overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки на його користь суми боргу за договором позики від 20 квітня 2014 року в розмірі 1900 грн., посилаючись на те, що 20 квітня 2014 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики на суму 1900 грн. відповідно до якого, [PERSON] зобов'язалась повертати борг по 500 грн. щомісячно починаючи з травня 2014 року, проте до теперішнього часу свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позов підтримав з зазначених підстав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей; до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти в строк та у порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Так, судом встановлено, що 20 квітня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала від позивача в борг грошову суму в розмірі 1900 грн., яку зобов'язалась повертати по 500 грн. щомісячно з травня 2014 року. Факт укладення договору позики та передання позивачем визначеної грошової суми підтверджується розпискою, власноручно складеною [PERSON] в момент передачі їй суми позики, яка наявна в матеріалах справи. Оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того свої зобов'язання за договором позики не виконала, гроші в обумовлений договором строк не повернула, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 1900 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки суми боргу за договором позики. В заяві вказав, що 15.06.2006 року за борговою розпискою позичив відповідачці 10200,00 доларів США, які остання зобовязалася повернути за першою вимогою. Але свої зобовязання не виконала і суму боргу не повернула. Просив стягнути з неї суму боргу у розмірі 10200,00 доларів США, згідно курсу НБУ на день постановлення рішення та судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 500 гривень. В судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримку позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.06.2006 року позивач за борговою розпискою позичив відповідачці 10200,00 доларів США, які остання зобовязалася повернути за першою вимогою (а.с. 3). На підтвердження укладення договору позики від 15.06.2006 року позивачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 Цивільного Кодексу України надано суду розписку відповідачки про передачу їй вказаної суми (а.с. 3). Відповідно до правил ст. ст. 526, 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором, що не було виконано відповідачкою належним чином, і тому з неї на користь позивача належить стягнути суму позики у гривнях еквівалентну 10200доларів США по офіційному курсу НБУ станом на 28.08.2015р. у розмірі 21,31грн., що становить 217362,00 тис.грн. При розподілі судових витрат суд згідно ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову стягує з відповідачки на користь позивача сплачені останнім витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст. 23, 625, 611, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки суми боргу у розмірі 4300 грн., свої вимоги мотивував тим, що 101.10.2010 року надав відповідачка грошові кошти у розмірі 4300 грн., а вона зобов'язалась повернути суму боргу до 20.11.2010 року, про що відповідачкою була видана розписка. Але у зазначений термін відповідачка суму боргу не повернула. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідачка у судові засідання не з'являлась, про день, час і місце розгляду справи була сповіщена у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Від відповідачки не надійшло до суду повідомлення про причини неявки. У справі мається досить матеріалів про права і взаємини сторін, суд доходе до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідачки на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 01.11.2010 року відповідачка [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 4300 грн., про що вона видала розписку, згідно якої зобов'язалась повернути зазначену суму до 20.11.2010 р. У зазначений термін відповідачка борг не повернула, чим порушила вимоги ст. 1049 ГК України, відповідно до якої: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки суми заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка станом на 23.04.2015 рік складає 6103 гривні 36 копійок, так як добровільно оплатити вищезазначені послуги вона не бажає. Відповідачка позов визнала, проти суми заборгованості не заперечує, однак, просить стягнути її частинами на протязі восьми місяців в звязку з скрутним матеріальним становищем. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністтю, просив суму боргу з відповідачки стягнути повністтю, оскільки в 2014 році з нею в же укладався договір реструктизації боргу, умови якого боржниця так і не виконує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачці на праві приватної власності згідно до договору купівлі-продажу житлової квартири, посвідченого 01.07.2011 року притним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області належить житлова квартира [ADDRESS]. В її житло за вищезазначеною адресою регулярно подається теплова енергія, за яку вона повинна щомісячно вносити абонентську платню відповідно до умов Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладеного між сторонами 24.07.2014 року. На момент укладання договору з відповідачем її борг, як споживача теплової енергії за період з 01.07.2011 року по 24.07.2014 рік становив 5806 гривень 75 копійок. З метою досудового урегулювання питання між [PERSON] та ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» 24.07.2014 року був укладений Договір про погашення боргу за яким боржниця зобовязалася, протягом 18 місяців сплачувати борг по 320 гривень щомісячно та поточні платежі. Однак, відповідачка не виконує взятих на себе зобовязань, у звязку з чим станом на 23.04.2015 рік утворилась заборгованість в сумі 6103 гривні 36 копійок. З огляду на вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача підтверджені відповідними документами, базуються на зобовязаннях по договору, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з державного підприємства дослідне господарство «Червоний землероб» [PERSON] заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування позову зазначив, що відповідач систематично не доплачував заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість (з урахуванням уточнених позовних вимог) за період з 2015-2016 рр на загальну суму 23 513,81 грн., яку позивач попросив стягнути з відповідача на його користь, що відповідає довідкам заборгованості наданих відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але до суду надав заяву в якій попросив провести розгляд справи без його участі та стягнути зазначену суму боргу відповідача на його користь. Представник відповідача державного підприємства дослідне господарство «Червоний землероб», в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, зі змісту якої вбачається, що уточнені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював та продовжує працювати у ДП ДГ «Червоний землероб» [PERSON]. У відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі, яка складається з наступного. Згідно довідки, виданої ДП ДГ «Червоний землероб» [PERSON] від 11.07.2016 року №123, про заробітну плату працівника [PERSON], за 2015 рік, вбачається: борг за господарством становить 34559,21 грн., та з відрахуванням боргу працівника 13458,97 грн., залишок боргу за 2015 рік складає 21100,24 грн. Згідно довідки, виданої ДП ДГ «Червоний землероб» [PERSON] від 11.07.2016 року №124, про заробітну плату працівника [PERSON], за 2016 рік, вбачається: борг за господарством становить 2413,57 грн., Сума загальної заборгованості згідно наданих довідок становить 21100,24 грн+ 2413,57= 23513,81 грн. Дану заборгованість з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав позивач, та щодо задоволення даного позову не заперечив відповідач, а тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході слухання справи, а тому позов з урахуванням уточнених позовних вимог підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, орган, який розглядає спір має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Відповідачем визнано факт порушення прав працівника [PERSON] в частині невиплати належних йому грошових сум, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» грошових коштів в розмірі 11072,00грн за договором вкладу №9092 укладеним між позивачем та КС «Довіра». Позивач звернувся до відповідача та просив повернути йому грошові кошти, що складаються з внесків з відсотками, однак кошти повернені не були. Тому просить, суд стягнути з Запорізької кредитної спілки «Довіра» суму грошового вкладу з відсотками у розмірі 11072,00грн. Позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача у судові засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач 13.05.2013року, як член Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», уклав з відповідачем договір № 9092 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Станом на 11.05.2015року загальна сума внесків з відсотками за договором №9092 становить 11072,00грн. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п. 3.2.5 і п. 3.2.6 Договору ЗОКС «Довіра» зобовязана повернути вкладникові внесок та нараховані проценти у строки та розмірах, які передбачені умовами договору на письмову вимогу вкладника. Оскільки станом на час розгляду справи відповідачем не повернуто внески позивача, з нього підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 11072,00грн. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованим, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивачі у справах про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України ці витрати у сумі 243,60грн. мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» грошових коштів в розмірі 14938,62грн за договором вкладу №9287 укладеним між позивачем та КС «Довіра». Позивач звернувся до відповідача та просив повернути йому грошові кошти, що складаються з внесків з відсотками, однак кошти повернені не були. Тому просить, суд стягнути з Запорізької кредитної спілки «Довіра» суму грошового вкладу з відсотками у розмірі 14938,62грн. Позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача у судові засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач 22.11.2013року, як член Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», уклав з відповідачем договір № 9287 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Станом на 20.03.2015року загальна сума внесків з відсотками за договором №9287 становить 14938,62грн. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п. 3.2.5 і п. 3.2.6 Договору ЗОКС «Довіра» зобов'язана повернути вкладникові внесок та нараховані проценти у строки та розмірах, які передбачені умовами договору на письмову вимогу вкладника. Оскільки станом на час розгляду справи відповідачем не повернуто внески позивача, з нього підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 14938,62грн. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованим, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивачі у справах про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України ці витрати у сумі 243,60грн. мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» грошових коштів в розмірі 18374,00грн за договором вкладу №9102 укладеним між позивачем та КС «Довіра». Позивач звернувся до відповідача та просив повернути йому грошові кошти, що складаються з внесків з відсотками, однак кошти повернені не були. Тому просить, суд стягнути з Запорізької кредитної спілки «Довіра» суму грошового вкладу з відсотками у розмірі 18374,00грн. Позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача у судові засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач 15.05.2013року, як член Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», уклав з відповідачем договір №9102 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу)члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Станом на 03.04.2015року загальна сума внеску становить: 18374,00грн. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п. 3.2.5 і п. 3.2.6 Договору ЗОКС «Довіра» зобов'язана повернути вкладникові внесок та нараховані проценти у строки та розмірах, які передбачені умовами договору на письмову вимогу вкладника. Оскільки станом на час розгляду справи відповідачем не повернуто внески позивача, з нього підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 18374,00грн. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованим, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивачі у справах про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України ці витрати у сумі 243,60грн. мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved