Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю в с. Сваркове Глухівського району. Від народження доньки і по даний час по мірі можливості він добровільно надає матеріальну допомогу на її утримання. Також згідно рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2014 року він сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент призначення аліментів він працював охоронником у м. Києві й сплачував аліменти у виді 1/3 частини від заробітної плати. Однак, в серпні 2017 року його було звільнено з роботи. На даний час він має мізерні доходи від неофіційної роботи по найму в жителів села. В той же час державна виконавча служба нараховує йому аліменти у розмірі 1/3 частини від середньої зарплати працівника у його місцевості. Відповідно розмір нарахованих аліментів постійно зростає і він не має можливості сплачувати їх регулярно не допускаючи заборгованості. За таких обставин просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , стягнувши їх у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2019 року відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, а 25 квітня 2019 року подала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила, що з позовними вимогами категорично не погоджується посилаючись на те, що вона працює на посаді діловода в Шалигинській селишній раді, отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має. Позивач у вихованні дитини участі не приймає, не приїжджає, життям доньки не цікавиться, та за весь час, з моменту винесення рішення Глухівським міськрайонним судом про стягнення аліментів в 2014 році жодної додаткової матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини не сплачував. Крім того, позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що він не має офіційного місця роботи, має мізерні доходи від роботи по найму, проте їй достеменно відомо, що він їздить на заробітки до Польщі, саме по цій причині і звільнився з посади охоронника. Вважає, що зменшення розміру аліментів поставить її доньку у вкрай тяжке становище, оскільки дитина росте, вчиться і потребує матеріальних витрат. Позивач не хворіє, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків не має. За таких обставин відповідач вважає, що підстав для зміни розміру аліментів у бік зменшення немає, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2014 року з позивача на користь відповідача [PERSON] були стягнуті аліментина утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05 серпня 2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, а тому згідно закону він зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом встановлено, що на даний час позивач офіційно ніде не працює, і не має постійного заробітку, що підтверджується витягом з його трудової книжки та відомостями Форми ОК-5, виданої Ямпільським ОУПФУ у Вінницькій області за вих. № 253/4 від 07 березня 2019 року. Твердження ж відповідача [PERSON] , що позивач має доходи, оскільки їздить на заробітки до Польщі, суд не може прийняти до уваги, так, як жодних доказів, які б підтверджували дані факти відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з часу винесення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] його матеріальний стан змінився. За таких обставин, а також виходячи з принципів розумної достатності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнувши їх в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved