Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 10/12 від 7 березня 2012 року в розмірі 124 571,01 гривень, з яких 94 552,08 гривень - заборгованість за кредитом, 23 625,52 гривень - заборгованість за відсотками, 6 393,41 гривень - пеня. Позов мотивує тим, що 7 березня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 10/12, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 100 000 гривень, з кінцевою датою погашення 6 березня 2017 року, зі сплатою 23% річних. 7 березня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 10/12П, у відповідності до якого останній взяв на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору. Своїх договірних зобов'язань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідачів, були ними проігноровані. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачів та розмір заборгованості останніх. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 526, 610-612 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Косьоровський Ю.Е., який діяв на підставі довіреності від 27 травня 2013 року, позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судові засідання 21 травня, 3, 17 липня, 6 серпня 2014 року не з'явились, хоча належним чином були повідомленими про час і місце їх проведення, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 7 березня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 10/12, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 100 000 гривень, що стверджується випискою по особовому рахунку від 7 березня 2012 року, з кінцевою датою погашення 6 березня 2017 року, зі сплатою 23% річних (а.с. 4-8, 11). Відповідно до графіка погашення кредиту, останній повинен був сплачуватись частина, остання з яких повинна бути сплаченою в 6 березня 2017 року. 7 березня 2012 року між позивачем і відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 10/12П, у відповідності до якого останній взяв на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору (а.с. 18-20). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказані вище договори породили певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів і за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, згідно з умовами цього договору за кожний такий випадок, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період існування простроченого платежу, від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення. Взятих на себе зобов'язань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 10/12 від 7 березня 2012 року в розмірі 124 571,01 гривень, з яких 94 552,08 гривень - заборгованість за кредитом, 23 625,52 гривень - заборгованість за відсотками, 6 393,41 гривень - пеня, що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 7 квітня 2014 року (а.с. 15). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Позивач звертався до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копіями вимог від 9 квітня 2014 року (а.с. 12-14). Однак, відповідачами вимоги проігноровані. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачами умов кредитного договору № 10/12 від 7 березня 2012 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з наведеним з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно за кредитним договором № 10/12 від 7 березня 2012 року заборгованість в розмірі 124 571,01 гривень. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути сплачені останнім судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складаються з 1 245,71 гривень судового збору.

Outcome: approved