overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому зазначив, що 22.10.1994 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, з травня 2016 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського району між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Топал». Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що 29.01.2013 року він уклав з відповідачем письмовий договір позики, згідно з яким надав відповідачу у борг 25 000 грн. на термін до 31.05.2013р. Відповідач у вказаний строк гроші не повернув у зв'язку із чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 53030,45 грн., з яких: 25000,00 грн. основного боргу, 23520,00 грн. процентів за договором, 3150,00 грн. інфляційних витрат за період прострочення виконання зобов'язання та неустойку у виді пені в розмірі 3 % річних від простроченої суми, що становить 1360,45 грн., судовий збір у сумі 413,56 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 625 ЦК визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що 29.01.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з якими позивач передав відповідачу 25000 грн., а відповідач зобов'язався повернути позикодавцю кошти до 31.05.2013 р., що підтверджується розпискою, написаною ним власноручно. Отримавши суму позики, відповідач не виконав зобов'язання по поверненню позивачу боргу, тому з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] 53030,45 грн., з яких: 25000,00 грн. основного боргу, 23520,00 грн. процентів за договором, 3150,00 грн. інфляційних витрат за період прострочення виконання зобов'язання та неустойку у виді пені в розмірі 3 % річних від простроченої суми, що становить 1360,45 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі за текстом - ПАТ ЕК «Херсонобленерго» в особі Генічеського району енергозбуту і електричних мереж (далі за текстом - Генічеського РЕЗ і ЕМ). 11.02.2013 року працівниками ПАТ ЕК «Херсонобленерго» Генічеського РЕЗ і ЕМ під час рейдової перевірки у відповідачів за адресою [ADDRESS] Генічеського району було зафіксовано порушення Правил користування електроенергією для населення (далі за текстом - ПКЕЕ), а саме було виявлено самовільне підключення до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку шляхом підключення в скритому місці фазного та нульового проводу (без облікова розетка). Зазначене порушення було належним чином зафіксовано представниками Генічеського РЕЗ і ЕМ в акті № 224106 від 11.01.2013 р. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН споживача було запрошено на засідання комісії та нараховані збитки згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії , не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562, розмір яких склав 4297,97 грн., що зафіксовано в протоколі засідання комісії Генічеського РЕЗ і ЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 15.01.2013 року. Відповідачами добровільно сплачено 2547,97 грн., залишилися невідшкодованими 1750 грн. Просить суд стягнути з відповідачів завдані збитки у сумі 1750,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі позов визнали повністю. Визнання відповідачем позову приймається судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Даний спір відноситься до цивільно-правових відносин і регулюється цивільним законодавством. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 243,6 грн. що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1). Тому з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 24 березня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 310, у відповідності до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 285000 грн., а відповідач зобовязувався повернути гроші не пізніше 01 січня 2020 року таким частинами: 50000 грн. до першого травня 2011 року, а решта 235000 грн. рівними частинами щомісячно. В порушення взятих на себе зобовязань за договором позики, не зважаючи на численні нагадування, відповідач не повернув позичені гроші, у звязку з чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, у період з 01 травня 2011 року по 21 вересня 2017 року виникла заборгованість, яка становить 534417,23 грн., в тому числі: сума основного боргу - 221731,12 грн., три проценти річних від простроченої заборгованості 42190 грн., грошові кошти з урахування індексу інфляції від суми заборгованості 270546,23 грн. З огляду на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 09.07.2018року наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №6391/ВК від 09.07.2018року його- [PERSON] було звільнено з роботи за згодою працівника, у зв`язку з переведенням до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 22179,00 грн. Ухвалою суду від 23.08.2019року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив, де просив розгляд справи здійснювати без його участі та зазначив, що згідно Довідки АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №16-07/1000 від 06.09.2019 року розмір заборгованості із заробітної плати [PERSON] становить 21575 грн. 34 коп. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] по 09.07.2018року перебуваву трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-11). Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №6391/ВК від 09.07.2018року [PERSON] було звільнено з роботи за його згодою, у зв`язку з переведенням до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.9). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 09.07.2018року становила 21575 грн. 34 коп., що підтверджується Довідкою товариства №16-07/1000 від 06.09.2019 року. Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 21575 грн. 34коп. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом боржником у встановлені строки не була сплачена. Сума заборгованості [PERSON] , станом на 30.04.2019 року, становить 263619,12 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ №5315254. 04.06.2019 року відповідач, керуючи забезпеченим страховим полісом транспортним засобом ВАЗ 21051, д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] 10.06.2019 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся власник пошкодженого транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , із заявою про страхове відшкодування, якому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою № 118 у гуртожитку, розташованому у будинку № 132-а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві, який перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до довідки КП «СКП «Гуртожиток» від 25.07.2016 року № 2622 [PERSON], [INFO], зареєстрований у кімнаті № 118 у гуртожитку, розташованому у будинку № 132-а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві. Із акту про не проживання від 02.08.2016 року, складеного комісією КП СКП «Гуртожиток», вбачається, що з січня 2016 року [PERSON] не проживає у кімнаті № 118 у гуртожитку, розташованому у будинку № 132-а по вул. Космонавтів у м. Миколаєві, в цій кімнаті ніхто фактично не проживає. З виписки із особового рахунку № 6278 вбачається, що за [PERSON] існує заборгованість по квартирній платі в сумі 8056,53 грн. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР, за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратив право користування вказаною кімнатою. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою № 3 у гуртожитку, розташованому у будинку № 59 по вул. Маршала Василевського в м. Миколаєві, який перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до довідки КП «СКП «Гуртожиток» від 01.12.2015 року № 3354 [PERSON], [INFO], зареєстрований у кімнаті № 3 у гуртожитку, розташованому у будинку № 59 по вул. Маршала Василевського в м. Миколаєві. Із акту про не проживання від 02.12.2015 року, складеного комісією КП СКП «Гуртожиток», вбачається, що з 2010 року по теперішній час [PERSON] не проживає у кімнаті № 3 у гуртожитку, розташованому у будинку № 59 по вул. Маршала Василевського в м. Миколаєві, в цій кімнаті фактично проживає [PERSON] Довідкою КП «СКП «Гуртожиток» визначено, що особовий рахунок на кімнату № 3 по вул. Маршала Василевського, 59 на [PERSON] не відкривався. Із виписки із особового рахунку № 10273 вбачається, що існує заборгованість по сплаті квартирної плати в сумі 450,00 грн. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР, за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили обставини викладені в позові. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати його таким, що втратив право користування вказаною кімнатою. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 25 по вул. Південній, 54/4 у м. Миколаєві, та зняти їх з реєстрації. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. У відповідності до довідки КЖЕП ММР «Зоря» від 26.12.2016 року № 1924 у неприватизованій квартирі [ADDRESS], зареєстровані: власник особового рахунку [PERSON], його жінка [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). Наймач та члени його сімї проживають в даній квартирі на підставі ордеру на житлове приміщення № 1901 серії 032558 від 17 грудня 1998 року (а.с. 4). Як вбачається з матеріалів справи, своїми заявами відповідачі просили зняти себе з реєстраційного обліку з місця проживання в Україні з квартири [ADDRESS], у звязку з тим, що за цією адресою не проживають вже більше одного року (а.с. 6-7, 8-9). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР за наймачем при тимчасовій відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем проживання більше, ніж 6 місяців, що є підставою визнати їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому вимога про зобовязання зняття відповідачів з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки поглинається при задоволенні позову по суті основної вимоги. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив стягнути на свою користь з відповідачів борг за недовраховану електроенергію в розмірі 6562,84 грн. і судовий збір у сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 28 жовтня 2016 року трьома представниками ПАТ «Миколаївобленерго» в присутності [PERSON] складено Акт, яким у квартирі [ADDRESS], зафіксований факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, після припинення електропостачання, що неможливо виявити при контрольному огляді.\~\~ 22 листопада 2016 року відбулося засідання комісії ПАТ «Миколаївобленерго» без участі споживачів, рішенням якої за результатами розгляду зазначеного Акту споживачі визнані причетними до порушення Правил користування електричною енергією для населення (затверджених постановою КМ України №1357 від 26 липня 1999 р., далі за текстом - ПКЕЕН) і нарахований обсяг необлікованої електроенергії у 5505 кВт./год. вартістю 6562,84 грн. за період з 27.04.2016 р. по 27.10.2016 р. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією для населення, які затверджуються КМ України. Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно абзацу 4 пункту 53 ПКЕЕН розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок № 220329 відкрито на імя [PERSON], а при здійсненні технічної перевірки позивачем у квартирі була присутня [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.02.2017 року право власності на спірну квартиру ні за ким не зареєстровано. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами електроенергії, їх визнано причетними до порушення ПКЕЕН, а тому позовні вимоги до них обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. судового збору, з кожного по 800,00 грн.

Outcome: approved