Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який протягом судового розгляду уточнив, до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Фаворіт Д.І.» про стягнення заборгованості по сплаті заробітної плати, несплаченої при звільненні, в сумі 9080 грн., середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку у сумі 11025 грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн. В уточненому позові (а. с. 44) зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 8 квітня 2013 року до 23 січня 2014 року, працюючи слюсарем зі зборки металевих конструкцій. Наказом № 1-0000000005 від 23.01.2014 року звільнений за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати на час звільнення обчислювалась сумою в 9080 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім зазначеної суми, позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 11025 грн. із розрахунку 7 місяців затримання та середнього заробітку в сумі 1575 грн., а також 5000 грн. моральної шкоди. Моральну шкоду пояснює емоційними переживаннями через позбавлення його права на отримання заробітку за виконану роботу, які посилюються усвідомленням відповідальності за добробут сім'ї, неможливістю організувати нормальну життєдіяльність власну та своєї родини. Крім зазначеної суми, просить стягнути с відповідача на свою користь вартість правової допомоги адвоката у сумі 1050 грн. Позивач до суду не з'явився. Його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За згаданих обставин у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішувати справу без участі представника позивача. Відповідач двічі не з'явився до суду з невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно, у встановленому порядку. Заперечень проти позову не надав. За загаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у письмовій заяві, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Фаворіт Д.І.» з 8 квітня 2013 року до 23 січня 2014 року, працюючи слюсарем зі зборки металевих конструкцій. Наказом № 1-0000000005 від 23.01.2014 року звільнений за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України (а. с. 45-46). Заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати на час звільнення обчислювалась сумою в 9080 грн. (а. с. 8). Згідно із ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це влсника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На думку суду, позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку підтверджені дослідженими доказами, а саме: відомостями, що містяться в трудовій книзі (а. с. 7), довідкою про середню заробітну плату позивача (а. с. 47), довідкою про заборгованість (а. с. 8), звіти з праці відповідача (а. с. 17-19), приписи органів прокуратури про негайну реєстрацію заяви [PERSON] про порушення законодавства про працю в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (а. с. 48), розрахунок компенсації за затримку виплати заробітної плати, який міститься в уточненому позові (а. с. 44). Перелічені докази є достовірними, допустимими, належними до предмету спору, такими, що дають підстави для задоволення позову. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає їх ґрунтовними, оскільки в силу ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Емоційні переживання позивача, який має родину, де виховуються дві малолітні дитини, має непрацездатну за віком матір-інваліда третьої групи (а. с. 50-52), організація нормальної життєдіяльності яких потребує значних видатків, перебувають у прямому причинному зв'язку з діями відповідача, проте суд вважає, що відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн. є домірною компенсацією психологічних страждань позивача і відповідає засадам розумності, справедливості та виваженості. Судовий збур, пільги щодо сплати яких має позивач, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства при ухваленні рішення мають бути стягнутими з відповідача. За змістом ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, встановлюється законом. Дійшовши висновку про задоволення у повному обсязі вимоги про стягнення видатків з отримання правової допомоги, суд виходить із змісту Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до умов договору від 27.04.2014 року (а. с. 19) його предметом є представництво, надання допомоги і захист інтересів клієнта, зокрема, в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя в справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Фаворіт Д.І.» про стягнення заборгованості по сплаті заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, тривалість юридичних послуг адвоката [PERSON] обчислюється 3 годинами, тому суд вважає, що вартість цієї послуги цілком охоплюється тривалістю її надання.

Outcome: partial