Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить визнати відповідачку та її малолітнього сина такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . При цьому, позивач зазначає, що йому на праві власності належить вищевказаний будинок, в якому він 02.12.2016 зареєстрував відповідача з її новородженою дитиною. Але останні не мешкають в будинку з лютого 2016 року, житловим приміщенням не користуються, не сплачують комунальні платежі, що позбавляє його в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. У даному приміщенні особистих речей відповідачів немає, жодного разу вона не намагалась вселитися. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, судова повістка повернулася з відміткою пошти: «адресат не проживає». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мелітопольської райдержадміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~сторін фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачу згідно договору дарування житлового будинку від 03 лютого 2001 року належить житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить копія даного договору /а.с.7/. За даною адресою проживає позивач, про що зазначено в домовій книзі. Окрім позивача за даною адресою зареєстрована відповідач, але не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 15.05.2019 /а.с.6/. В силу того, що відповідач та її малолітня дитина зареєстровані у вищевказаному будинку позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. У відповідності до ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач із своєю малолітньою дитиною не проживають за місцем реєстрації без поважної на те причини. Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України внаслідок відсутності особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідача та її малолітню дитину слід визнати такими, що втратили право користування в будинку [ADDRESS] . Щодо позовних вимог у частині зняття відповідача із дитиною з реєстраційного обліку, то суд дійшов висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 1 Закону України, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, дає підстави уповноваженому державному реєстраційному органу здійснити функції щодо зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Оскільки ухвалою суду позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial