Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів про знаття арештів, накладених ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05.02.2010 року у цивільній справі №2-2433/10, та постановами державних виконавців Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника і заборони його відчуження від 22.04.2013 року і 20.08.2012 року, та постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 09.07.2014 року, на належний йому автомобіль Mersedes-Benz, С-200, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], об'єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер - [NUMBER], обґрунтовуючи вимоги тим, що вказаний автомобіль він придбав у відповідачки 13.07.2009 року і він належить йому на праві власності, тому підстави для накладення арешту, - відсутні. У судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, представник Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та відповідачка [PERSON] звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач у справі володіє автомобілем Mersedes-Benz, С-200, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], об'єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер - [NUMBER], на підставі довіреності з правом розпорядження, посвідченої нотаріально 13.07.2009 року, та розписки про передачу коштів відповідачці [PERSON] Разом з тим, на вказаний автомобіль накладено арешти ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05.02.2010 року у цивільній справі №2-2433/10, та постановами державних виконавців Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника і заборони його відчуження від 22.04.2013 року і 20.08.2012 року, та постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 09.07.2014 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже, наявність зазначених арештів та заборони відчуження порушують права позивача як власника автомобіля. Однак скасування арешту, накладеного ухвалою суду, здійснюється в іншому порядку, тому в цій частині вимог розгляд у порядку позовного провадження не здійснюється. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05.11.2013 року у справі №1527/2-352/11 арешт на майно, що був накладений ухвалою суду від 05.02.2010 року, було скасовано. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття арешту і заборони відчуження автомобіля, що були накладені державною виконавчою службою, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: partial