Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 568 017,40 грн. заборгованості. Посилався на те, що в червні 2014 року сторони уклали договір позики, за умовами якого відповідач отримав 303 025 грн. на строк до 12.07.2014р., але борг не повернув. Стверджував, що відповідач повинен сплатити також 46 665,85 грн. збитків від інфляції, 1 212 100 грн. пені та 3 % річних в сумі 6226,54 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив розмір позовних вимог до 390 496,88 грн. з посиланням на те, що відповідач добровільно повернув позивачу 275 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача позов визнав частково і просив стягнути з [PERSON] 025 грн. основного боргу, 5 885,25 грн. збитків від інфляції, 3 % річних в розмірі 1 152,09 грн., а розмір пені зменшити до 28 025 грн. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з договору, заяви (а.с.7,8) та пояснень представників сторін, останні 13.06.2014р. уклали договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідача 303 025 грн., а останній зобов'язався за узгодженим графіком повертати частинами отриману позику до 12 липня 2014р., а в разі прострочення повернення частини позики позикодавець має право нарахувати пеню в розмірі 1,6 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно п. 1 цього договору позика є безпроцентною, а кошти були передані відповідачу [PERSON] до підписання цього договору. Як вбачається з розписок (а.с.44,45) та пояснень представника відповідача, останній порушив графік виплати боргу та до 12.07.2014р. позику не повернув, а тільки 11.08.2014р. повернув позивачу 275 000 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за основним боргом складає (303 025-275 000=) 28 025 грн. Відповідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що основна сума заборгованості складає 28 025 грн., то з відповідача підлягають стягненню збитки понесені позивачем від інфляції в розмірі 5885,25 грн. (а.с.41) та втрати позивача у вигляді 3 % річних, що складають 1152,09 грн. (а.с.42). Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача пені, яка передбачена п. 3.6 Договору і складає 224 282,80 грн. (а.с.43), суд вважає можливим застосувати ст. 551 ЦК України. Відповідно ч. 3 вказаної ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Оскільки розмір збитків позивача складає (28025+5885,35+1152,09=) 35062,34 грн., то розмір неустойки необхідно зменшити до 35062,34 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі (35062,34грн.+35062,34 грн.=) 70124,68 грн. та витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 701,24 грн. В решті позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити за їх необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial