Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (з 14 травня 2010 року назву змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Ворота») та [PERSON] (надалі Позичальник) було укладено договір № 210/07-А про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Банк зобовязався 17 жовтня 2007 року надати Позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 13\~400 доларів США, а Позичальник зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань Позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 16 жовтня 2012 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5 % річних. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином, однак позичальником порушуються умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів в строки, передбачені кредитним договором, в звязку з чим станом на 11 серпня 2015 року заборгованість Позичальника перед [PERSON] становить 198,83 доларів США (еквівалент 4\~227,71 гривень) та 11\~268,06 гривень, а всього 15\~495,77 гривень. В забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором перед [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 210/П-А-07 від 17.10.2007 року, відповідно п. 1.1 якого Поручитель поручається перед [PERSON] за виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та зобовязується відповідати перед [PERSON] у повному обсязі за порушення Позичальником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 1.3 договору поруки, Позичальник та Поручитель відповідають перед [PERSON] як солідарні боржники, тобто Банк має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором як від Позичальника з Поручителем разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 198,83 доларів США (еквівалент 4\~227,71 гривень) та 11\~268,06 гривень, а всього 15\~495,77 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання двічі не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (з 14 травня 2010 року назву змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Ворота») та [PERSON] було укладено договір № 210/07-А про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Банк зобовязався 17 жовтня 2007 року надати Позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 13\~400 доларів США, а Позичальник зобовязався повернути кредит у терміни, встановлені Графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань Позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 16 жовтня 2012 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5 % річних. Згідно п. 3.2.1 кредитного договору Позичальник зобовязаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.4.1.1 кредитного договору, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1 кредитного договору, та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди Позичальник сплачує [PERSON] пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У разі, якщо заборгованість Позичальника перед [PERSON] виражена в іноземній валюті розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості Позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом надану розрахунку такої пені. В забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором перед [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 210/П-А-07 від 17.10.2007 року, відповідно п. 1.1 якого Поручитель поручається перед [PERSON] за виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та зобовязується відповідати перед [PERSON] у повному обсязі за порушення Позичальником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 1.3 договору поруки, Позичальник та Поручитель відповідають перед [PERSON] як солідарні боржники, тобто Банк має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором як від Позичальника з Поручителем разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦКУ передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦКУ якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав належним чином, однак позичальником порушуються умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів в строки, передбачені кредитним договором, в звязку з чим станом на 11 серпня 2015 року заборгованість Позичальника перед [PERSON] становить 198,83 доларів США (еквівалент 4\~227,71 гривень) та 11\~268,06 гривень, а всього 15\~495,77 гривень. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги про повернення коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved