Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.06.1980 року [PERSON], працюючи слюсарем-механіком 4 розряду на Комбайновому заводі імені Г.І. Петровського, під час виконання трудових обов'язків, отримав травму, за результатами розслідування якої 06.06.1980 комісією підприємства було складено акт №84 за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві. Внаслідок нещасного випадку на виробництві 17.10.1990 ВТЕК (зараз - МСЕК) [PERSON] встановлено 20 % втрати професійної працездатності, безстроково. Відповідач перебуває на обліку у відділенні ВД ФСНВ у м. Херсоні як потерпілий на виробництві та отримує від Фонду щомісячні страхові виплати. Крім того, відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (із наступними змінами та доповненнями), відділення Фонду у м. Херсоні сплачувало [PERSON] індексацію суми страхової виплати. Відповідно до положень п.2 Постанови №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, а саме: суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте, відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та п.4 Постанови №1078 - у разі, коли особа працює, в першу чергу індексується оплата праці. Обов'язок своєчасно повідомляти робочий орган виконавчої дирекції Фонду про працевлаштування покладено пунктом «г» ч. 1 ст.44 Закону на застрахованого. Відповідно до запису у трудовій книжці, наданої до відділення Фонду у травні 2013 року, [PERSON] працював з 01.11.2001 по 15.05.2012. За цей час індексації його заробітна плата, індексація суми страхових виплат не повинна була проводитися. У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив Фонд про своє працевлаштування, позивач здійснював йому нарахування та виплату індексації суми страхових виплат. За період з вересня 2007 року по лютий 2012 року (включно) утворилася переплата індексації суми страхових виплат відповідачу у розмірі 4260,06 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у місті Херсоні кошти в сумі 4260,06 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не знав про обов'язок повідомляти Фонд про працевлаштування, а, оскільки, нарахування відбувалося з 2007 року - просить застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.06.1980 [PERSON], працюючи слюсарем-механіком 4 розряду на Комбайновому заводі імені Г.І. Петровського, під час виконання трудових обов'язків, отримав травму, за результатами розслідування якої 06.06.1980 комісією підприємства було складено акт №84 за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві. Внаслідок нещасного випадку на виробництві 17.10.1990 ВТЕК (зараз - МСЕК) [PERSON] встановлено 20 % втрати професійної працездатності, безстроково. Відповідач перебуває на обліку у відділенні ВД ФСНВ у м. Херсоні як потерпілий на виробництві та отримує від Фонду щомісячні страхові виплати, а також відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (із наступними змінами та доповненнями), отримує індексацію суми страхової виплати. Відповідно до положень п.2 Постанови №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, а саме: суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте, відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та п.4 Постанови №1078 - у разі, коли особа працює, в першу чергу індексується оплата праці. Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст.44 вказаного Закону обов'язок своєчасно повідомляти робочий орган виконавчої дирекції Фонду про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання (зміни стану непрацездатності, складу сім'ї, звільнення з роботи, працевлаштування, виїзд за межі держави тощо) - покладено на застрахованого. Крім цього, в заяві, яку надав відповідач 23.10.1990 до директора ПВ «ХКЗ», про призначення йому виплат у рахунок відшкодування шкоди від нещасного випадку на виробництві [PERSON] зазначив, що він зобов'язується повідомляти про всі випадки працевлаштування. Суд критично відноситься до пояснень відповідача про те, що підпис в даній заяві йому не належить, оскільки вони не обґрунтовані. Відповідно до запису у трудовій книжці, [PERSON] працював з 01.11.2001 по 15.05.2012. на посаді інспектора внутрішньої охорони. Як підтвердили сторони, дану трудову книжку відповідач надав до відділення Фонду у травні 2013 року. Відповідно до законодавства за цей час індексації підлягала в першу чергу його заробітна плата, індексація суми страхових виплат не повинна була проводитися. У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив Фонд про своє працевлаштування, позивач здійснював йому нарахування та виплату індексації суми страхових виплат. За період з вересня 2007 року по лютий 2012 року (включно) утворилася переплата індексації суми страхових виплат відповідачу у розмірі 4260,06 грн. 14.06.2013 року відділенням Фонду у м. Херсоні на адресу [PERSON] направлено лист № 04-20-701-720/1920 з проханням добровільного погашення боргу, який ним залишено без відповіді. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Посилання відповідача на пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду є безпідставним, оскільки в даному випадку про порушення свого права позивач дізнався в травні 2013 року, а отже строк не є пропущеним. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved