Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який був ним в подальшому уточнений (а.с.62-64, 116) та яким просить: · визнати частково недійсною нотаріально посвідчену довіреність від 18 вересня 2007 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від імені [PERSON] за реєстровим номером 3090 в частині уповноваження [PERSON] на укладення від імені довірителя договорів іпотеки та передачу в іпотеку 1 / 2 (однієї другої) частки квартири №115 у житловому будинку №59 по вул.Іллінській у м.Харкові; · визнати недійсним іпотечний договір №308Т-52-1 від 12.10.2007р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 1736; · скасувати усі обмеження та обтяження на квартиру №115 у житловому будинку №59 по вул.Іллінській у м.Харкові, що встановлені на підставі вищевказаного іпотечного договору та виключити з державного реєстру іпотек відомості про предмет іпотеки. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником 1 / 2 (однієї другої) частки квартири №115 у житловому будинку №59 по вул.Іллінській у м.Харкові. Власником іншої 1 / 2 (однієї другої) частки цієї квартири є брат позивача, [PERSON]. У першій декаді серпня 2014 року позивач поштою отримав ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/6279/14-ц та позовну заяву ПАТ «Брокбізнесбанк» з пакетом документів, яким банк просить звернути стягнення на вищевказану квартиру в рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] за кредитним договором №308Т-52 від 12.10.2007р. про надання останній кредиту у сумі 161000,00 грн. та примусово виселити усіх мешканців квартири. Але позивач не підписував жодних договорів з ПАТ «Брокбізнесбанк» щодо передачі своєї частки квартири у заставу чи іпотеку. Після ознайомлення представника позивача з матеріалами зазначеної цивільної справи було з'ясовано, що в них міститься оспорюваний договір іпотеки №308Т-52-1 від 20.10.2007р., в якому сторонами зазначено: АТ «Брокбізнесбанк» - іпотекодержатель, [PERSON] майновий поручитель 1 / 2 (однієї другої) частки, а також [PERSON] майновий поручитель 1 / 2 (однієї другої) частки, що діє від імені [PERSON] на підставі довіреності від 18 вересня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] При цьому у наданому представником банку під час розгляду зазначеної цивільної справи оригіналі довіреності міститься дописка кульковою ручкою про повноваження представника щодо передачі квартири в іпотеку. Разом з тим, позивач не надавав таких повноважень представнику за довіреністю, [PERSON], а лише уповноважував її на продаж вказаного нерухомого майна. Тобто в момент підписання спірної довіреності воля позивача була направлена на вирішення питання щодо продажу своєї частки квартири і він не бажав настання наслідків у вигляді безоплатної передачі квартири в майнову поруку. Крім того, як зазначено у спірному договорі іпотеки, [PERSON] є майновим поручителем, а не іпотекодавцем, тобто особою, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи боржника, тобто за межами повноважень спірної довіреності навіть з урахуванням вищевказаної дописки, оскільки довіреністю не обумовлено право представника на укладення договору майнової поруки від імені довірителя, довіреність є спеціальною виданою лише на право продажу квартири, а також у ній відсутнє посилання на назву банківської установи, з якою буде укладено договір майнової поруки, розмір зобов'язань третьої особи боржника перед банком та строк повернення позичених коштів боржником. Крім того, вказані дописки у довіреності зроблені з порушенням Інструкції, оскільки відсутній підпис довірителя навпроти дописок, які суттєво змінюють її первинне цільове призначення. Тому приватний нотаріус ХМНО [PERSON] не мала права посвідчувати спірний правочин і повинна була витребувати від його сторін додаткові відомості та документи, необхідні для його вчинення, а саме: належним чином оформлену довіреність на право укладення договору майнової поруки або безпосередньої участі позивача при його укладенні. Таким чином при укладенні спірного договору не було додержано вимог ч.3 ст.203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину та відповідності його внутрішній волі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та доводи, якими він обґрунтований, з урахуванням уточнень позовної заяви. Представник співвідповідача, ПАТ «Брокбізнесбанк», [PERSON] заперечував проти позову, посилаючись на те, що і спірна довіреність, і спірний договір іпотеки відповідають вимогам закону. Крім того, представник ПАТ «Брокбізнесбанк» просив застосувати позовну давність до позовних вимог, посилаючись на те, що з моменту укладення спірного договору іпотеки минуло три роки і строк позовної давності скінчився 12 жовтня 2010 року. Співвідповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не з'явилася в судове засідання, подавши нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти позову (а.с.89). Також у цій заяві [PERSON] пояснила, що є матір'ю позивача [PERSON] та третьої особи у цій справі, [PERSON] У вересні 2007 року її син [PERSON] видав на її ім'я нотаріально посвідчену довіреність для продажу його половини квартири [ADDRESS]. У цій довіреності, оригінал якої був переданий їй сином та знаходився у неї з вересня 2007 року по жовтень 2007 року, коли вона віддала довіреність синові [PERSON] для узгодження з банком повного пакету документів для отримання кредиту, не містилося ніяких дописок, і сама вона не зверталася до нотаріуса з приводу внесення будь-яких дописок у цю довіреність. У середині жовтня вона в приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] розписалася за сина [PERSON] про те, що він не заперечує проти передачі в іпотеку половини квартири, зареєстрованої за [PERSON]. Про існування дописок у довіреності вона дізналася лише у 2014 році від свого сина [PERSON], коли банк звернувся до суду з позовом. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснивши, що 18.09.2007р. вона посвідчила спірну довіреність. При цьому вже після вчинення цієї нотаріальної дії позивач у той же день повернувся до неї з проханням зробити у довіреності дописку про можливість передачі його частки квартири у іпотеку. Вона виконала його прохання та зробила таку дописку у наданому їй позивачем оригіналі довіреності відповідно до законодавства, яке не забороняло це вчиняти. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] також заперечувала у судовому засіданні проти позову, пояснивши, що 12.10.2007р. вона за викликом працівника ПАТ «Брокбізнесбанк» посвідчила спірний договір іпотеки у приміщенні банку на підставі спірної довіреності. Спірні правочини відповідають вимогам закону та волевиявленню сторін та їх представників, яким перед підписанням договору було роз'яснено його суть та умови. Треті особи [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися в судове засідання з невідомих суду причин. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив так факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1 / 2 (однієї другої) частині квартири №115 у житловому будинку №59 по вул.Іллінській у м.Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1997р. №4-97-89681 та договору дарування від 23.10.2004р. відповідно (а.с.15, 16). Як вбачається з копії довіреності, виданої 18.09.2007р. [PERSON] на ім'я [PERSON], остання уповноважувалася на право продажу належної довірителю частини вищевказаної квартири, для чого представникові надано право, зокрема, бути представником у нотаріуса, укладення та підписання договорів завдатку та продажу вказаного нерухомого майна. Ця довіреність посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №3090. У тексті цієї довіреності містяться дописки: в абзаці першому після слів «…бути моїм представником в усіх організаціях та установах з питання продажу» - дописано «та передачі іпотеку», а також в абзаці другому після слів «…укладати та підписати договори завдатку» - дописано «, іпотеки». Крім того, перед підписом довірителя [PERSON] міститься застереження, зроблене нотаріусом: «дописано: «та передачі в іпотеку», «, іпотеки»». Таке ж застереження міститься у кінці посвідчувального напису. Ці застереження засвідчені підписом нотаріуса (а.с.6, 44). Крім того, в матеріалах справи на аркуші 7 міститься копія з оглянутої у судовому засіданні фотокопії вказаної довіреності без вищезазначених дописок та застереження про ці дописки. Як пояснила в судовому засідання третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON], після оформлення нею 18.09.2007р. спірної довіреності вона віддала її оригінал та фотокопію позивачу, який покинув її приміщення, а згодом, у цей же день, звернувся до неї з проханням зробити у довіреності дописку про право на передачу квартири в іпотеку. 12.10.2007р. між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №308Т-52 про надання банком позичальнику кредиту у розмірі 161600,00 грн. на строк з 12.10.2007р. до 12.10.2017р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,5% річних для використання на споживчі цілі (а.с.11-13). 12.10.2007р. між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», як іпотекодержателем, з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], яка діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 18.09.2007р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим №3090, як майновими поручителями [PERSON], з іншої сторони, було укладено іпотечний договір №308Т-52-1 (а.с.8-10). За умовами цього договору іпотекодавці з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] основного зобов'язання, що випливає з вищезазначеного кредитного договору №308Т-52, передають в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку квартиру №115 у житловому будинку №59 по вул.Іллінській у м.Харкові. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №1736. Як вбачається з копії іпотечного договору, а також з Журналу виклика нотаріуса ХМНО [PERSON] за період з 26.07.2007р. по 25.12.2007р. та реєстру для реєстрації нотаріальних дій за період з 28.09.2007р. по 17.12.2007р., оригінали яких було оглянуто в судовому засіданні, а копії долучено до матеріалів справи (а.с.117-124), нотаріус вчинила цю нотаріальну дію не за своїм робочим місцем, а була викликана працівником банку 12.10.2007р. о 12.00 годині за адресою: м.Харків, Червоношкільна набережна, 16, і посвідчила іпотечний договір за вказаною адресою 12.10.2007р. о 15 годині 50 хвилин. Крім того, о 15 годині 55 хвилин за цією ж адресою нотаріусом у зв'язку з посвідченням вказаного іпотечного договору було накладено заборону відчуження предмету іпотеки до припинення дії іпотечного договору. Відповідна нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за №1737. Відповідно до абз.3 п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004р. №20/5, в редакції, що діяла на момент вчинення спірної довіреності, дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом відповідних осіб (сторін правочинів та інших осіб, які підписали правочин, заяву та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису. Таким чином, оформлення спірної довіреності, у тому числі, з урахуванням зроблених у її тексті дописок, відповідає вимогам чинного на той час законодавства. З огляду на цю обставину, враховуючи пояснення третьої особи, приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], а також з урахуванням того, що пояснення, які містяться у заяві співвідповідачки [PERSON] про те, що вона підписувала в нотаріальній конторі від імені сина згоду на передачу в іпотеку співвласником квартири [PERSON] належної останньому частини квартири, спростовані в судовому засіданні достатніми та допустимими доказами на підтвердження факту укладення спірного іпотечного договору та його нотаріального посвідчення у приміщенні банку за адресою: м.Харків, Червоношкільна набережна, 16, суд приходить до висновку про неспроможність доводів позивача про відсутність його волевиявлення на внесення у довіреність дописок щодо права передачі частини квартири в іпотеку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на 12.10.2007р.) надано наступні визначення: · іпотеки - як виду забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; · іпотекодавця - як особи, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем (іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель); · майнового поручителя як особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Тобто поняття «іпотека» охоплює собою поняття «майнова порука», якщо особа передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Тому не потребує окремого обумовлення у довіреності, якою представник уповноважується на передачу нерухомого майна в іпотеку, повноважень бути майновим поручителем. Так, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Частиною 1 статті 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Згідно з ч.1 та ч.3 ст.244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, якою є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Частиною 1 статті 245 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Тобто закон не вимагає обов'язкового зазначення у довіреності, якою надано право на вчинення правочину (у тому числі, договору іпотеки), зазначення у її тексті реквізитів сторін цього правочину, обсяг чи розмір зобов'язань за таким правочином, строк дії такого правочину та інші конкретні умови. Таким чином, проаналізувавши встановлені під час розгляду справи факти та докази по справі у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог. За таких обставин позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed