Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № А3Н7СС9F831177 від 28 травня 2011 року у розмірі 40754,34 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 травня 2011 року відповідач за договором кредиту отримав у позивача кредит у розмірі 10000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору відповідач зобов'язався щомісячно, сплатити позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. Відповідач свої зобов'язання щодо виплати коштів не виконав, в результаті чого, станом на 10 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 40754,34 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 28 травня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитно-заставний договір № А3Н7СС9F831177, відповідно до умов якого відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком до 27 травня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору № А3Н7СС9F831177 від 28 травня 2011 року відповідач зобов'язався з « 10» по « 15» число кожного місяця сплатити позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 478,30 гривень для погашення заборгованості за кредитом; за порушення строків погашення кредиту відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу; при порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів для відповідача передбачена відповідальність у виді штрафу у розмірі 500,00 гривень + 5 % від суми заборгованості. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 гривень, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконує, в результаті чого станом на 10 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 40754,34 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 5822,06 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4,96 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитом у розмір 2497,78 гривень; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 30012,67 гривень; - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 1916,87 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за договором № А3Н7СС9F831177 від 28 травня 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, суд вважає, що стягненню з відповідача у примусовому порядку підлягають: сума заборгованості за кредитом у розмірі 5822,06 гривень; сума заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4,96 гривень; сума заборгованості по комісії за користування кредитом у розмір 2497,78 гривень; сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 30012,67 гривень; сума штрафу у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та у розмірі 1916,87 гривень (процентна складова), а всього 40754 гривні 34 коп. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача у примусовому порядку суму заборгованості за кредитом у розмірі 40754 гривень 34 коп. в тому числі у суму пені у розмірі 30012,67 гривень, оскільки правові наслідки передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України, а саме зменшення розміру пені, суд може застосувати лише за заявою відповідача та за наявності істотних обставин, а відповідач відповідної заяви суду першої інстанції не подав і наданим правом не скористався, хоча копію позову одержав своєчасно і про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлені законом строки. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved