overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми необлікованої електроенергії - 2819,00 грн., що виникла внаслідок допущення відповідачем безоблікового користування електроенергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів з порушенням схеми обліку з від ввідних для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника (електроенергія споживається та не сплачується). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» вказану суму вартості необлікованої електроенергії. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача, за матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконання ст.26 Закону України «Про електроенергетику» постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357 було затверджено «Правила користування електричною енергією для населення», які є обов'язковими для виконання всіма споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності (п.1 ПКЕЕН). Під час проведення рейду 03.10.2014 року за місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) представниками ХМЕМ було виявлено безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів з порушенням схеми обліку з від ввідних для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника. На момент перевірки електроенергія споживається, однак не обліковується. Таким чином, електроенергія споживалася, проте не обліковувалася та не оплачувалася. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач, зокрема, несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до мереж. На підставі виявленого порушення, відповідно до п. 53 ПКЕЕН, в присутності споживача, представниками енергопостачальника був складений акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за № 226353 від 03.10.2014 року. На підставі акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, було здійснено нарахування збитків. Розмір збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику розрахований на підставі акту за № 226353 від 03.10.2014 року становить 2819,00 грн. Таким чином, відповідач протиправними діями та безобліковим використанням електроенергії заподіяв збитків позивачу. В добровільному порядку відшкодувати збитки відповідач ухиляється. На підставі викладеного, стягненню з відповідача на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» підлягає сума завданих збитків сумою 2819,00 грн. та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми необлікованої електроенергії 4506,43 грн., що виникла внаслідок допущення відповідачем безоблікового користування електроенергією шляхом самовільного підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку шляхом підключення фазного та нульового проводів з ВЛ-04 кВ помимо лічильника для живлення струмоприймачів (електроенергія споживається та не сплачується). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» вказану суму вартості необлікованої електроенергії. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконання ст.26 Закону України «Про електроенергетику» постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357 було затверджено «Правила користування електричною енергією для населення», які є обовязковими для виконання всіма споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності (п.1 ПКЕЕН). Під час проведення рейду 11.04.2013 року за місцем проживання відповідача (м. Херсон, с.Комишани, вул.Польова,108-а) представниками ХМЕМ було виявлено безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку шляхом підключення фазного та нульового проводів з ВЛ-04 кВ помимо лічильника для живлення струмоприймачів. Таким чином, електроенергія споживалася, проте не обліковувалася та не оплачувалася. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач, зокрема, несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до мереж. На підставі виявленого порушення, відповідно до п. 53 ПКЕЕН, представниками енергопостачальника був складений акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за № 224466 від 11.04.2013 року. На підставі акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, було здійснено нарахування збитків. Розмір збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику розрахований на підставі акту за № 224466 від 11.04.2013 року становить 4506,43 грн. Таким чином, відповідач протиправними діями та безобліковим використанням електроенергії заподіяв збитків позивачу. В добровільному порядку відшкодувати збитки відповідач ухиляється. На підставі викладеного, стягненню з відповідача на користь ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» підлягає сума завданих збитків в розмірі 4506,43 грн. та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 13 061,83 грн. та 3 % річних у розмірі 41,80 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № Л 1770 від 17.04.2013 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок суми позовних вимог; копія кредитного договору № Л 1770 від 17.04.2013 р.; копія додаткової угоди до кредитного договору № 1770 Л від 17.04.2013 р; копія договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 р.; копія додатку до Договору страхування № 16 к; копія довідки УПФУ в м. Лисичанську; копія довідки від 28.02.2014 р. № 1724. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17.04.2013 р. між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1770 Л, відповідно до якого йому було надано кредитні кошти у розмірі 6500 грн. терміном з 17.04.2013 р. по 17.04.2015 р. зі сплатою 28,8 % річних. 01.07.2013 р. між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору № 1770 Л від 17.04.2013 р. на суму 7000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 28,8 % річних. В забезпечення кредитного договору між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» був укладений договір добровільного страхування кредиту № 16 від 01.08.2013 р. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав в результаті цього виникла заборгованість перед КС «Українська кредитна спілка» у сумі 13 061,83грн. грн. Відповідно до п. 4.4. договору добровільного страхування кредиту, позивач достроково погасив заборгованість відповідача перед КС «Українська кредитна спілка» у розмірі 13 061,83 грн. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530, 993, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 41,80 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 05.12.2013р. на Мерефянському шосе у м.Харкові сталося ДТП з вини водія [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено його автомобіль ВАЗ 21043, н.з.[NUMBER], страховою компанією йому було виплачено страхову суму, однак з відповідача він просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн. (Франшиза) та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав у повному обсязі, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позовних вимог [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи інших осіб, суд на підставі ст..174 ЦПК України задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі квитанції № 27 від 03.10.2014р. суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 250 грн. Оскільки не наданий жодний доказ на підтвердження витрат на правову допомогу, суд відмовляє у стягнення судових витрат у цій частині в зв'язку з недоведеністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу за не страхування предмету застави у сумі 11485,75 грн., пені в сумі 272,30 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. Сторони у судові засідання двічі поспіль не з'явились, представник позивача подав заяву про розгляд без участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень проти позову не надав. Враховуючи це, згідно з ч.4 ст.169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду, суд визнав можливим ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів. Під час розгляду суд виходить із того, що права та обовязки сторін регулюються ст.ст.526, 530,610,625 ЦК, що зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору,у встановлений строк, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а також умовами кредитного договору. У судовому засіданні досліджені: копія кредитного договору; копія договору застави; копії анкет; розрахунок заборгованості; копії паспорта та ІПН відповідача; копії установчих документів позивача; копія довіреності уповноваженої особи. Розглянувши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, факт несплати відповідачем коштів за умовами договору у зазначеному розмірі не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають присудженню на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечена, стан її здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків, не має. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає, працює, має задовільний стан здоров'я, інших дітей, непрацездатних батьків, не має.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечена, стан її здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків, не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 174948,44 грн. заборгованості солідарно. Посилався на те, що 29.09.2011р. між ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит у сумі 200000 грн. строком до 28.09.2018р. та зобов'язався сплачувати 19,4 % річних за користування коштами. Зазначив, що між ПАТ «НЕОС БАНК» та позивачем 21.07.2014р. був укладений Договір факторингу за умовами якого Банк відступив, а ТОВ «Кредитні ініціативи» перейняв право вимоги заборгованості від боржників. Зазначив, що в забезпечення виконання кредитного договору, 29.09.2011 р. між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки. Стверджував, що банк свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідачі свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконали, чим порушили права позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі позов визнали в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідачів, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачі визнали позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути на користь позивача 174948,44 грн. заборгованості солідарно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 349,90 грн. понесених останнім судових витрат (а.с.1). Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 19779,81 грн. заборгованості за житлово - комунальні послуги. Послався на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], які не своєчасно і повно оплачують житлово - комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач [PERSON] позов визнала частково в розмірі 5180 грн., а в решті вимог просила відмовити на підставі пропуску позивачем строків позовної давності. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не представив і в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки, договору, свідоцтва (а.с. 11, 33, 34) та пояснень відповідача [PERSON], остання зі своїм сином [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] де проживають з 1998 року, але договору з позивачем про надання житлово - комунальних послуг відповідачі не укладали. Як вбачається з рішення, розпорядження, виписки (а.с. 5-10, 16) позивач є балансоутримувачем будинку № 5 по вулиці Вересневій в м. Києві. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово - комунальні послуги. Як вбачається з розрахунку (а.с. 12-14) відповідач [PERSON] в період з 2004 року по березень 2014 року несвоєчасно сплачувала за надані житлово - комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 14559,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Що стосується заборгованості в розмірі 5 180,71грн., яка нарахована на день 01.02.2004р., то ці вимоги суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач, в порушення ст. 60 ЦПК України, не надав суду належних доказів того за який період утворилась ця заборгованість, не представив розрахунку цієї заборгованості і не спростував заперечення відповідача в тій частині, що вказана заборгованість могла утворитись в результаті бездіяльності попереднього власника квартири [ADDRESS]. Що стосується тверджень представника відповідача про застосування судом строку позовної давності до вимог позивача, то ці твердження суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем в період з 2004 року по 2014 рік вчинялися дії по сплаті заборгованості за попередні періоди, що свідчить про переривання строку давності (а.с. 28-29). З урахуванням встановлених фактів, суд також вважає необґрунтованим заперечення відповідача в тій частині, що здійсненні ним переплати сум за житлово - комунальні послуги в 2011 році по 2013 рік проводились в рахунок майбутніх платежів. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів по 181 грн. 80коп., судових витрат з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 381973,49 грн. заборгованості солідарно. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [PERSON].(далі - Відповідач-1) в березні 2008 року уклав з позивачем кредитний договір «Автопакет», за умовами якого останній отримав для купівлі автомобіля 154157 грн. строком на 7 років, а поручитель [PERSON] (далі - Відповідач-2) зобов'язався відповідати перед позивачем за належне виконання позичальником кредитних зобов'язань. Стверджував, що Відповідач-1 з 2009р. перестав виконувати умови договору і сплачувати кредитні кошти, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 381973,49 грн., яку відповідачі відмовились добровільно погашати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідачі позов не визнали і стверджували, що вони не отримали готівкою кредитні кошти, а представлені позивачем письмові докази отримання кредитних коштів сфальшовані. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договору (а.с.7-12) та пояснень представника позивача, 26.03.2008р. позивач уклав з відповідачами договір «Автопакет», за умовами якого [PERSON] отримала цільовий кредит для купівлі автомобіля і зобов'язалась до 26.03.2015р. повернути кредитні кошти за встановленим графіком, а Відповідач-2 зобов'язався відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником умов кредитного договору в солідарному порядку. Згідно договору, свідоцтва, ордеру, платіжного доручення (а.с.75,76,78-81), Відповідачем-1 в березні 2008р. був придбаний в кредит автомобіль «Шкода Октавія» і зареєстрований на ім'я [PERSON] Відповідно розрахунку (а.с.4-6), Відповідач-1 з червня 2009р. перестав виконувати свої кредитні зобов'язання в результаті чого станом на 21.05.2015р. виникла заборгованість в розмірі 381973,49 грн. Відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.2 Кредитного договору, Відповідач-2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання Відповідачем-1 кредитних зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, відповідачі зобов'язані солідарно виплатити заборгованість по кредитному договору. При цьому, суд не приймає тверджень відповідачів в тій частині, що позивачем не доведений факт отримання [PERSON] кредитних коштів, оскільки ці твердження спростовуються наведеними доказами в сукупності які не протирічать один одному. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати в розмірі 3654 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved