Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.01.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011-21501-240111, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - в гривні. У відповідності до договору, відповідач був зобов'язаний щомісяця в строки визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і станом на 10.10.2014 року має заборгованість на загальну суму 2525,28 грн. На підставі викладеного просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, просили суд розглянути справу у їхню відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 24.01.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011-21501-240111, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30 000 гривень та на день укладання даного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку відповідача [NUMBER] в національній валюті - в гривні в сумі 2140 грн., а остання прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно правил. В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти передбачені кредитним договором. Згідно ст.1050 ч.2 якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитним договором передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі передбаченого договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені у ньому. [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконує внаслідок чого згідно розрахунків наданих суду, станом на 10.10.2014 року має заборгованість на загальну суму 2525,28 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - основна сума боргу за кредитами та інші обов'язкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved