Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнюючих позовних вимог просить визнати за ним право власності на 1/6 частину 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що його мати, [PERSON], була власником 65/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] який відповідно до заповіту заповіла позивачу. Після смерті матері [PERSON] оформив право власності на 5/6 спадкового майна, а 1/6 частину спадкового майна прийняла сестра позивача [PERSON], яка на день смерті матері була непрацездатним інвалідом з дитинства, а тому мала право на обов'язкову частку у спадщині. Окрім того, зазначив, що [INFO] сестра позивача [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадшина на 1/6 частину 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями вказаною частини будинку є позивач та його сестра [PERSON], яка відмовилась від належної їй частини спадкового майна, за таких обставин ввжає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті сестри, а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Житомирської міської ради Сищук Н.М. направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Представник Радомишльського психоневрологічного будинку-інтернат Житомирської обласної ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.10.2015 року. /а.с. 12/ Відповідно до довідки директора Радомишльського психоневрологічного інтернату Житомирської обласної ради Довжик Н.Г. № 30 від 21.01.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], інвалід 2-ї групи з дитинства в період із 17.09.1998 року по [INFO] перебувала на повному державному утриманні інтернату та була зареєстрована по фактичному місці проживання за адресою: [ADDRESS]. /а.с. 11/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадшина на 1/6 частину 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS], яка належала спадкодавцю у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до копії заяви від 23.01.2016 року вбачається, що [PERSON] відмовилась від належної частки спадкового мана, яке залишилось після смерті сестри, [PERSON] на користь брата померлої, [PERSON]. Згідно із положенням ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обов'язки. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 1 ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Як передбачено ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved