Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2004 року. Від даного шлюбу дітей немає. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились у лютому 2014 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їх сумісною власністю, немає. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 11 /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги наступні обставини. Сторони на даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Однією з головних причин розпаду їх сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не зявилася до суду та не висловила свою думку з цього питання, суд вважає що відповідачу слід залишити шлюбне прізвище. Враховуючи викладене,

Outcome: approved