Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою у справі 03 травня 1998 року у Любохинівській сільській раді Старовижівського району Волинської області, актовий запис №8. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 травня 1998 року і є батьками дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. 12 травня 2011 року позивач змінив ім'я та прізвище з « [PERSON]» на «[PERSON]». Сторони припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб та взаємовідносини у сім'ї. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а відтак шлюб між ними існує лише формально. Оскільки відновлення подружніх стосунків з відповідачкою неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалює розгляд справи провадити за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами укладений 03 травня 1998 року у Любохинівській сільській раді Старовижівського району, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 травня 1998 року. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 12 травня 2011 року доводиться та обставина, що позивач змінив ім'я та прізвище з « [PERSON]» на «[PERSON]». Даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2005 року доводиться, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи ту обставину, що сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, обоє наполягають на розірванні шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі ст.ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174, 218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд,

Outcome: approved