розмір заборгованості був визначений в іншій сумі, що виключає безспірність заборгованості. Окрім того, йому не надсилалось попередження про звернення стягнення на предмет застави, а боржнику - вимога про виконання зобов'язання. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 року Товариство з обмеженою відповідальність «Ареал» визнано банкрутом, а ухвалою суду від 02.03.2016 року - ліквідовано. Вказаною ухвалою встановлено, що вимоги ПАТ «Акта Банк» на суму 28 767 266,57 грн. та 2 756 грн. вважаються погашеними. На цій підставі, позивач, спираючись на норму ст.609 ЦК України, стверджує, що зобов'язання за кредитним договором припинились, і відповідно припинились його зобов'язання за договором застави, оскільки ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення, відповідно яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що в матеріалах нотаріальної справи міститься заява дружини позивача [PERSON] про згоду на укладення договору застави автомобіля, нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису було подано документи, які свідчать про безспірність заборгованості, тому вимоги позивача безпідставні. Третьою особою приватним нотаріусом ДМНО Лещенко О.В. до суду надано письмові пояснення, відповідно яких вважає виконавчий напис таким, що відповідає вимогам Закону та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки стягувачем було подано оригінал нотаріально посвідченого договору застави та документи, що посвідчують безспірність заборгованості. Представники Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ та ТОВ «Ареал» в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, оцінивши їх належність та допустимість, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року між ПАТ «Акта Банк» та [PERSON] укладено договір застави 01-869/т/з транспортного засобу Тойота Кемрі, д/н [NUMBER], заставною вартістю 179 550 грн., відповідно якого заставне майно забезпечує виконання ТОВ «Ареал» зобов'язань, що випливають з кредитного договору №01-869/Т від 20.02.2012 року, зокрема з повернення кредиту в розмірі 900 000 дол. США в строк до 19.02.2019 року, а також 13,5% річних. Пунктом 1.3 договору визначено, предмет застави належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.02.2008 року. Пунктом 1.5.9 визначено, що позивач засвідчує згоду його дружини [PERSON] на укладення цього договору, та в матеріалах нотаріальної справи міститься заява [PERSON], справжність підпису якої посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Лещенко О.В.за реєстровим №424. Даний договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. 20.02.2012 року за №425 в реєстрі. /а.с.5-8/ Суд зазначає, що ані відповідачем, ані приватним нотаріусом Лещенко О.В. при надання письмових заперечень та пояснень проти позову не було надано оригіналу чи належним чином посвідченої копії заяви [PERSON] від 20.02.2012 року про її згоду на укладення оспорюваного договору застави, не дивлячись на те, що за пояснення приватного нотаріуса Лещенко О.В. вона засвідчила справжність її підпису, чим вчинила нотаріальну дію за реєстровим №424. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 361 зазначеного Кодексу співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане в заставу лише за згодою усіх співвласників. Відповідно до вимог ч.1статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Такі обставини свідчать на користь доводів позивача щодо укладення оспорюваного договору застави без належним чином отриманої згоди [PERSON] на обтяження спільного сумісного майна заставою, в порушення вимог ст.6 Закону України «Про заставу», яка проголошує, що майно, яке перебуває у спільній власності, може бути передано в заставу тільки за згодою всіх співвласників. 21 лютого 2013 року ПАТ «Акта Банк» подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська позовну заяву про стягнення з [PERSON] та ТОВ «Ареал» заборгованості за кредитним договором 01-869/Т від 20.02.2012 року в розмірі 932 740,49 дол.США. /а.с.11-13/ 19 березня 2013 року ПАТ «Акта Банк» подано приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. заяву про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави задля задоволення вимог банку на суму 932 740,49 дол. США. /а.с.57-59/ В заяві зазначено, що 30.01.2013 року банком на адресу позичальника ТОВ «Ареал» та заставодавця [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором у 10-ти денний строк, а 14.02.2013 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про звернення стягнення на заставлене майно, з метою погашення заборгованості за кредитом в сумі 932 740,49 дол.США. В якості додатків до заяви зазначено про долучення копій досудових вимог та повідомлення на адресу позичальника, розрахунку заборгованості станом на 13.02.2013 року, проте такі докази на огляд суду сторонами не представлені та на ухвалу суду від 03.03.2015 року на адресу суду не надіслані. 19 березня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль Тойота Кемрі, д/н [NUMBER], що належить [PERSON], за рахунок реалізації якого запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Акта Банк» в розмір 932 740,49 дол. США. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №1051. /а.с.9/ Згідно ч.1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За положеннями ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі ж положення містяться і у п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004р.) та у яких, зокрема, зазначається, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» « … обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання». Вирішуючи вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд виходить із того, що заставодержателем ПАТ «АктаБанк» не було представлено доказів направлення позичальнику та майновому поручителю вимог про виконання порушеного зобов'язання, а також попередження про звернення стягнення на предмет застави, розрахунку заборгованості станом на 13.02.2013 року, у зв'язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Також, суд враховує, що договір застави транспортного засобу від 20.02.2012 року, на підставі якого вчинено виконавчий напис, укладений без згоди дружини позивача [PERSON], тому є недійсним, і відповідно це є окремою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved