Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 09.01.2018 року адміністративною комісією при виконанні Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області прийнято рішення про притягнення [PERSON] (відповідачки по справі) до адміністративної відповідальності на підставі ст.104 КУпАП, у звязку із знищенням врожаю сільськогосподарських культур на земельній ділянці позивача великою рогатою худобою, яка належить відповідачці. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в загальній сумі 5474 грн. 20 коп. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2017 року та 09.01.2018 року адміністративною комісією Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, встановлено факт знищення посівів сільськогосподарських культур, на земельній ділянці [PERSON], здійсненого великою рогатою худобою, яка належить [PERSON], та останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.104 КУпАП, що підтверджується витягом з протоколів №42 від 19.12.2017 року та №1 від 09.01.2018 року, адміністративної комісії Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Крім того, згідно акту обстеження комісії від 04.01.2018 року вбачається, що при обстеженні земельної ділянки позивача за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Токарівка, вул.Комарова, буд.15, виявлено потоптані та витравлені посіви шпинату, салату та петрушки які були накриті агроволокном 25м та 35м, що також було пошкоджено великою рогатою худобою гр.[PERSON] Згідно товарних чеків від 18.12.2016 року та 20.04.2017 року, видаткових накладних №РН-0012272 від 31.05.2017 року та №РН-001781 від 07.12.2016 року, довідки №6, виданої 31.01.2018 року Токарівським комунальним підприємством Білозерського району Херсонської області, вбачається, що позивачем понесені матеріальні витрати на придбання насіння, агроволокна та добрив, що свідчить про заподіяння позивачу збитків на загальну суму 5474 грн. 20 коп. Частинами 1 та 2 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прав, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.180 ЦК України, тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.4 та ч.5 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України, визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що позивачу заподіяно матеріальної шкоди у звязку із знищенням посівів сільськогосподарських культур, здійсненого великою рогатою худобою, яка належить [PERSON] та остання вказаного факту не заперечила. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн., є достатнім розміром для компенсації такої шкоди. Враховуючи вищевикладене, а також те, що знищення врожаю сільськогосподарських культур на земельній ділянці позивача відбулося з вини відповідачки - власника великої рогатої худоби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved