Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 12.06.2014 року між ним та відповідачем було укладено Договір №1050013408 «Про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 12.06.2014 року», відповідно до умов якого передав банку грошову суму у розмірі 55000 грн. Строк дії договору становить 396 днів, з 12.06.2014 року до 13.07.2015 року, процентна ставка за внеском становить 25 % річних. 09.10.2014 року скориставшись правом на дострокове повернення вкладу він, [PERSON], звернувся до банку з заявою про дострокове розірвання договору і повернення суми вкладу. Після спливу терміну 30 календарних днів він повторно звернувся до банку з вимогою повернути кошти, після чого згідно лімітів встановлених банком йому було частково повернуто грошові кошти. остаточна с ума 49496,42 грн. банком не повернуті до теперішнього часу. Позивач просить суд стягнути на його користь суму залишку депозитного внеску - 49496,42 грн., судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, а також вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до такого висновку. Судом установлено, що 12.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ «ІМЕКСБАНК» було укладено Договір №1050013408 «Про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 12.06.2014 року», відповідно до умов якого передав банку грошову суму у розмірі 55000 грн. , що підтверджується квитанцією №21556 від 12.06.2014 року. Відповідно до п. 3.1. Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) у ред.. від 20.01.2014 року банк приймає від вкладника Вклад, внесений на умовах ( сума, валюта, процентна ставка, строк зберігання, тощо), які визначені у цьому Договорі та Договорі про приєднання до Договору та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування. Строк дії договору становить 396 днів, з 12.06.2014 року до 13.07.2015 року, процентна ставка за внеском становить 25 % річних. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У п. 6.4 Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) у ред.. від 20.01.2014 року передбачено право вкладника достроково вимагати повернення суми вкладу та визначено порядок достроково повернення вкладу. 09.10.2014 року скориставшись правом на дострокове повернення вкладу він, [PERSON], звернувся до банку з заявою про дострокове розірвання договору і повернення суми вкладу. Після спливу терміну 30 календарних днів позивач повторно звернувся до банку з вимогою повернути кошти, після чого, згідно лімітів встановлених банком йому було частково повернуто грошові кошти. Згідно виписки с особового рахунку станом на 24.03.2015 року залишок грошових коштів складає 49296,42 грн. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не спростував доводи позивача, а том у суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню, але частково у сумі 49296,42 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність та необґрунтованість. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового зборку,він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду, то такі підлягають стягненню з відповідача на користь держави у сумі 492,96 грн.

Outcome: partial