Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу. На обґрунтування позову зазначив, що 16.01.2013 року надав у позику кошти у сумі 1221000,00 грн. за письмовим договором №1/2013 від 16.01.2013 року. За договором позики позивач передав відповідачеві у власність готівкові кошти у сумі 1221000,00, що еквівалентно 150000,00 доларів США за курсом 8,14 грн. за 1 долар США, суму позичальник отримав та зобов'язався повернути не пізніше 15.12.2013 року. Згідно п. 3 договору позики, позичальник зобов'язався повністю повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно з п. 4 Договору позики, позика та проценти вважаються повністю повернутими в момент передачі позикодавцеві грошових коштів, що буде підтверджено розпискою. Згідно п. 7 договору позики, сторони домовилися, що у разі збільшення на дату повернення коштів курсу гривні до долара США, позичальник зобов'язується сплатити позикодавцеві проіндексовану суму платежу. На час звернення до суду позика не була повернена. Посилаючись на ці обставини, розрахувавши борг разом з індексацією позивач просить стягнути з відповідача 2071293,03 грн. та судовий збір, сплачений при подачі позову. Звернувшись до суду позивач просив стягнути борг солідарно з відповідача та ТОВ «Агро Клас», проте у подальшому просив суд залишити без розгляду вимоги до ТОВ «Агро Клас», суд ухвалою від 11.08.2014 року залишив вимоги позивача до ТОВ «Агро Клас» без розгляду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні заявив про зменшення розміру позовних вимог через часткове погашення боргу відповідачем та просив позов задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 2137066,00 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно взяв у позику кошти на умовах та на строк, визначені у договорі, на цей час почав частково погашати позику. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що за договором позики позивач передав відповідачеві у власність готівкові кошти у сумі 1221000,00, що еквівалентно 150000,00 доларів США за курсом 8,14 грн. за 1 долар США, суму позичальник отримав та зобов'язався повернути не пізніше 15.12.2013 року. Згідно п. 3 договору позики, позичальник зобов'язався повністю повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно з п. 4 Договору позики, позика та проценти вважаються повністю повернутими в момент передачі позикодавцеві грошових коштів, що буде підтверджено розпискою. Згідно п. 7 договору позики, сторони домовилися, що у разі збільшення на дату повернення коштів курсу гривні до долара США, позичальник зобов'язується сплатити позикодавцеві проіндексовану суму платежу. Станом на 11.08.2014 року заборгованість за договором позики дорівнює 2137066,00 грн. (два мільйони сто тридцять сім тисяч шістдесят шість гривень), що складається з 1221000,00 грн. суми позики, 540000,00 грн., суми індексації позики, 253966,00 грн., суми нарахованих процентів за користування позикою, 122100,00 суми штрафу. Суд у відповідності до правил ч. 4 ст. 174 ЦПК України, приймаючи рішення на підставі визнання позову відповідачем, впевнився у тому, що правовідносини не суперечать закону та не зачіпають інтересів інших осіб. Судовий збір має бути стягнений з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved