Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 21523 грн. 46 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 11.02.2014 року відповідач став їх клієнтом, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Памятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними [PERSON] про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Однак, відповідач своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 17.10.2017 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 11.02.2014 року відповідач став клієнтом позивача підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Памятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ним та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг (далі Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки (а.с.5-31). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 17.10.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 21523 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 1955 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом; 18066 грн. 73 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1001 грн. 12 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1600 грн. (а.с.38). На підставі викладеного,

Outcome: approved