Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом КНТЕУ № 3553 від 31.10.2011 року [PERSON], з 01.11.2013 року зарахована до аспірантури університету, за спеціальністю «Технологія продуктів харчування», без відриву від виробництва, за державним замовленням. Також, 01.11.2012 року, між університетом та відповідачкою було укладено угоду №18/11аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, термін навчання [PERSON] згідно угоди складав з 01.11.2011 року до 01.11.2015 року. Відповідачка успішно виконала індивідуальний план за 2011/2012, 2012/2013 та 2013/20014 роки, проте, 16.04.2016 року, на засіданні Вченої ради факультету було встановлено невиконання нею індивідуального плану на 2014/2015 навчальний рік, зв'язок з нею був втрачений, та протягом звітного періоду [PERSON] не надала жодного навчального матеріалу, а тому, наказом КНТЕУ №1532 від 02.07.2015 року її відраховано з аспірантури Університету з 24.06.2015 року, за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Таким чином, [PERSON] порушила умови угоди з університетом про підготовку аспіранта за цільовим призначенням за рахунок державного замовлення, положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, та правила внутрішнього розпорядку КНТЕУ. У пункті 22 Положення про підготовку науко-педагогічних і наукових кадрів встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахований з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Таким чином, на навчання [PERSON] в аспірантурі Університетом були понесені такі витрати, як: оплата праці - 19773,91 грн., нарахування на оплату праці - 7 177,93 грн., та загальноуніверситетські витрати - 4 387,51 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму на свою, користь в рахунок відшкодування витрачених на її навчання коштів. Ухвалою суду від 05 липня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі та встановлено, що її розгляд проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути в свою відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі в та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на її адресу, вказану у довідці Відділу реєстрації Новокаховської міської ради, але, згідно відміток поштового відділення, повернулися за закінченням терміну зберігання. Таким чином, у розумінні ч.3 ст. 130, ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки на ім'я відповідачка вважаються доставленими. Крім того, виклик відповідачів здійснювався і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про розгляд справи без її участі остання на адресу суду не надсилали, правом надання до суду відзиву на позовну заяву, чи зустрічної позовної заяви не скористалася. За таких обставин суд вважав за можливим розглядати справу без участі відповідачки. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Наказом Київського національного торговельно-економічного університету (КНТЕУ) №3553 від 31.10.2011 року [PERSON], з 01.11.2013 року зарахована до аспірантури університету за спеціальністю «Технологія продуктів харчування», без відриву від виробництва за державним замовленням. 01.11.2011 між КНТУ та [PERSON] також було укладено угоду №18/11аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін її навчання, згідно цієї угоди з 01.11.2011 року до 01.11.2015 року. На засіданні Вченої ради факультету від 12.01.2012 року було затверджено тему дисертаційної роботи [PERSON] та її індивідуальний план роботи. [PERSON] успішно виконала індивідуальний план за 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 навчальні роки, що підтверджується витягами з протоколів засідань Вченої ради факультету та засідання кафедри, наявними в матеріалах справи. Проте, 16.04.2015 року, на черговому засіданні Вченої ради факультету встановлено невиконання нею індивідуального плану за 2014/2015 навчальний рік, що підтверджується витягом з протоколу цього засідання, а також витягом з протоколу засідання кафедри. Відповідно до цих протоколів аспірант [PERSON] на засідання кафедри для подання звітності по плану не з'явилась, зв'язок з кафедрою втратила та протягом звітного періоду не представила жодного матеріалу. На підставі цих результатів засідання Вченої ради факультету наказом КНТЕУ № 1532 від 02.07.2015 року [PERSON] відрахована з аспірантури Університету з 24.06.2015 року - за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Таким чином, [PERSON] порушила вимоги п. 4, 6 та 7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01.03.1999 року, відповідно до якого аспіранти і докторанти зобов'язані: виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією, у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді, дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи. Відповідно розділу 2 угоди, Університет зобов'язувався за рахунок державних коштів забезпечити якісну наукову підготовку [PERSON] згідно з навчальним планом та індивідуальним планом роботи аспіранта, а остання зобов'язалася виконувати вимоги законодавства України з питань підготовки науково-педагогічних кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів КНТЕУ, накази ректора, виконувати індивідуальний план роботи аспіранта, звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету, у термін, встановлений в індивідуальному плані роботи аспіранта, захистити дисертацію та подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засідання між кафедрального семінару та рекомендації до захисту. Також, правилами внутрішнього розпорядку КНТЕУ передбачено обов'язок осіб, які навчаються в Університеті, дотримуватись законодавства України, Статуту КНТЕУ, цих Правил, виконувати вимоги освітньої програми, графік освітнього процесу та вимоги навчального плану. Проте, [PERSON] порушила умови угоди, укладеної з Університетом про підготовку аспіранта за цільовим призначенням за рахунок державного замовлення, положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та правила внутрішнього розпорядку КНТЕУ. Пунктом 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. При цьому, пунктом 4.1 угоди передбачено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання. Пунктом 3.7. угоди встановлено, що у разі відрахування з причин, передбачених п. 4.1 угоди, [PERSON] зобов'язана відшкодувати Університету вартість навчання в аспірантурі відповідно п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно з розрахунком Університету. КНТЕУ свої зобов'язання перед відповідачкою виконував відповідно до умов угоди, однак, [PERSON] належним чином не виконала покладені на неї угодою обов'язки, а тому повинна відшкодувати понесені університетом витрати - державні кошти, що були витрачені на її навчання. Згідно наданого розрахунку, на навчання [PERSON] в аспірантурі Університетом були понесені такі витрати: оплата праці - 19773, 91 грн., нарахування на оплату праці - 7177,93 грн. та загальноуніверситетські витрати - 4387,51 грн., всього на загальну суму - 31339 грн. 35 коп. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 901, 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, свої зобов'язання за угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума витрат підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. Також, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved