Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованості за кредитним договором № 87313-CRED від 11.09.2007 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000, 0 доларів США на термін до 09.09.2010 року, та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається їз заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно до п.7.1.договора він діє до повного виконання зобов'язань сторонами за даним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання позичальника за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 11 вересня 20107року, відповідно до якого позичальник та поручитель у випадку невиконання зобов'язань позичальником відповідають перед кредитором як солідарні боржники у повному обсязі зобов'язань. В порушення умов договору позичальник [PERSON] зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 27.01.2015 р. у нього створилась заборгованість в сумі 11 369, 72 доларів США, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 3 310, 37 доларів США; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 502, 95 доларів США; а також штрафів відповідно до умов договору: - штрафу у фіксованій частині - 15, 73 доларів США.; - штрафу у процентній складовій - 540, 67 доларів США. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на те, що боржник [PERSON] помер, просив стягнути вказану суму заборгованості у повному обсязі з поручителя - [PERSON], посилаючись на те, що останній відповідає за зобов'язаннями позичальника у повному обсязі, та протягом 5 днів з дня отримання вимоги про погашення боргу в порушення вимог договору поруки зобов'язання не виконав. Зазначив, на придбаний у кредит автомобіль позичальника в погашення боргу звернено стягнення ще за життя позичальника, однак борг повністю не був погашений, тому нараховано пеню, проценти та штрафи. Відповідач [PERSON] позов не визнав, подав письмові заперечення, зазначив, що позичальник- йоо батько- померзобов'язання за кредитним договором вважаються припиненими у зв'язку зі смертю боржника. З заявою про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався? оскільки будь-яке спадкове майно відсутнє. Права власності на квартиру, де його батько - [PERSON] був зареєстрований, останній не мав. Також послався на те, що кредитні кошти отримані [PERSON] для придбання автомобіля, та за життя останнього на погашення боргу перед банком на автомобіль було звернено стягнення. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 11.09.2007 року між ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 87313-CRED, за яким останній отримав на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 5 000 доларів США на термін до 09.09.2010 року, та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається їз заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту та відсотків - щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2007 року по 9 вересня 2010 року. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 11 вересня 20107 року, відповідно до п.п.4,7 якого позичальник та поручитель у випадку невиконання зобов'язань позичальником відповідають перед кредитором як солідарні боржники у повному обсязі зобов'язань. Відповідно до п.п.9 договору поруки у випадку невиконання поручителем зобов'язань боржника за кредитним договором на протязі 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 0,15% відсотків за день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період,за який сплачується пеня,за кожний календарний день прострочення. Відповідно до п.12 договору порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. У зв'язку з порушенням позичальником виконання зобов'язань та створенням заборгованості у серпні 2010 року звернено стягнення на автомобіль ГАЗ 3110, належний позичальнику. Сума залишку заборгованості за кредитом становить 3 310, 37 доларів США. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач нарахував заборгованість позичальнику станом на 27.01.2015 року у загальній сумі 11 369, 72 доларів США, що становить на вказану дату 180 664 грн. 84 коп. за курсом НБУ: 1 долар США= 1589, 9591 грн. В розрахунку заборгованості зазначено, що вказана сума складається з: - заборгованості за кредитом - 3 310, 37 доларів США; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 502, 95 доларів США; а також штрафів відповідно до умов договору: - штрафу у фіксованій частині - 15, 73 доларів США.; - штрафу у процентній складовій - 540, 67 доларів США. 6 березня 2015 року позивач направив на адресу позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] повідомлення з вимогою про сплату заборгованості за кредитом - 3 310, 37 доларів США, та по процентам за користування кредитом - 7 502, 95 доларів США. До цього часу заборгованість не погашена. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції [PERSON] помер [INFO] року (а.с.43). Суд, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про те,що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя). Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з частинами 1, 4 статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Нарахування платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст.608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобов'язання. Крім того, згідно з пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.ст.1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умов чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність, якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до листа 2-ї Харківської державної нотаріальної контори № 1106/01-16 від 29.06.2016 року після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщину, про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась. За клопотанням представника позивача також було витребувано дані з Регіонального сервісного центру в Харківській області, який листом № 31/20-3522 від 30.06.2016 року повідомив про те,що транспортний засіб - автомобіль ГАЗ 3110, зареєстрований за [PERSON], знято з реєстрації 21.08.2010 року, інші транспортні засобі відсутні. Статями 608, 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що у зв'язку зі смертю боржника припиняється лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися в наслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи(боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Виходячи зі змісту ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника при умові прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Тобто на поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксоване в тому числі і в договорі поруки про згоду відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за забезпечуваним зобов'язанням. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Таким чином, на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване у договорі поруки. Відповідач брав на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON]Останній помер і позивачем не надано доказів про наявність правонаступника за його зобов'язаннями, а відповідач згоди на поручительство щодо інших осіб не давав, тому договір поруки вважається припиненим. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання спадщини спадкоємцями, як і докази щодо надання поручителем згоди на поручительство щодо інших осіб - спадкоємців, підстави для стягнення з відповідача заборгованості померлого позичальника відсутні.

Outcome: dismissed