Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року в розмірі 166238,36 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 травня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № BL 6713/2, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 146562,13 гривень на термін до 01 серпня 2019 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному договором. Відповідач зобовязався перераховувати грошові кошти у строки та розмірі визначеному графіком погашення заборгованості по кредиту. Позивач свої зобовязання за кредитним договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 146562,13 гривень, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує: не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, в результаті чого, станом на 05 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 166238,36 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи, повідомлявся належним чином, тому суд за згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 11 травня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № BL 6713/2, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 146562,13 гривень на термін до 01 серпня 2019 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у період з 11 травня 2011 року по 30 квітня 2012 року у розмірі 7% річних; у період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2013 року у розмірі 12% річних, у період з 01 травня 2013 року у розмірі 25% річних, а відповідач зобовязався повернути кредит, та сплатити грошові кошти у строки та розмірі визначеному графіком погашення заборгованості по кредиту. Також відповідач зобовязався сплатити позивачу процентну ставку за користування кредитними коштами понад строк кредитування у розмірі: 14% річних у період з 11 травня 2011 року по 30 квітня 2012 року; 24% річних у період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2013 року; 50% річних у період з 01 травня 2013 року. Вказані обставини підтверджені договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 146562,13 гривень,відповідач кредит отримав, про що свідчить виписка особового рахунку за 11 травня 2011 року, але свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує: не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, в результаті чого, станом на 05 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 166238,36 гривень з яких: - заборгованість по сумі кредиту у розмірі 130855,37 гривень; - заборгованість по відсоткам у розмірі 30752,41 гривень; - сума підвищених відсотків у розмірі 4630,58 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № BL 6713/2 від 11 травня 2011 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved