overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, де зазначив що відповідач самовільно зайняла та використовує земельну ділянку, що належить міській раді та передана у постійне користування Житомирському обласному педагогічному ліцею, площею 0,0794 га, та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з викладеним, позивач просив винести рішення про зобов'язання відповідач звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути з неї на користь Житомирської міської ради розмір розрахованої та затвердженої шкоди в сумі 6 413,75 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка перейшла у користування відповідача від попереднього користувача будинку, в якому вона на даний час проживає. Представник третьої особи - комунального закладу «Житомирський обласний ліцей-інтернат для обдарованих дітей» Житомирської обласної ради позов підтримав з викладених у ньому підстав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позов виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] використовує під огородництво земельну ділянку розміром 0,0794 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Житомирській міській раді і перебуває у постійному користуванні комунального закладу «Житомирський обласний ліцей-інтернат для обдарованих дітей» Житомирської обласної ради. Вказані обставини підтвердились у судовому засіданні Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою (а. с. 56, 57), актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.05.2013 р. № 13075 та від 17.06.2013 р. № 7/05 (а. с. 7, 13) протоколом про адміністративне правопорушення від 12.06.2013 р. (а. с. 14), постановою про накладення адміністративного стягнення (а. с. 17). Відповідно до ст.212 ЗК України, самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню без відшкодування затрат, понесених за час користування, з приведенням її в придатний для використання стан за рахунок громадян, які зайняли цю земельну ділянку, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 6 413,75 грн. на відшкодування спричинених збитків, оскільки у судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка була зайнята іншими особами за згодою землекористувача і перейшла у користування відповідача після вселення в будинок [ADDRESS]. Вказана обставина підтвердилась у судовому засіданні показами свідка [PERSON], а також, фактом довготривалого користування земельною ділянкою та відсутності спору з цього приводу. Крім того згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 02.12.2013 р. між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL143793, згідно з яким та на підставі кредитної заявки Позивачем було видано Відповідачу кредит у розмірі 64 640 гривень 00 копійок. Додатком 2 до Кредитного договору передбачено наступні індивідуальні умови надання та погашення Кредиту: Процентна ставка - 15,4 % річних. Дата сплати останнього платежу - 25.11.2018 року. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, 02.12.2013 року між позивачем та [PERSON], поручитель було укладено Договір поруки № СL143793/Р від 02.12.2013 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, шляхом надання відповідачеві кредитних коштів у сумі 64640грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером від 02.12.2013 року. У порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, станом на 28.10.2014 року відповідач має загальну заборгованість в розмірі 65 619грн. 72 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 60 748,31 грн.. відсотки - 4 474,59 грн., пені - 396,82 грн. Згідно ухвали Апеляційного суду м.Києва від 17 лютого 2016 року підсудність справи визначена Святошинському районному суду м.Києва . Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 березня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 819- 021/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 14919,00 дол. США зі сплатою 11,99 % річних. 10.02.2009 р. з метою реструктуризації поточної заборгованості за кредитним договором між сторонами були укладені договори про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору та Договір 2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору. Проте, станом на 28 травня 2015 року відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 25 055,79 дол. США, у тому числі (детальний розрахунок додано до позовної заяви): заборгованість за кредитом: 12 492,00 доларів США; заборгованість за процентами: 4 822,79 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 5 680,97 доларів США; неустойка (пеня) за процентами: 2 060,03 доларів США. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем, як позичальником, 15 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 819-021/08Р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі по справі в судові засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.04.2013 р. між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НL16244, згідно з яким та на підставі кредитної заявки Позивачем було видано Відповідачу кредит у розмірі 104 525 (сто чотири тисячі п'ятсот двадцять п'ять ) гривень 50 копійок. Додатком 2 до Кредитного договору передбачено наступні індивідуальні умови надання та погашення Кредиту: Процентна ставка - 16,95 % річних. Дата сплати останнього платежу - 25.04.2033 року. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, 29.04.2013 року між позивачем та [PERSON], поручитель було укладено Договір поруки № НL16244 від 29.04.2013 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, шляхом надання відповідачеві кредитних коштів у сумі 104 525 грн. 50 коп., що підтверджується меморіальним ордером від 29.04.2013 року. У порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, станом на 12.03.2015 року відповідач має загальну заборгованість в розмірі 122 751 грн. 62 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 100 064, 35 грн.. відсотки - 22 610,91 грн., плати - 76,36 грн. Згідно ухвали Апеляційного суду м.Києва від 19 лютого 2016 року підсудність справи визначена Святошинському районному суду м.Києва . Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 11 березня 2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Проте сімейне життя подружжя виявилось невдалим через постійні непорозуміння та сварки на побутовому ґрунті, несумісність характерів у зв'язку з різними поглядами на життя. З серпня 2013 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства, та не має спільного бюджету, шлюбні відносини припинено, через що фактично сім'я розпалася, а її збереження стало неможливим. Позивач в судове не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, шлюб просив розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов, пред'явлений до неї визнала, та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку відповідача, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2011 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 288. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. За час перебування у шлюбі між подружжям часто виникали непорозуміння та сварки на побутовому ґрунті, що зумовлені несумісністю їх характерів та різними поглядами на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені, сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не зустрічаються. Сторони не ведуть спільного господарства, та не мають спільного бюджету. Почуття поваги і любові один до одного на ґрунті складених відносин у подружжя також відсутні, а подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спорів матеріального характеру, а також спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач заявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № 164 від 12.07.2010 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворила заборгованість в розмірі 32 955,77 грн., з урахуванням основного боргу, пені та 3 % річних та просив стягнути судові витрати в розмірі 321 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого . Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № 164 від 12.07.2010 року, згідно якого позивач зобов'язаний надати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач зобов'язується провести оплату за отримані послуги у строки та на умовах, що визначені в договорі. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а ТОВ «Зараз» є виконавцем житлово-комунальних послуг в селі Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської ради Київської області № 484/4 від 27.11.2009 року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворила заборгованість в розмірі 32 955,77 грн., з урахуванням основного боргу, пені та 3 % річних Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. П.7 Правил затверджених постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. В силу п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.01.2013 р. між ПАТ КБ «Приват банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КІG0RE01330136, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 12 058,00 грн. із розрахунку 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, який відповідачем не виконано. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору та непогашення кредиту, позивач просив стягнути суму непогашеного кредиту за договором в розмірі 27 016,56 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився про час, місце судового розгляду повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.01.2013 р. між [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 12 058,00 грн. із розрахунку 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, який відповідачем не виконано. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору та непогашення кредиту станом на 31.10.2013 року існує заборгованість у розмірі 27 016,56 грн., яка складається з 4 721,73 - заборгованість за кредитом, 4 538,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17 756,15 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.06.2013 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № R53100430883В, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. з розрахунку 24.00 % річних сплати за користування кредитом . В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 59 944,24 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі наступного. Судом встановлено, що 01.06.2013 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № R53100430883В, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. з розрахунку 24.00 % річних сплати за користування кредитом . Станом на 11.11.2013 року за договором виникла заборгованість в розмірі 59 944,24 грн. з яких: 49 071,68 грн. - заборгованість за кредитом, 4 442,97 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4 292,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 136,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11.04.2013 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № R53700410574В, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 80 000,00 грн. з розрахунку 24.00 % річних сплати за користування кредитом . В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 93 081,96 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився про час місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, про поважність причин неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 11.04.2013 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № R53700410574В, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 80 000,00 грн. з розрахунку 24.00 % річних сплати за користування кредитом . Станом на 09.10.2013 року за договором виникла заборгованість в розмірі 93 081,96 грн. з яких: 78 336,82 грн. - заборгованість за кредитом, 5 849,73 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6 597,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 297,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved