Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 27 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ВL_ЖГ00096822. Згідно пунктів 1.1-1.7 [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Термін повернення кредиту 27 грудня 2013 року. Встановлена процентна ставка 20% (двадцять) відсотків річних. За управління кредитом передбачена комісія - 1,5% (одна ціла пять десятих) 4 від суми кредиту. За виконання своїх зобовязань з повернення Кредиту, плати за кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій, що виникнуть на підставі цього договору та можливих додаткових угод до нього. Що можуть бути укладені в майбутньому, Позичальник відповідає перед банком, всім належним Позичальнику майном, майновими правами, та грошовими коштами. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за [PERSON] в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом. П. 2.7.1 передбачено що у разі невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним [PERSON], Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязання в цілому або у визначеній ним частині. Згідно пункту 4.3 [PERSON], у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми не виконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або не сплачених проценті та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка яка застосовується доля обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини [PERSON], а саме 0,50% відсотка, та розраховується за методом «факт/360» Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05 серпня 2015 року становить 37 605,18 (тридцять сім тисяч шістсот пять) гривні 18 копійок, з них: кредит - 4 409,45 (чотири тисячі чотириста девять) гривень 45 копійок; відсотки - 2 222,71 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні 71 копійки; комісія за РО - 1 781,74 (одна тисяча сімсот вісімдесят одна) гривня 74 копійки; плата за пропуск платежів - 29 191,28 (двадцять девять тисяч сто девяносто одна) гривня 28 копійок. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані дим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, оскільки договірні зобовязання Відповідачем добровільно не виконуються, вони змушені звернутися до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права та вимагати в судовому порядку стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором № ВL_ЖГ00096822 від 27 грудня 2010 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON], якій у встановленому законом порядку були направлені повідомлення про дату і час розгляду справи, що стверджується повідомленням про не вручення поштового відправлення, у звязку із закінченням терміну зберігання, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала, а тому суд приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 27 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ВL_ЖГ00096822. Згідно пунктів 1.1-1.7 [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, термін повернення кредиту 27 грудня 2013 року. Встановлена процентна ставка 20% (двадцять) відсотків річних. За управління кредитом передбачена комісія - 1,5% (одна ціла пять десятих) від суми кредиту. За виконання своїх зобовязань з повернення Кредиту, плати за кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій, що виникнуть на підставі цього договору та можливих додаткових угод до нього. Що можуть бути укладені в майбутньому, Позичальник відповідає перед банком, всім належним Позичальнику майном, майновими правами, та грошовими коштами. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог \~ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується\~\~повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до Кредитного договору Позичальник зобовязався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до п. 2.5 Кредитного договору. П. 2.7.1 передбачено що у разі невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним [PERSON], Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязання в цілому або у визначеній ним частині. Згідно пункту 4.3 [PERSON], у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми не виконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або не сплачених проценті та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка яка застосовується доля обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини [PERSON], а саме 0,50% відсотка, та розраховується за методом «факт/360» Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВL_ЖГ00096822 від 27 грудня 2010 р. станом на 05 серпня 2015 року, відповідач [PERSON] має заборгованість 37 605,18 (тридцять сім тисяч шістсот пять) гривні 18 копійок, з них: кредит - 4 409,45 (чотири тисячі чотириста девять) гривень 45 копійок; відсотки - 2222,71 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні 71 копійки; комісія за РО - 1 781,74 (одна тисяча сімсот вісімдесят одна) гривня 74 копійки; плата за пропуск платежів - 29 191,28 (двадцять девять тисяч сто девяносто одна) гривня 28 копійок. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. В статті 526 ЦК України зазначено зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредитні кошти, однак у добровільному порядку виконати зобовязання по договору № ВL_ЖГ00096822 від 27 грудня 2010 року відмовляється. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» є підставним, таким що підлягає до задоволення, оскільки дійсно мало місце порушення майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог, стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № ВL_ЖГ00096822 від 27 грудня 2010 року заборгованості 37 605,18 (тридцять сім тисяч шістсот пять) гривні 18 копійок, з них: кредит - 4 409,45 (чотири тисячі чотириста девять) гривень 45 копійок; відсотки - 2 222,71 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні 71 копійки; комісія за РО - 1 781,74 (одна тисяча сімсот вісімдесят одна) гривня 74 копійки; плата за пропуск платежів - 29 191,28 (двадцять девять тисяч сто девяносто одна) гривня 28 копійок. Крім того враховуючи вимого ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судові втрати в сумі 376,05 гривні судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved