Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0309/1008/98-556 від 07.10.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру №47, що розташована в будинку №54 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, загальною площею 34,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності\\незалежним експертом на стадії оцінки майна. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 07.10.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0309/1008/98-556, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 19500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15% річних строком до 06.10.2018 року. Разом з тим, в забезпечення зобовязань, взятих на себе [PERSON], між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0309/1008/98-556-Z-1 від 07.10.2008 року, згідно якого відповідач передала ВАТ «Сведбанк» в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме квартиру №47, що розташована в будинку №54 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі. Однак [PERSON] своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконує, в результаті чого станом на 01.07.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 403051 грн. 98 коп. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 3441 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення предявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначили, що позивачем не було надано доказів набуття ним права звернення до суду з даним позовом, окрім того, вказали, що даний предмет іпотеки є єдиним житлом відповідача та що вже було ухвалено рішення суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Третя особа, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 07.10.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0309/1008/98-556 (далі Кредитний договір), згідно якого останній було надано кредит у розмірі 19500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15% річних строком до 06.10.2018 року, а відповідач зобовязалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.7-10). Разом з тим, в забезпечення виконання зобовязань взятих на себе [PERSON], між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0309/1008/98-556-Z-1 від 07.10.2008 року, згідно якого відповідач передала ВАТ «Сведбанк» в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме квартиру №47, що розташована в будинку №54 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі (а.с.12-13). Позивач є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» (а.с.26-42). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов укладеного Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 01.07.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 403051 грн. 98 коп., із розрахунку: 153257 грн. 78 коп. заборгованість по кредиту, 106420 грн. 80 коп. заборгованість по процентам, 143373 грн. 40 коп. пеня (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, судом установлено, що [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором не виконує, а відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, тому суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно тверджень відповідача та її представника, що позивачем не було надано доказів набуття права звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що такі твердження спростовуються матеріалами справи, а саме копіями відповідних договорів факторингу з доданими до них документами. Разом з тим, спростовуються матеріалами справи, а саме відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і твердження відповідача, що вказаний предмет іпотеки є єдиним її житлом та, окрім того, суд зауважує, що зазначене її представником рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором до цього часу також не виконано. Крім того, відповідно до абзаців 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~30.03.2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст.\~526,\~599 ЦК України. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 3441 грн. (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved