Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS]; визначити, що частка [PERSON], померлого [INFO], в праві спільної сумісної власності становила 1/3 частини квартири [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що квартира [ADDRESS], загальною площею 41,50 кв.м., житловою площею 24,80 кв.м., на праві спільної сумісної власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Відповідно до норм цивільного законодавства частка кожного з співвласників складає 1/3 частину. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом залишилися його дружина - позивач по справі та син - відповідач по справі. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала з чоловіком на день його смерті. Відповідач спадщину після смерті батька не прийняв, та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на частину майна померлого. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, оскільки вона не була зареєстрована за адресою місця проживання спадкодавця, однак проживала разом з ним на цей час. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Також позивачем до позову додано заяву про витребування доказів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позову терміном три дні з дня отримання копії ухвали суду. 18 вересня 2017 року зазначені в ухвалі недоліки позивачем усунені. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. 30 листопада 2017 року позивачем до позову долучені додаткові письмові докази. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Також вказав, що на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, заяву до нотаріальної контори не подавав. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При вирішенні питання про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього - [INFO] за адресою: [ADDRESS], судом досліджені наступні докази та з'ясовано, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS]; здійснювала за ним догляд і вела з ним спільне господарство, про що свідчить акт депутата Липецької сільської ради Харківського району Харківської області Палок Л.Г. від 15 серпня 2017 року. Крім того, відповідно до інформації № 899, наданої 15 серпня 2017 року Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області, на день смерті [PERSON], померлого [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]; разом з ним фактично без реєстрації проживала його дружина - [PERSON], [INFO]. Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] та задовольняє вимогу позивача про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Судом також встановлено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 41,5 кв.м. на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15 липня 2017 року на ім'я [PERSON] (помер); [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; (частки співвласників не визначені). Згідно архівних реєстраційних матеріалів Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,50 кв.м., житловою площею 24,80 кв.м., зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 1 , ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Сторонами не надано суду доказів щодо наявності обставин, які б мали істотне значення, та могли бути підставами для збільшення або зменшення частки співвласників в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Таким чином, суд визнає, що частка [PERSON], померлого [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3 та задовольняє вимоги позивача в цій частині, при цьому виходить з то, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить трьом співвласникам, частки кожного із співвласників є рівними. Також судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 399167, видане 09 липня 2013 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, запис № 54 від 09 липня 2013 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишились його дружина - позивач по справі та син - відповідач по справі. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видане 23 лютого 1973 року міським ЗАГС міста Херсон, де вказано, що 23 лютого 1973 року укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», запис № 228 від 23 лютого 1973 року. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане 03 жовтня 1974 року Жовтневою сільською радою депутатів трудящих Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO], його батьками записані батько - [PERSON], мати - [PERSON], запис № 21 від 03 жовтня 1974 року. Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 01 листопада 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки заявницею не надані документи, що стверджують факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня його смерті. Також у постанові вказано, що в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до держнотконтори заяви від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не поступали, заповіт померлий не складав, свідоцтво про право на спадщину після вказаного спадкодавця держнотконтора не видавала, про що також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49692656 від 01 листопада 2017 року та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49692729 від 01 листопада 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], прийняла спадщину після його смерті, оскільки судом визнано, що позивач на час відкриття спадщини - [INFO] проживала постійно із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] та не подала заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори, суд задовольняє вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнає за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], при цьому також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved