Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, якою просив суд визнати квартиру [ADDRESS] (Корчагінцев) в м. Харкові, яка належить на праві власності [PERSON] Аліїса-огли що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого 10.09.2008 року, приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 10.09.2008 року за реєстр. № 2441, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів № 6490882 та зереєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.09.2008 року згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.09.2008 року за номером 20208967 та записаний в книзі за № П-8-479 за реєстраційним № 5644198. предметом іпотеки за договором іпотеки № РML-703/294/2008 від 25.09.2008 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1602, виданий 25.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири [ADDRESS] (Корчагінцев) в м. Харкові, що належать на праві власності [PERSON] Аліїса-огли, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно нотаріального договору про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року посвідченого ПН ДМНО [PERSON] за № 6024. Поновити в Державному реєстрі іпотек запис про державну реєстрацію договору про відступлення права вимоги, р. № 6024, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 01.07.2010 року, реєстраційний номер обтяження 7975055, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ЗАТ «ОТП Банк» та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 01.07.2010 року. У судове засідання сторони не з'явились, представником позивача подано заяву в якій, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3\~ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача у зв'язку із наступним. Так, судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Аліїсаогли укладено кредитний договір № ML-703/294/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 59500,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою плаваючого відсотку за користування кредитом, який складається з фіксованого відсотку + FIDR з кінцевим терміном повернення кредиту 25 вересня 2023 року. Зазначене підтверджено кредитним договором № ML-703/294/2008 від 25.09.2008 року. Встановленим є те, що відповідач в рахунок забезпечення належного виконання вказаного кредитного договору, передав в іпотеку своє майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зазначене підтверджено договором іпотеки № РML-703/294/2008 від 25.09.2008 року. Який належно посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] Встановлено, що 25.09.2008 року було зареєстровано обтяження майна, переданого відповідачем в іпотеку, що вбачається з [PERSON] Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень. Також судом встановлено, що 29.06.2010 p. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-703/294/2008 від 25.09.2008 року. Право вимоги за договором іпотеки № PML-703/294/2008 перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно нотаріального договору про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року посвідченого ПН ДМНО [PERSON] за № 6024. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] Аліїсаогли за кредитним договором № ML-703/294/2008 від 25.09.2008 року та договором іпотеки № PML-703/294/2008 від 25.09.2008 року. Судом встановлено, що мало місце порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № ML-703/294/2008 від 25.09.2008 року та існує заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в сумі 2590216 грн. 69 коп. 12.09.2014 року Київським районним судом м. Харкова по справі № 640/11461/14-ц було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] Аліїса-огли, [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суми боргу за кредитним договором № ML703/294/2008 від 25.09.2008 року в розмірі 2 590 216 грн. 69 коп. Згідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання даного рішення суду позивачем було отримано виконавчі листи які предявлено на примусове виконання до відповідних відділ державної виконавчої служби. Станом на 26.09.2018 рік рішення Київського районного суду м. Харкова про стягнення суми боргу за Кредитним договором № ML-703/294/2008 не виконано. 16 серпня 2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по справі № 645/4556/16-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-703/294/2008 від 25.09.2008 року. у розмірі 2590216,69 грн. Надано право права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікату правовстановлюючих документів на предмет іпотеки в органах нотаріату та місцевого самоврядування, та здійснення їх реєстрації, та реєстрації права власності на підставі вказаних документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, Міністерства юристці України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною на рівні не нижчому 497000,00 грн. З метою збереження предмета іпотеки до її реалізації, передано предмет іпотеки на період до її реалізації в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону спеціалізованими пристроями. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 16.02.2015 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/6482/15-ц задоволено позов [PERSON] Аліїса-Огли до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним договору іпотеки, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Визнано недійсним договір іпотеки від 25.09.2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель) з однієї сторони та [PERSON] Аліїса-Огли (іпотекодавець) про передачу в іпотеку нерухомого майна: квартири за адресою: [ADDRESS]. Виключено з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію договору про відступлення права вимоги, р. № 6024, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 01.07.2010 року, реєстраційний номер обтяження 7975055, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ЗАТ «ОТП Банк» та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 01.07.2010 року. Виключено з державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію обтяження за договором іпотеки, р. 1602, заборона № 1603, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ [PERSON] 25.09.2008 року, реєстраційний номер обтяження 7974997. Скасовано постанову державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 41128813 від 16.01.2014 року. Знято арешт з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], належна [PERSON] Аліїса-Огли на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1846, який був накладений 16.01.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON]ІВ. за виконавчим провадженням № 41128813 від 16.01.2014 року, шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про арешт майна [PERSON] Аліїса-Огли. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 22.06.2016 року державним реєстратором було вирішено провести державну реєстрацію припинення обтяження, припинення арешту нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], Рішення № 30165599. 10.04.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало лист Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.03.2017року вих. № 01-32/13/17 із змісту якого вбачається, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року по справі № 645/6482/15-ц (на підставі якого визнано недійсним договір іпотеки № РML-703/294/2008 від 25.09.2008 року, знято іпотечні обтяження та скасовано арешт) - не ухвалювалось, за № 645/6482/15-ц зареєстрована інша цивільна справа. Станом на 28.03.2017 року до Немишлянського відділення ГУ НП України у Харківській області направлено матеріали для перевірки за фактом підробки документів. За заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про скоєння злочину Немишлянським відділенням ГУ НП України у Харківській області порушено кримінальне провадження № 12017220460000923. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека-вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок державної реєстрації іпотек встановлений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, обтяження це заборона розпорядження майном, яка виникає в тому числі на підставі договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (- офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Таким чином, чинне законодавство визначає, що іпотека як вид забезпечення виконання зобовязання підлягає державній реєстрації, а права іпотекодавця виникає з моменту державної реєстрації обтяження ст. 17 закону України «Про іпотеку» Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. На виконання вимог закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову КМУ № 703, якою визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно пунктів 56-58, 60 Постанови КМУ № 703 у разі проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, якщо презумпцію правомірності договору не спростовано (а у даному, випадку, відсутні судові рішення щодо визнання недійсним договору іпотеки ) то всі права, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом ст.3 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частини першої, другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Пунктом 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. Оскільки, записи про іпотеку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наразі відсутні, такі записи підлягають встановленню відповідно до ст.23, 26 Закону України «Про іпотеку», п.75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі Рішення суду. Дія іпотеки та іпотечних обтяжень підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, оскільки відсутня підстава виключення цих записів. Відповідачем не здійснюються заходи щодо поновлення іпотечних обтяжень в державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, з огляду на тлумачення сутності іпотеки та змісту правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин слід вважати, що ефективним відновленням прав кредитора у зв'язку із встановленням фіктивності рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 року № 645/6482/15-ц є визнання предметом іпотеки квартири [ADDRESS] (Корчагінцев) в м. Харкові за договором іпотеки № РML-703/294/2008 від 25.09.2008 року, та поновлення відповідних записів про іпотеку щодо вказаного майна. У рамках цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових правовідносин, а також питання майна чи майнових прав, їх реєстрації, якщо спір щодо останнього підлягає розгляду в місцевому суді. В позовній заяві заявлені вимоги стосуються спору про право цивільне, у межах якого можуть бути розвязані й питання, повязані з реєстрацією обтяження прав на нерухоме майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства. Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України у постанові від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14, та постанові № 396/2550/14 [PERSON] Верховного Суду від 14.03.2018 року. Згідно ст. 11 Цивільного Процесуального Кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно з вимогами частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог статей 76-83 ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~статті 141 ЦПК України\~Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved