overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Відповідач також зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає там більше ніж півроку, його особистих речей немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований [PERSON] Також судом встановлено, що [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі більше ніж півроку, про що свідчить акти про непроживання від 06.09.2016р., від 18.04.2017р., від 22.11.2017р.(а.с.8-10). Згідно ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації [PERSON] за спірною адресою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ст.9 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,8грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Відповідач також зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає там з 1997р., його особистих речей немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї №2329 від 30.05.2019р., за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі з 1997р., про що свідчить акти про непроживання(а.с.9-12). Згідно ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації [PERSON] за спірною адресою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Відповідач також зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає там з 2003р., його особистих речей немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом. У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі з 2003р., про що свідчить акт про непроживання від 18.01.2018р.(а.с.9). Згідно ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації [PERSON] за спірною адресою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони 02.12.2014р . уклали договір позики, згідно якого позивач надав в борг кошти в розмірі 2200,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути їх до 02.12.2015р. Даний факт підтверджується також розпискою написаною власноруч відповідачем. Оскільки отримані грошові кошти відповідач не повертає, позивач просить суд їх стягнути в гривневому еквіваленті 62191,90грн., а також пеню за період з 03.12.2015р. по 28.11.2018р. в розмірі 1694729,27грн. У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2014р . уклали договір позики, згідно якого позивач надав в борг кошти в розмірі 2200,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути їх до 02.12.2015р. Даний факт підтверджується також розпискою написаною власноруч відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не повертає позивачу суму позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Пунктом 6 зазначеного договору позики встановлено, що за прострочення виконання зобов`язань за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 2,5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Проаналізувавши дані норми, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 62191,90грн.(екв.2200,00 доларів США) та пеню за період з 03.12.2015р. по 28.11.2018р. в розмірі 1694729,27грн. Розрахунок позивача щодо пені перевірений судом, відповідає нормам ЦК України та ЦПК України. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушує права позивача як кредитора на повернення суми позики та сплати пені, суд вважає, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 7810,00грн., а на користь позивача судовий збір в розмірі 1000,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 01 лютого 2008р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №57. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 01 лютого 2008р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №57. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 02 лютого 2008р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №64. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 02 лютого 2008р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №64. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020р. за клопотанням відповідачки сторонам було надано чотиримісячний строк для примирення, який результату не дав. Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що строк на примирення не змінив думки позивача відносно розірвання шлюбу, сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 вересня 2011р. Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №232. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 вересня 2011р. Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №232. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 840,8грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 вересня 2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1339. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 вересня 2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1339. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 840,8грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017р. за клопотанням відповідачки сторонам було надано шестимісячний строк для примирення, який результату не дав. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що строк на примирення не змінив думки позивача відносно розірвання шлюбу, сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 липня 2004р. Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №126. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 липня 2004р. Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №126. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 листопада 2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1792. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивач просив суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 03 листопада 2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1792. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved