Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що він має земельну ділянку, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Жовтнева, 39 у с. Дубіївка, Черкаського району Черкаської області. Його суміжним землекористувачем є [PERSON], яка самовільно встановила на його земельній ділянці огорожу у вигляді сітки-рябиці. Комісією у складі депутата, землевпорядника сільської ради та інших осіб, було встановлено, що таку огорожу відповідачка встановила на земельній ділянці позивача, вглиб на 66 см від межі та рекомендовано [PERSON] звільнити самовільно зайняту нею частину земельної ділянки належної позивачу. Однак, відповідачка не прибрала огорожу. У судовому засіданні позивач посилаючись на те, що таким чином відповідачка порушує його право на користування його ж земельною ділянкою просить усунути такі перешкоди, шляхом зобовязання відповідачки демонтувати сітку рябцю з його земельної ділянки. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, направивши письмові пояснення у яких зазначила, що не погоджується з установленими межовими знаками, заяву про розгляд справи без її участі не подала. За таких обставин, суд за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що позивачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935383 від 24 квітня 2008 року належить земельна ділянка розміром 0,3246 га по вул. Жовтнева, 39 на території Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Одним із суміжних землекористувачів позивача, а саме по вул. Гайова, 31 с. Дубіївка, є відповідачка по справі. Як встановлено з акту комісії з питань земельних відносин, соціального розвитку села та комунальної власності Дубіївської сільської ради від 16 квітня 2015 року по розгляду заяви [PERSON] з приводу суміжного землекористування земельних ділянок по вул. Жовтнева, 39 і вул. Гайова, 31, складеного за участю голови адмінкомісії сільської ради, депутата сільської ради, землевпорядника сільської ради, командира ГФ села, - відповідачка самовільно встановила огорожу порушивши межу сусідньої, що належить позивачу, земельної ділянки на 66 см. У звязку з цим їй рекомендовано звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки та у подальшому не порушувати межі суміжних земельних ділянок, а також дотримуватися правил добросусідства. Як встановлено у судовому засіданні з пояснень позивача та фотокарток, відповідачка огорожу не прибрала. Також з досліджених матеріалів справи встановлено, що позивачем було замовлено межові знаки, які були закріплені в натурі по межі земельної ділянки. Однак, на них відповідачка не зважила і огорожу не прибрала. Як пояснив у судовому засіданні позивач відповідачка самовільно прибирає встановлені спеціалізованою організацією межові знаки та не реагує на зауваженні спеціально створеної земельної комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки матеріали справи підтверджують факт здійснення перешкод відповідачкою у користуванні позивачем його земельною ділянкою, шляхом самовільного встановлення огорожі на земельній ділянці позивача, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобовязання відповідачки демонтувати самовільно встановлену нею огорожу на земельній ділянці позивача. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 1000 грн. матеріальної та 4\~000 моральної шкоди, то суд вважає, що у даній частині позовних вимог належить відмовити позивачу, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, які саме матеріальні збитки завдала відповідачка йому та у якому розмірі, у чому виразилася моральна шкода, та чому саме у такий розмір її оцінив позивач. За таких обставин, суд вважає, що позивач не довів свої вимоги у зазначеній частині. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 243 грн. 60 коп., підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved