Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати припиненим іпотечний договір від 05.02.2008 р. укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер № 3737031 від 04.12.2012 р. запис про реєстрацію договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» №2949, від 08.12.2011 року. Виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер № 6528936 від 04.12.2012 р. запис про реєстрацію договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» №2949, від 08.12.2011 року. Виключити з Державного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна - квартиру за адресою: [ADDRESS], запис про реєстрацію обтяження №6528502. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11292718000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 112 000 доларів США строком до 05.02.2018 року з розрахунку 13,9 % річних. Виконання взятих на себе [PERSON] кредитних зобов'язань забезпечене договором іпотеки №21484-Б від 05.02.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], відповідно до умов якого предметом іпотеки виступає квартира за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON]. Даний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3907. 01.04.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки №21484-Б. 08.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №11292718000, укладеним 05.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк та [PERSON] Відповідно до цього Договору купівлі-продажу, ПАТ «Дельта Банк» набуло прав кредитора відносно [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.08.2016 року №65197954, квартира за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк» на підставі запису про іпотеку №6528936 від 04.12.2012 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2015 року змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на не співмірність суми заборгованості та ринкової вартості іпотечного майна. У задоволенні такого позову відмовлено на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, у зв'язку із спливом позовної давності. Позивач вважає, що зі спливом строку позовної давності припиняється право вимоги до боржника, а отже припиняється зобов'язання в розумінні ст. 509 ЦК України. Також, статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на і заставлене майно тощо). З огляду на те, що предмет іпотеки, що забезпечує грошове зобов'язання за кредитним договором №11292718000, не належить на праві власності боржнику, а також тієї обставини, що в позові Відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності, з дотриманням положень Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позивач просить про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили суд про задоволення позову. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, про що надав письмові заперечення. Додатково зазначив, що законодавцем визначено вичерпний перелік підстав, за якими договір іпотеки припиняється. Обставини на які позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог не свідчать про те, що зобов»язання припинено. Станом на момент розгляду даної справи у боржника наявна заборгованість за кредитним договором, а тому твердження позивача про припинення основного зобов»язання на підставі рішень Дніпровського районного суду м. Києва та Апеляційного суду м. Києва, та відповідно, припинення іпотеки - є безпідставними та такими, що не ґрунтується на нормах права. Треті особи у судове засідання не з»явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомилли. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11292718000, відповідно до умов якого останній отримав від банку кредитні кошти у розмірі 112 000 дол. США строком користування до 05 лютого 2018 року зі сплатою відсотків за ставкою 13,9 % річних (надалі по тексту - кредитний договір. (а.с. 48-54). У забезпеченням виконання зобов»язань за означеним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]було укладено договір іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 року, предметом якого є квартира [ADDRESS] (Дніпровський район м. Києва). (а.с.45-46). 06.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11292718000 від 05.02.2008 року, відповідно до умов яких було змінено схему погашення кредиту (а.с. 47). 01.04.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 року, яким доповнено розділ 1 договору пунктом 1.7, у зв»язку із укладенням між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» додаткової угоди № 1 від 06.02.2009 року до кредитного договору. (а.с. 9). Проте, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов»язань за вищевказаним кредитним договором № 11292718000 від 05.02.2008 року, ПАТ «УкрСиббанк» (назву якого змінено з АКІБ «УкрСиббанк») звертався до суду з позовом до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 20.01.2010 року у розмірі 1 573,94 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2010 року становило 12 600,18 грн., що включає: заборгованість по процентам 1 395,71 дол. США та пеню за простроченя сплати процентів 178,23 дол. США, а також про стягнення заборгованості за додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 11292718000 від 05.02.2008 року у розмірі 117 953,47 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2010 року становить 944 193,96 грн., що включає: кредитну заборгованість 102 666,70 дол. США., заборгованість по процентам 14 002,92 дол. США та пеню за простроченя сплати кредиту і процентів 1 283,85 дол. США. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2-1739/10 вищевказаний позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна в сумі 956 794,14 грн., вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с.10-12). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив), а новий прийняв право вимоги за договорами, в тому числі за договором споживчого кредиту № 11292718000 від 05.02.2008 року та додатковою угодою № 11292718001 від 06.02.2009 року укладенимиміж АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], а також договором іпотеки № 21484-Б та договором про внесення змін № 1 до договору іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 року укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем. ( а.с.16-18). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, у справі № 755/27651/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення заборгованості за договором іпотеки № 21484 від 05.02.2008 року. (а.с.10-12). Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2016 року Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на не співмірність суми заборгованості та ринкової вартості іпотечного майна. (а.с.13-15). Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що ПАТ «Дельта Банк» пропущено строк позовної давності та відсутні підстави для визнання причин пропуску такого строку поважними, тобто на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач вважає, що зі спливом строку позовної давності припиняється право вимоги до боржника, а отже автоматично припиняється зобов'язання в розумінні ст. 509 ЦК України. Проте з таким твердженням позивача та його представника суд не погоджується з огляду на наступне. Підстави припинення зобов»язання визначено Главою 50 Розділу І Книги 5 Цивільного Кодексу України. Аналіз норм ст. ст. 525,526, 598, 599 ЦК України показує, що, припинення зобов»язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Під час розгляду даної справи сторонами визнано обставини того, що на даний час у [PERSON] наявна заборгованість по означеному договору споживчого кредиту, а також те, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2-1739/10 не виконано боржником, а ні самостійно, а ні в примусовому порядку. У розумінні ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК України саме на сторони покладено обов»язок по доведенню тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Разом з тим, суду не надано доказів того, що зобов»язання за договором споживчого кредиту № 11292718000 від 05.02.2008 року, в забезпечення умов виконання якого було укладено договір іпотеки № 21484 від 05.02.2008 року, - припинено, оскільки сама по собі відмова у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за договором № 21484 від 05.02.2008 року, на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, не свідчить про припинення зобов»язання за цим договором. Суд також звертає увагу, що Законом України «Про іпотеку» визначено перелік підстав з яких договір іпотеки вважається припиненим, він є вичерпним. Відповідно до ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека також припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним;знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена, як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 593 ЦК України передбачено підстави припинення права застави, що цілком кореспондуються із положеннями статей 3,17 Закону України «Про іпотеку». Як встановлено у судовому засіданні, строк дії договору іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 року визначено сторонами до моменту виконання зобов»язань, зобов»язання за кредитним договором не виконані. Основне зобов»язання, станом на момент розгляду даної справи, у встановленому законом порядку не припинено. Предмет іпотеки не реалізовано, договір іпотеки судом недійсним не визнавався, інших підстав, передбачених ЗакономУкраїни «Про іпотеку» за яких договір іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 року може бути визнаний припиненим, судом також не встановлено. А відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору іпотеки № 21484-Б від 05.02.2008 укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] припиненим. Оскільки позовні вимоги про виключення з Державного реєстру іпотек запису про реєстрацію договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» та виключення з Державного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна запису про реєстрацію обтяження на квартиру [ADDRESS] є похідними від вимоги про визнання припиненим договору поруки, то суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем не відшкодовуються. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed