Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та мотивує його тим, що 29.01.2018 року наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» №924/ВК від 29.01.2018р. його - [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно розрахункового листа за січень 2018 року, відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в розмірі 24174,89 грн. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі та зазначив, що згідно наказу від 21.03.2014 року №75, у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» встановлений триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Також надав довідку, згідно якої середньоденна заробітна плата [PERSON], без вирахування податків, складала 291 грн. 66 коп., розмір заборгованості по заробітній платі, за вирахуванням податків, складає 24174,89 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» №924/ВК від 29.01.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 29.01.2018 р. становила 24174 грн. 89 коп., сума заборгованості не була виплачена до цього часу (а.с.8). Згідно довідки відповідача від 26.02.2018 р., середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 291 грн. 66 коп. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов'язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 24174 грн. 89 коп. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для судів. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» від 21.03.2014 р. №75 «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» в Товаристві з 26.05.2014 р. встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень, де робочими днями є понеділок, вівторок, середа. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був звільнений 29.01.2018 р., а розрахунок з ним не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5249 грн. 88 коп. за період з 30.01.2018 р. по 13.03.2018 р., що складає 18 робочих днів (враховуючи триденний робочий тиждень), при середньоденній заробітній платі позивача 291,66 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved