Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №500348697 від 01.03.2013 року в розмірі 38401 грн. 09 коп., оскільки останній не виконує зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 01 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500348697, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит для власних потреб у розмірі 16620 грн. зі сплатою 01 % процентів річних та щомісячної комісійної винагороди банку за управління кредитом, з датою остаточного повернення кредиту 04 березня 2016 року (п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4, п. 2.8 кредитного договору). Договором факторингу від 30 вересня 2014 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» («Клієнт») та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» («Фактор»), Фактор зобовязався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №500348697 від 01.03.2013 року (а.с. 16-18). Як вбачається із договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» («Клієнт») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор»), витягу з Додатку №1-1 до цього договору та акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 10 жовтня 2016 року, Клієнт передав, а Фактор отримав право вимоги за кредитним договором №500348697 від 01.03.2013 року на загальну суму заборгованості 38401,09 грн., що складається із суми за основною заборгованістю 15849,14 грн., заборгованості за процентами та комісією 10501,95 грн., пені, штрафу, неустойки 12050 грн. (а.с. 19-21, 22, 23). На виконання вимог вказаного договору факторингу та ст. ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України, на адресу відповідача направлено повідомлення від 19.10.2016 року за вих. №001472632-1 про відступлення прав вимог заборгованості відповідача товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та повідомлено про розмір заборгованості (а.с. 14). 24 жовтня 2016 року за вих. №001472632-1 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 15). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 10.10.2016 року складає 38401,06 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 15849,14 грн., заборгованості по відсотках 4,41 грн., заборгованості по комісії 10497,51 грн., штрафу 12050,00 грн. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобовязань, що випливають з нього. Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі ст. ст. 525-527, 530, 536, 610-611, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved