Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , вихованням та утриманням якої відповідач не займається, долею дитини не цікавиться. Дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що після розірвання шлюбу між ним та відповідачем, приблизно з березня 2014 року, дочка залишилась проживати разом з ним, згідно виконавчого листа відповідач зобов`язана сплачувати на утримання дочки аліменти, однак свого обов`язку не виконує. Зазначив, що з того часу як дочка переїхала проживати до нього, тобто з березня 2014 року, мати з дочкою не спілкується, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та його представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що у повному обсязі підтримує позицію органу опіки та піклування, яку було викладено у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, згідно якого служба у справах дітей вважає, що вирішувати питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав передчасно, оскільки не вичерпано всіх превентивних заходів впливу. Неповнолітня [PERSON] у присутності свого законного представника - батька [PERSON] - суду пояснила, що відповідач це її мати, що позбавлення матері батьківських прав це більше її рішення, ніж батькове. Зазначила, що в 2014 році мати вигнала її з дому, так як вона хотіла поїхати до батька, але матір це обурило, у зв`язку з чим вона її вилаяла та вигнала з дому. Вона, в свою чергу, подзвонила батькові та він її забрав і з того часу вона проживає разом з ним. Пояснила, що мати з нею не спілкується взагалі, повністю самоусунулась від її виховання. Зазначила, що вона хотіла спілкуватись з матір`ю, однак мати цього не хоче. Свідок [PERSON] , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що позивач - це його товариш, знає його з 2003 року, знає також і відповідача у справі. Зазначив, що у березні 2014 року відповідач вигнала дочку з дому, у зв`язку з чим позивач забравши дочку до себе вимушений був їй купувати всі речі та одяг. Дитина з того часу проживає разом з батьком. Зауважив, що [PERSON] декілька разів намагалась спілкуватись з матір`ю, але відповідач цього не хотіла. Свідок [PERSON] , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що позивача знає, що добре знає його дочку [PERSON] , яка розповідала, що вона самостійно прийняла рішення щодо проживання разом з батьком, з матір`ю вона не спілкується, аліменти на її утримання відповідач не сплачує. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Однак, як установлено у судовому засіданні, відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, вихованням та утриманням дитини тривалий час не займається, долею дитини не цікавиться. Зараз дитина проживає разом з батьком - позивачем у цій справі [PERSON] (а.с.7,8). Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved