Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 09 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був повертати кредит, комісію та відсотки за його користування щомісячними платежами. Однак, в порушення умов даного кредитного договору відповідач [PERSON] належно не виконував взятого на себе зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 31 січня 2016 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкцій на загальну суму 12818 грн. 15 коп. (8484 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 2818 грн. 19 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 428 грн. 54 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 586 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, представив заяву в якій повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, то відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був повертати кредит, комісію та відсотки за його користування щомісячними платежами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач [PERSON] належно не виконував взятого на себе зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 31 січня 2016 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкцій на загальну суму 12818 грн. 15 коп. (8484 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 2818 грн. 19 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 428 грн. 54 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 586 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова). Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами і правилами надання банківських послуг, затвердженими Наказом Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк», передбачено одночасне застосування пені та штрафів як видів цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 11728 грн. 57 коп. Також, у відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнувши його в сумі 1260 грн. 87 коп.

Outcome: partial