Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідачем був встановлений газовий лічильник (№0043995) 1995 року випуску, після чого відповідач надав технічний паспорт на лічильник. Як вияснилось пізніше лічильник мав прострочений термін гарантійних зобов'язань. 14 травня 2001 року був укладений договір [NUMBER] про надання послуг з газопостачання. 05 лютого 2002 року додатково опломбований еластичною пломбою контролерами відповідача; 08 квітня 2010 року вищевказаний лічильник слюсарями знятий на планову перевірку. Як зазначається позивачем при зверненні до суду 13 квітня 2010 р. комісією було встановлено, що лічильник №0043995 непридатний для подальшої експлуатації; 05 листопада 2010 року контролером відповідача передана претензія заборгованості за використаний газ на суму 2395 грн. 07 коп., та з претензією позивач не згоден, через що 12.11.2010 року у письмовій формі виклав свої заперечення. 03 квітня 2012 року позивач був змушений сплатити необґрунтований штраф в розміри 2395 грн. 07 коп. На переконання позивача незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків; позивач перебуває на обліку у кардіологічному центрі, йому категорично заборонено перебувати в нервово-психологічному стані. Вище зазначене й стало приводом для звернення до суду та заявленою у позов вимогою про витребування від Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» грошових коштів в розмірі 2 395, 00 грн., про стягнення 934,13 грн. на відшкодування моральної шкоди та про стягнення 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 3, 21, 22, 24, 27, 28, 48, 55 Конституції України, ст.ст. ч. 1 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п.п. 4, 29, 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ 32246 від 09.12.1000 р., Постанова КМУ №619 від 08.06.1996 р., ст.ст. 189, 190 КК України. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні. Відповідно до заперечень представника відповідача підставою позовних вимог до ПАТ «Дніпрогаз» є незгода позивача з нарахуванням по його особовому рахунку [NUMBER] оплати за надані послуги з газопостачання за нормами споживання внаслідок виявленого та належним чином підтвердженого факту втручання у побутовий газовий лічильник (ПГЛ) з метою заниження його показань. ПГЛ споживача було введено в експлуатацію 29.04.1998 року згі дно акту №1795, перед встановленням ПГЛ пройшов перевірку метрологічних характеристик, що підтверджується штампом ВАТ «Дніпрогаз» на паспорті заводу-виробника. 08.04.2010 року працівниками сервісного центру ПАТ «Дніпрогаз» при проведенні робіт з планової повірки ПГЛ було виявлено ознаки невідповідності пломби заводу-виробника на лічиль ному механізмі ПГЛ, встановленого у споживача. Представником ПАТ «Дніпрогаз» у присутності позивача було складено акт про виявлені порушення, яким зафіксовано необхідність проведення експертизи у відповідності до Положення, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27.12.05 №619, з метою додаткового дослідження пломб заводу-виробника. ПГЛ було демонтовано, помі щено у інкасаторську сумку та опломбовано з метою виключення зовнішнього втручання, про що також складено акт. На час демонтажу споживачу встановлено ПГЛ обмінного фонду ПАТ «Дніпрогаз». Згідно пункту 3.2.2 Положення у разі виявлення представником газопостачальної (газотранс портної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 1. Один примірник акта про виявлені порушення залишається у споживача, а другий - у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. Акт про виявлені порушення підписується представником газопо стачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Згідно акту експертизи лічильника газу «Галлус G-4» зав.№0043995 від 13.04.2010 року № 1257, яка була проведена за участю позивача у відповідності до вищезазначеного Положення пов новажною комісією у складі працівників ПАТ «Дніпрогаз», представника ДП «Дніпростандартметрологія» - державного повірителя, виявлено невідповідність пломби заводу-виробника, та комісією зроблено висновок про механічне втручання у роботу рахункового механізму та непридатність ПГЛ до подальшої експлуатації. Акт підписано всіма присутніми членами комісії, зауваження позивача не були взяті до уваги, оскільки не спростовували встановлених експертизою фактів та висновків комісії. Виявлені пошкодження пломби та осі шестерень беззаперечно свід чать про їх умисний характер - видалення сторонньою особою пломби заводу-виробника з метою отримання доступу для зупинки лічильного механізму стороннім предметом і заниження тим са мим показань ПГЛ, після чого на місце пломби кустарним способом встановлено іншу для прихо вання факту втручання. Таке пошкодження пломби неможливо було ви явити без проведення експертизи та застосування спеціальних знань (наприклад - при звичайному огляді ПГЛ контролерами, які просто фіксують показання та не можуть встановити відповідність пломби), що і було зроблено під час експертизи. Пункт 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 №2246, зобов'язує споживача забезпечувати збереження і цілісність лічильників газу та пломб на них. Згідно п. 34 Правил споживач несе відповідальність за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника. У відповідності до п. 26 Правил у разі, коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відш кодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Пункт 30 Правил встановлює, що газопостачальне підприємство має право вимагати від спожи вача відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству вна слідок порушення Правил, згідно з Порядком, затвердженим постановою НКРЕ від 19.05.2003 року № 475. Згідно п. 35 Правил про порушення допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта визначається розмір завда них споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства. У відповідності до пункту 1.3. Порядку до порушень, які тягнуть за собою відпові дальність з відшкодування збитків, завданих споживачем газопостачальній або газотранспортній ор ганізації, належить, зокрема, пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повірочного тавра, а також дії споживача, які призводять до заниження показань лічильника; зрив пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальною або газот ранспортною організацією. Пунктом 2.2. Порядку визначено, що у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тав ра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження пока зань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключе них газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались по слуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується територіальним органом Держспоживстандарту України, який має право проводити відповідну експертну оцінку. На підставі наведених норм законодавства та у відповідності до Постанови КМУ № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильни ків» за період з 15.12.2009 року (наступного за днем зняття контрольних показань ПГЛ) по 07.04.2010 року (до дня виявлення порушень, зафіксованих актом від 08.04.10), ПАТ «Дніпрогаз» здійснено розрахунок шкоди, нанесеної газопостачальній організації внаслідок порушення споживачем Правил надання послуг з газопостачання, з урахуванням кількості підключених газових приладів (плита газова-2шт., опалювальний прилад), розміру опалювальної площі (77,5 м, кв.), кі лькості осіб (3 особи), яким надавались послуги з газопостачання. Розрахунок суми до сплати за спожитий природний газ здійснений виходячи з роздрібних цін на природний газ для населення, що були встановлені на період нарахування Постановою НКРЕ України №812 від 13.07.2010 р. Сума збитків склала 3 605,75 грн.; у зв'язку з перерахунком, на особовому рахунку споживача виникла заборгованість, про наявність якої у відповідності до ви мог Правил споживач попереджався письмово; вказана сума заборгованості споживачем поступо во сплачена. Наведені позивачем доводи щодо незаконності дій позивача, на переконання представника відповідача, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, ПАТ «Дніпрогаз» не має права, як стверджує позивач, проводити ремонт ПГЛ; також, підприємство не має повноважень та техні чної можливості встановлювати на ПГЛ пломби заводів-виробників. Споживачеві не може встано влюватись несправний або такий, що має порушення пломби заводу-виробника ПГЛ. Розрахунки, наведені позивачем, є неприйнятними, оскільки проведені за різні по довжіні періоди (45, 40, 36 місяців), в той час як обсяг споживання газу розраховується за календарний рік. До повноважень комісії, яка проводить експертизу ПГЛ, не належить встановлення особи, яка здійснила втручання у ПГЛ, а також часу, коли це було зроблено, в той час як закон покладає обов'язок забезпечити цілісність лічильника та відповідальність в разі його пошкодження на власника. ПАТ «Дніпрогаз» не вчиняв жодних незаконних дій, спрямованих на тиск, залякування чи приниження Позивача, відповідних доказів ним не надано. Разом з тим, можливість повторного встановлення позивачу демонтованого ПГЛ виключена, оскільки державним повірителем його визнано непридатним до використання. Щодо встановлення нового ПГЛ зазначаємо, що згідно п. 22 Правил, вартість лічильника та послуг з його встановлення опла чується споживачем. Крім цього, згідно п. 26 Правил, у разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника з вини споживача, він відшкодовує також вартість встановлення нового лічильника. Наведені факти свідчать, що ПАТ «Дніпрогаз» діяло у межах повноважень та у спосіб, ви значені чинним законодавством, отже, його дії є законними. Вимог про визнання незаконними цих дій, що є підставою для відповідальності у вигляді відшкодування ПАТ «Дніпрогаз» шкоди, Пози вач не заявляє та належних доказів цього не надає, в той час як наведені ним обставини є наслід ком його власних дій, за які ПАТ «Дніпрогаз» відповідальності не несе. Позивачем відповідно до заперечень відповідача також не надано належних доказів спричинення моральної шкоди та не обгрун тований її розмір. Що стосується вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, представник відповідача просив врахувати, що згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридич ній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На переконання представника відповідача позивачем не наведено доводів та не надано належних доказів порушення його прав внаслідок дій відповідача, а також неправомірність нарахування оплати за спожитий природний газ, через що відсутні підстави для задоволення позову. Прокурор висловився про необхідність звернення позивача до правоохоронних органів, виходячи з змісту зроблених позивачем заяв. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України, на яку як на підставу позову посилається позивач, встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки дана правова норма зазначена позивачем в якості підстави поданого позову повинні бути встановлені факти неправомірність поведінки особи, наявність шкоди ( під останньою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо), виходячи зі змісту ст. 22 ЦК України, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, який є обов'язковою умовою відповідальності за ч. 1 ст. 1166 ЦК, вина завдавача шкоди тощо. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Поняття шкоди визначено у статті 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що правовідносини між сторонами в даній справі виникли з газопостачальним підприємством (відповідач) та фізичною особою - споживачем (позивач), та фактично позивач висловлює незгоду з нарахуванням по його особовому рахунку [NUMBER] оплати за надані послуги з газопостачання за нормами споживання внаслідок виявленого та належним чином підтвердженого факту втручання у побутовий газовий лічильник (ПГЛ) з метою заниження його показань (ПГЛ споживача було введено в експлуатацію 29.04.1998 року згі дно акту №1795). Пункт 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 №2246, зобов'язує споживача забезпечувати збереження і цілісність лічильників газу та пломб на них. Згідно п. 34 Правил споживач несе відповідальність за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника. У відповідності до п. 26 Правил у разі, коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відш кодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Пункт 30 Правил встановлює, що газопостачальне підприємство має право вимагати від спожи вача відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству вна слідок порушення Правил, згідно з Порядком, затвердженим постановою НКРЕ від 19.05.2003 року № 475. Згідно п. 35 Правил про порушення допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта визначається розмір завда них споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства. Судом встановлено, що 08.04.2010 р. працівниками сервісного центру ПАТ «Дніпрогаз» при проведенні робіт з планової повірки ПГЛ було виявлено ознаки невідповідності пломби заводу-виробника на лічиль ному механізмі ПГЛ, встановленого у споживача, через що був складений акт про виявлені порушення, яким зафіксовано необхідність проведення експертизи у відповідності до Положення, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27.12.05 №619, з метою додаткового дослідження пломб заводу-виробника. ПГЛ було демонтовано. Згідно акту експертизи лічильника газу «Галлус G-4» зав.№0043995 від 13.04.2010 року № 1257, яка була проведена за участю позивача у відповідності до вищезазначеного Положення пов новажною комісією у складі працівників ПАТ «Дніпрогаз», представника ДП «Дніпростандартметрологія» - державного повірителя, виявлено невідповідність пломби заводу-виробника, та комісією зроблено висновок про механічне втручання у роботу рахункового механізму та непридатність ПГЛ до подальшої експлуатації. Акт підписано всіма присутніми членами комісії, зауваження позивача не були взяті до уваги, оскільки не спростовували встановлених експертизою фактів та висновків комісії. Виявлені пошкодження пломби та осі шестерень беззаперечно свід чили про їх умисний характер - видалення сторонньою особою пломби заводу-виробника з метою отримання доступу для зупинки лічильного механізму стороннім предметом і заниження тим са мим показань ПГЛ, після чого на місце пломби кустарним способом встановлено іншу для прихо вання факту втручання. Таке пошкодження пломби неможливо було ви явити без проведення експертизи та застосування спеціальних знань, що і було зроблено під час експертизи. Відповідно до п. 30 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затв. Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 р., газопостачальне підприємство має право вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу цих Правил. Відповідно до 1.3. Порядку, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 р. N 475 та зазначеного вище, до порушень, які тягнуть за собою відпові дальність з відшкодування збитків, завданих споживачем газопостачальній або газотранспортній ор ганізації, належить, зокрема, пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повірочного тавра, а також дії споживача, які призводять до заниження показань лічильника; зрив пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальною або газот ранспортною організацією. Пунктом 2.2. Порядку визначено, що у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тав ра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження пока зань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключе них газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались по слуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується територіальним органом Держспоживстандарту України, який має право проводити відповідну експертну оцінку. Таким чином, на підставі зазначених вище правових норм та відповідно до Постанови КМУ № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильни ків» за період з 15.12.2009 року (наступного за днем зняття контрольних показань ПГЛ) по 07.04.2010 року (до дня виявлення порушень, зафіксованих актом від 08.04.10), ПАТ «Дніпрогаз» здійснено розрахунок шкоди, нанесеної газопостачальній організації внаслідок порушення споживачем Правил надання послуг з газопостачання, з урахуванням кількості підключених газових приладів (плита газова-2шт., опалювальний прилад), розміру опалювальної площі (77,5 м, кв.), кі лькості осіб (3 особи), яким надавались послуги з газопостачання. Розрахунок суми до сплати за спожитий природний газ здійснений виходячи з роздрібних цін на природний газ для населення, що були встановлені на період нарахування Постановою НКРЕ України №812 від 13.07.2010 р. Сума збитків склала 3 605,75 грн.; у зв'язку з перерахунком, на особовому рахунку споживача виникла заборгованість, про наявність якої у відповідності до ви мог Правил споживач попереджався письмово; вказана сума заборгованості споживачем поступо во сплачена. Таким чином, зазначена позивачем у позові грошова сума не є тими збитками, на відшкодування яких у розумінні ч. 1 ст. 1166 та ст. 22 ЦК України має особа, тому вимога позову про відшкодування матеріальної шкоди не є такою, що підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, відмовляючи в її задоволенні, суд виходить з наступного. Підстави відшкодування моральної шкоди визначені законом, зокрема, ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридич ній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової від повідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (не майнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наяв ність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утім, позивач не надав доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження спричинення такої шкоди та протиправності діяння її заподіювана (відповідача), наяв ність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні, через що підстав для задоволення даної вимоги відсутні. Судові витрати компенсувати за рахунок держави (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed