Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом яким просить розтлумачити текст заповіту від 22.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Спірідоновою М.А., і зареєстрований в реєстрі №1156 в наступній редакції: - земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Токмацькою районною державною нотаріальною конторою 20.03.2014 року № 71, [PERSON] зааювілала йому - [PERSON]. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] померла позивача бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно - земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За своє життя позивача бабуся [PERSON] склала на позивача ім'я заповіт від 22.07.2015 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Спірідоновою М.А., і зареєстрований в реєстрі за № 1156. В якому вона заповідала позивачу земельну ділянку площею 4,99 га., що розташована на території Коханівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Токмацькою районною державною нотаріальною конторою 20.03.2014 року № 71. Найголовне, волевиявлення спадкодавця позивача бабусі [PERSON] було направлено на передачу саме йому в порядку спадкування приналежної їй «земельної ділянки», незалежно від того, що нотаріус переплутав у заповіті район місця знаходження земельної ділянки з Токмацького на Оріхівський. Насамперед, у Оріхівському районі немає Коханівської сільської ради. В нашій державі Україна є єдине село Кохане і лише у Токмацькому районі Запорізької області. Позивач є спадкоємцем вище вказаного спадкового майна за заповітом. Інших будь яких належних спадкоємців, а ні законом, ані за заповітом - немає на підставі постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У встановлений законом строк, він звернувся до шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, опісля спадкодавця своєї бабусі [PERSON] В наслідок чого була відкрита спадкова справа 654/2015 року. Згодом, позивач знову звернувся до цієї нотаріальної контори вже за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено в цьому, та видана Постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вихідний номер № 1083/02-31 від 05.05.2016 року. Через те, що у цьому заповіті заповідачем заповідано земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Оріхівського (а не Токмацького) району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER]. Ще нотаріусом позивачу було додатково роз'яснено його право на звернення до суду з даним позовом. Насправді дана земельна ділянка знаходиться на території Токмацького району, це зазначено у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та ДЗК, що є доказом права приватної власності на дану земельну ділянку [PERSON] та у інформаційному листі з Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, що земельна ділянка приватної власності кадастровий номер [NUMBER], площею - 4,9900 га. яка належала [PERSON] дійсно розташована на території Коханівської сільської ради саме Токмацького району Запорізької області У відповідності із ст. 213 ЦК України На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (заповіту) При тлумаченні змісту заповіту беруться до уваги однакове для всього змісту заповіту значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин заповіту, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини заповіту зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Із змісту вище вказаного заповіту чітко і повністю вбачається, що своє право на землю спадкодавець його бабуся [PERSON] заповідала саме позивачу. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10. 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно - земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2015 року. За своє життя позивача [PERSON] склала на позивача ім'я заповіт від 22.07.2015 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Спірідоновою М.А., і зареєстрований в реєстрі за № 1156. В якому вона заповідала позивачу земельну ділянку площею 4,99 га., що розташована на території Коханівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Токмацькою районною державною нотаріальною конторою 20.03.2014 року № 71,що підтверджується копією заповіту від 22.07.2015 року. Волевиявлення спадкодавця [PERSON] було направлено на передачу саме позивачу в порядку спадкування належної їй «земельної ділянки», незалежно від того, що нотаріус помилково зазначила у заповіті район місця знаходження земельної ділянки з Токмацького на Оріхівський. Насамперед, у Оріхівському районі немає Коханівської сільської ради. Позивач є спадкоємцем вище вказаного спадкового майна за заповітом. Інших будь яких належних спадкоємців, а ні законом, ані за заповітом - немає на підставі постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування». При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У встановлений законом строк, він звернувся до шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, опісля спадкодавця своєї бабусі [PERSON] В наслідок чого була відкрита спадкова справа 654/2015 року. Згодом, позивач знову звернувся до цієї нотаріальної контори вже за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено в цьому, та видана Постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вихідний номер № 1083/02-31 від 05.05.2016 року. Через те, що у цьому заповіті заповідачем заповідано земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Оріхівського (а не Токмацького) району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER]. Насправді дана земельна ділянка знаходиться на території Токмацького району, це зазначено у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та ДЗК, що є доказом права приватної власності на дану земельну ділянку [PERSON] та у інформаційному листі з Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, що земельна ділянка приватної власності кадастровий номер [NUMBER], площею - 4,9900 га. яка належала [PERSON] дійсно розташована на території Коханівської сільської ради саме Токмацького району Запорізької області У відповідності із ст. 213 ЦК України На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (заповіту) При тлумаченні змісту заповіту беруться до уваги однакове для всього змісту заповіту значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин заповіту, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини заповіту зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Із змісту вище вказаного заповіту чітко і повністю вбачається, що своє право на землю спадкодавець його бабуся [PERSON] заповідала саме позивачу. Вище викладене підтверджується такими доказами: копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05.05.2016 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2014 року, копією державного акту від 05.10.2000 року №13, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.07.2015 року,інформаційним листом з Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 12.05.2016 року №29-28-99.2-1374/2-16. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.1235 ЦК України [PERSON] реалізувала своє право на призначення спадкоємця та визначила у заповіті, що земельну ділянку площею 4,99 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вона заповідає онуку -[PERSON]. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження. При вирішенні питання щодо тлумачення заповіту від 22.07.2015 року суд бере до уваги дійсні наміри спадкодавця - [PERSON] та її волю щодо заповідання позивачу земельну ділянку, яка знаходиться на території Коханівськоїсільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Суд дійшов висновку, що його позовні вимоги є заснованими на законі та відповідають наявним у справі доказам, у зв'язку з тим, є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved