Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 07 квітня 2020 року о 13 год. 55 хв. водій автомобіля «Москвич М214» [PERSON] перед початком руху та при зміні напрямку руху не переконався в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21140 ЗНГ, який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власникові автомобіля ВАЗ 21140 ЗНГ завдано як майнову шкоду так і моральну. Причиною виникнення даної ДТП стало порушення водієм автомобіля «Москвич М214» [PERSON] п.10.1 Правил Дорожнього руху України згідно висновку експерта. Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив, тому, просить стягнути з відповідача 4000 грн. витрати на проведення експертного дослідження, 5000 грн. моральної шкоди, 908 грн. судового збору, 2120 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач та його представник просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що транспортний засіб [PERSON] застрахований і позивачу виплачено кошти за страховий випадок. Третя особа АТ «СК «Мега-Гарант» про день слухання справи сповіщена. Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що 07 квітня 2020 року о 13 год. 55 хв. водій автомобіля «Москвич М214» [PERSON] перед початком руху та при зміні напрямку руху не переконався в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21140 ЗНГ, який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 178/492/20 [PERSON] визнано винним в скоєному ДТП та провадження закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 22 вересня 2020 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановами суду по вищевказаних справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю ВАЗ 2114, державний номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована АТ СК «Мега-Гарант», на підтвердження чого йому був виданий поліс № АО1926836 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, власник пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21140 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER] , подав заяву, як того вимагає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно положень пп. 38.1.1.«а» п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, позивачеві була завдана моральна шкода, яка полягала у порушенні звичного укладу його життя; також він вимушений був звертатися до експертів, адвоката для вирішення спору у судовому порядку, оскільки відповідач відмовився відшкодовувати завдану шкоду Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування мова йде про справедливе та розумне відшкодування, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідає принципам та завданням діючого законодавства. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування, тому суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 1000 грн. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про зпадовлення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного,

Outcome: partial