Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати Оболонський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт зі всього майна, належного на праві власності [PERSON] , накладеного постановою Районного відділу Виконавчої служби Оболонського району м. Києва № 358/8 від 10.05.2007. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його син [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з частки квартири [ADDRESS] . Позивач звернувся до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте при зверненні про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що на все майно спадкодавця накладено арешт відповідно до постанови Районного відділу Виконавчої служби Оболонського району м. Києва № 358/8 від 10.05.2007. 12 жовтня 2021 року Оболонським районним судом міста Києваза вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Постановою Районного відділу Виконавчої служби Оболонського району м. Києва № 358/8 від 10.05.2007 накладено арешт на все майно, належне на праві власності [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У Єдиному реєстрі боржників відносно [PERSON] станом на 01.11.2021 відомості відсутні щодо діючих виконавчих проваджень, у зв`язку з чим всупереч положенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не знято арешт, що був накладений на майно [PERSON] . Таким чином у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном [PERSON] , оскільки виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, закінчене. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Тому суд вважає необхідним на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору розмірі 908,00 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 12, 39, 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved