Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є чоловіком померлої [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,740 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Позивач звернувся до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у звязку з виправленням кадастрового номера в державному акті на право приватної власності на землю. Тому просить визнати за ним право власності на вищевказане майно. Відповідач Аульська селищна рада Криничанського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить справу слухати за його відсутності. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивач є спадкоємцем, після померлої 29 вересня 2017 року [PERSON], свідоцтво про смерть серії 1-КИ №174723, видане виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 8,740 га, кадастровий номер 1222086200:02:002:0135, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДП №080002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20/02. Згідно заяви, засвідченої приватним нотаріусом від 21 березня 2008 року у позивача є інший спадкоємець за законом син померлої [PERSON], який помер 09 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №662994, виданого 12 січня 2016 року виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(яка підлягає застосуванню відповідно до ст. ст.2,\~9, ч.1 ст.8 ЦПК\~та\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, а пункт 1 статті 6, стаття 13 Конвенції та стаття 1 Першого протоколу зазначає , що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...» За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності». Тим самим у\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved