Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Просить суд визнати йогобатьком дитини [PERSON], який народився [INFO] у селі Підлісівка, Ямпільського району, Вінницької області. Зобов'язати Ямпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління у Вінницькій області внести зміни у актовий запис про народження: [PERSON], який народився [INFO], актовий запис № 05 від 11 травня 2005 року, складений виконкомом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, а саме змінити прізвище [PERSON] на [PERSON], в графі відомості про батька та вказати його батьком. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з лютого 2004 року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу із відповідачкою [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON]. На момент народження дитини вони проживали окремо. Відповідно до актового запису про народження № 05 від 11 травня 2005 року у відомостях про батька запис був проведений за вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК України. Ухвалою судді від 19 вересня 2018 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді від 23 жовтня 2018 р. розгляд спраив було відкладено у зв'язку із неявкою позивача. 12 листопада 2018 р. ухвалою судді підготовче провадження закрито, здійснено виклик свідків та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала з приводу задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ямпільського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Із досліджених судом письмових доказів, встановлено, що у відповідача, яка не перебувала у шлюбі, народився [INFO] син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області. У свідоцтві про народження та актовому записі №05 від 11 травня 2005 року складеному виконкомом Слободопідлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, батьком дитини вказано [PERSON] копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] був також підтверджений показами свідків, допитаних у судовому засіданні. Так, свідки, допитані за клопотанням представника позивача, показали наступне. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом. В період вагітності [PERSON] - [PERSON] поїхав на заробітки та тривалий час був відсутній. При ній [PERSON] повідомила синові, що його батьком являється [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю тривалий період часу. [PERSON] завагітніла. Після чого [PERSON] поїхав на заробітки та тривалий час був відсутній. При ній [PERSON] повідомила синові, що його батьком являється [PERSON]. Заслухавши вступне слово позивача та його представника, пояснення відповідача, допитавши свідків, дослідивши інші зібрані у справі докази у сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.3 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно з ст. 128 СК України, за відсутності заяви про визнання батьківства, що подана жінкою та чоловіком, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як було встановлено судом, запис про батька [PERSON], [INFO] у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою відповідача. Позивач визнає своє батьківство відносно [PERSON], який народився [INFO],а відповідач не заперечує проти визнання позивача батьком її сина. Згідно до ч.1ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз»яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Частинами 1, 3 ст. 145 СК України передбачено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою . Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 147 СК України встановлено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Європейський суд з прав людини зазначає, що по батькові як частина особистого імені традиційно походить від імені батька відповідної особи. Суд зауважує, що українська система зміни імен видається доволі гнучкою та особа може змінити своє ім'я, дотримуючись спеціальної процедури, яка передбачає тільки мінімальні обмеження, які застосовуються у дуже конкретних випадках, здебільшого пов'язаних з кримінальним судочинством. У той самий час, як видається, будь-яких ширших міркувань для накладення обмежень на зміну імені особи - таких як точний облік населення або зв'язок носіїв певного імені з сім'єю - державними органами не висувається. За такої ситуації майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством (Гарнага проти України, № 20390/07, § 40-41, ЄСПЛ, від 16 травня 2013 року). Суд також взяв до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення кращих інтересів дитини, а саме: підтримання зв'язків із сім'єю є в кращих інтересах дитини, крім випадків, коли сім'я виявляється явно неналежною або не функціонуючою; розвиток дитини в безпечному і надійному оточенні, яке дійсно функціонує, є в кращих інтересах дитини (М.С. проти України, № 2091/13, § 76, ЄСПЛ, від 11 липня 2017 року). За таких обставин, враховуючи кращі інтереси дитини, визнання позивача батьком [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити також позовні вимоги про зміну прізвища та по батькові дитини. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved