Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив, посилаючись на те, що 30 червня 2016 року між ним та відповідачка [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачці 2000 доларів США, які остання отримала і на підтвердження отримання вказаної суми надала йому відповідну розписку, в якій зобовязалась повернути борг через 14 днів. Однак, до цього часу вказана сума коштів йому не повернута, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в сумі 2100 доларів США. Відповідач уточнений позов визнала, пояснила, що дійсно взяла у позивача зазначену у розписці суму коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України,\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким позивач передав, а відповідачка отримала 2000 доларів США позики і зобовязалася повернути борг через 14 днів, що підтверджено\~розпискою позичальника, визнаною відповідачкою у суді.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки відповідач в обумовлений строк борг не повернула, у позивача виникло право їх стягнення в судовому порядку. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в заявленому позивачем розмірі в сумі 2100 доларів США. Частиною 3\~ст. 533 ЦК України\~передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. З розяснення вбачається, що стягнення кредитних коштів за угодою позики, укладеній в іноземній валюті, можливе лише тоді, коли позивач просить стягнути такі кошти в іноземній валюті. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за договором позики в заявленій позивачем валюті в сумі 2100 доларів США, що за курсом Національного банку України на день винесення рішення становить 54852 (пятдесят чотири тисячі вісімсот пятдесят) грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved