Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 18 квітня 2011 року між ними, [PERSON], [PERSON] та відповідачем, [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення що знаходиться в м. Коломия по вул. Чехова, 7Б. Дане приміщення загальною площею 171,5 кв.м., яке складається з нежитлової будівлі А, площею 106, 9 кв.м. прибудови А 1 площею 16 кв.м., прибудови А2 площею 48,6 кв.м. та вимощення. На виконання даного договору ними сплачено повну вартість нежитлової будівлі, що підтверджується розпискою, в якій зазначено, що відповідач отримав від них грошові кошти в повній сумі та підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення. Враховуючи наведене, вважають, що між ними було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет, умови, ціну договору та інше. В подальшому вони домовилися, що укладуть договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. 11 жовтня 2011 року укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстровий в реєстрі за № 2637, однак зазначений договір укладено тільки на приміщення площею 106, 9 кв.м., хоча фактично вони оплатили кошти за нежитлове приміщення загальною площею 171,5 кв.м., в тому числі з прибудовами А1, А2 та вимощенням. Згідно довідки ТзОВ «Геоземкадсервіс» від 05 грудня 2016 року №351-С, зазначено, що в нежитловій будівлі літ. А за адресою м. Коломия, вул. Чехова № 7- Б змінилась загальна площа з 106, 9 кв.м. на 111,1 кв.м., в звязку з оздобленням стін. Таким чином, загальна площа нежитлової будівлі по вул. Чехова, 7Б в м. Коломия складає 175,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Однак відповідач без поважних на те причин ухиляється від явки до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу на відчужене нежитлове приміщення, а саме прибудови А1, А2 та вимощенням, що знаходиться в м. Коломия по вул. Чехова, 7Б, хоча жодних обмежень для цього не має. Вони неодноразово телефонували до нього, через знайомих передавали повідомлення про виконання ним обовязку щодо нотаріального посвідчення договору, однак, відповідач перестав відповідати на їхні дзвінки та спілкуватись із ними, що свідчить про його безповоротне ухилення, а вони втратили будь-яку можливість нотаріально посвідчити правочин. У відповідності до ст. 207 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України та п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, що здійснила його виконання». Відповідно до ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки між ними було укладено договір купівлі-продажу від 11 жовтня 2011 року, однак оригінал було втрачено, вони подали оголошення в газету «ЗР- Інформ» де було надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним договір купівлі-продажу міні-маркета від 11 жовтня 2011 року який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстровий в реєстрі за № 2637. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 5 ст. 11 ЦК України у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно висновку про вартість майна від 16 січня 2017 року - нежитлове приміщення становить 125 830 грн. Тому, просить, суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальною площею 175,7 кв.м., що знаходиться по вул. Чехова, 7Б в м. Коломия, Івано- Франківської області, укладений між ними, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 175,7 кв.м., що знаходиться по вул. Чехова, 7Б в м. Коломия, Івано- Франківської області. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак подали заяви у яких просять справу слухати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву якою позов визнав. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копії паспортів та карток платників податків позивачів; копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 171,5 кв.м. від 18 квітня 2011року; акт прийому передачі даного нежитлового приміщення від 21 квітня 2011 року; копію розписки [PERSON] від 18 квітня 2011 року про отримання коштів від позивачів за продаж приміщення площею 171,5 кв.м.; копію технічного паспорта на нежитловий будинок по вул. Чехова, буд. 7-Б, м. Коломия, Івано-Франківської області; довідку від 05.12.2016 року №351-С видану ТзОВ «Геоземкадсервіс» про те, що в нежитловій будівлі літ. А за адресою с. Коломия, вул. Чехова, №7-Б змінилась загальна площа з 106,9 кв.м на 111,1 кв.м., в звязку з оздобленням стін; висновок про вартість майна : нежитлового приміщення по вул. Чехова, буд. 7-Б, м. Коломия, Івано-Франківської області, за якою його вартість становить 125\~830 (сто двадцять пять тисяч вісімсот тридцять) грн.; копію договору купівлі-продажу міні-маркету посвідченого 11.10.2011 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області за реєстровим № 2637; витяг з газети «ЗР-Інформ» №11 (1114) від 17 березня 2017 року , де надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним договір купівлі-продажу міні-маркета від 11 жовтня 2011 року який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстровий в реєстрі за № 2637;інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно №86023714, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки на підставі вищевказаних доказів доведено, що сторони досягнули домовленостей щодо істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет, умови, ціну договору та інше. 18.04.2011р. між сторонами укладено письмовий договір купівлі-продажу нежитлового приміщення що знаходиться в м. Коломия по вул. Чехова, 7Б. Дане приміщення загальною площею 171,5 кв.м., яке складається з нежитлової будівлі А, площею 106, 9 кв.м. прибудови А 1 площею 16 кв.м., прибудови А2 площею 48,6 кв.м. та вимощення. На виконання даного договору позивачами сплачено обумовлену вартість нежитлової будівлі, що підтверджується розпискою, в якій зазначено, що відповідач отримав від них грошові кошти в повній сумі та 21.04.2011р. складено акт прийому-передачі спірного нежитлового приміщення площею 171,5 кв.м. . 11 жовтня 2011 року укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстровий в реєстрі за № 2637, однак зазначений договір укладено тільки на приміщення площею 106, 9 кв.м. Згідно довідки ТзОВ «Геоземкадсервіс» від 05 грудня 2016 року №351-С, зазначено, що в нежитловій будівлі літ. А за адресою м. Коломия, вул. Чехова № 7- Б змінилась загальна площа з 106, 9 кв.м. на 111,1 кв.м., в звязку з оздобленням стін. Таким чином, загальна площа нежитлової будівлі по вул. Чехова, 7Б в м. Коломия складає 175,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Однак відповідач без поважних на те причин, незважаючи на неодноразові вимоги позивачів, ухиляється від явки до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу на відчужене нежитлове приміщення, а саме прибудови А1, А2 та вимощенням, що знаходиться в м. Коломия по вул. Чехова, 7Б. У відповідності до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України та п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, що здійснила його виконання». Відповідно до ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки між сторонами було укладено договір купівлі-продажу від 11 жовтня 2011 року, однак оригінал було втрачено, вони подали оголошення в газету «ЗР- Інформ» де було надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним договір купівлі-продажу міні-маркета від 11 жовтня 2011 року який посвідченийприватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстровий в реєстрі за № 2637. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 5 ст. 11 ЦК України у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Тому, суд, з урахуванням визнання позову відповідачем, знаходить підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, загальною площею 175,7 кв.м., що знаходиться по вул. Чехова, 7Б в м. Коломия, Івано- Франківської області, укладеного між сторонами та визнання за позивачами право власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved