Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь 24 920,40 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 2102,00 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що 02 березня 2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Львові на вул.Мечникова/вул.Личаківська відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілем під керуванням відповідача [PERSON] (автомобіль марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ») та водія [PERSON] (автомобіль марки «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] »), внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2018 року була встановлена винність відповідача [PERSON] у зазначеному ДТП. Цивільна відповідальність потерпілої сторони на момент ДТП була застрахована у позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (попереднє найменування Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА») на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №146870а7згла від 21.04.2017 року (укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА» та [PERSON] ), у зв`язку з чим останнім було виплачено потерпілій в ДТП стороні [PERSON] 49439,33 грн. страхового відшкодування, що стверджується копіями платіжних доручень №436082 від 28.03.2018 року та №438183 від 02.04.2018 року. Відтак на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993,1191 Цивільного кодексу України до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право регресної вимоги на отримання від відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat Doblo». Оскільки цивільна відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу №АК007732559 (встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -2 000,00 грн.), то позивач на підставі статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 5489/18/ЦВ від 21.06.2018 року. 08.08.2018 року ПАТ «СК «УСГ» було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 24 518,93 грн. відповідно до умов полісу АК007732559 та ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. Таким чином сума збитків, які не відшкодовані позивачу становить 24 920,40 грн. ( 49 439,33 грн. - 24 518,93 грн. =24 920,40 грн.), а тому на підставі ст.1194 ЦК України вказану різницю позивач просить стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди. Так як в добровільному порядку відшкодувати різницю заподіяної шкоди відповідач відмовляється, оскільки на досудові вимоги позивача щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування не реагує, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити. Позовна заява надійшла до Личаківського районного суду м. Львова 09.11.2020. Ухвалою судді від 27.01.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про наявність поданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» позову та будучи обізнаною із суттю пред`явлених до неї позовних вимог, відзиву на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи заяви про визнання позову на адресу суду не скерувала. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02 березня 2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Львові на перехресті вул.Мечникова-вул.Личаківська відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілем під керуванням відповідача [PERSON] (автомобіль марки «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ») та водія [PERSON] (автомобіль марки «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] »), внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2018 року [PERSON] було визнано винною у спричиненні 02 березня 2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Львові на перехресті вул.Мечникова-вул.Личаківська дорожньо-транспортної пригоди (ст. 124 КУпАП). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільна відповідальність потерпілої сторони на момент ДТП була застрахована у позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (попереднє найменування Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА») на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №146870а7згла від 21.04.2017 року (укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА» та [PERSON] ). У зв`язку із зверненням страхувальника (потерпілої сторони) до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу №146870а7згла від 21.04.2017 року, позивачем відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2368465 від 27.03.2018 року, страхового акту № АХА2369309 від 30.06.2018 року та умов Договору страхування № 146870а7згла від 21.04.2017, було сплачено потерпілій стороні 49 439,33 грн. вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що стверджується копіями платіжних доручень №436082 від 28.03.2018 року та №438183 від 02.04.2018 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993,1191 Цивільного кодексу України до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право регресної вимоги на отримання від відповідача [PERSON] , як винної особи, компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat Doblo», у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки цивільна відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу №АК007732559 (встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -2 000,00 грн.), то позивач на підставі статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 5489/18/ЦВ від 21.06.2018 року. 08.08.2018 року ПАТ «СК «УСГ» було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 24 518,93 грн. відповідно до умов полісу АК007732559 та ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. Таким чином сума збитків, які не відшкодовані позивачу, становить 24 920,40 грн. (49 439,33 грн. - 24 518,93 грн. =24 920,40 грн.). Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки ПАТ «СК «УСГ», як страховик винної у ДТП сторони, не відшкодував в повному обсязі позивачу суму страхового відшкодування, сплаченого останнім потерпілій у ДТП стороні, то на підставі ст.1194 ЦК України, суд приходить до висновку, що різниця між фактично сплаченою позивачем потерпілій стороні сумою страхового відшкодування та отриманою від ПАТ «СК «УСГ» сумою регресного відшкодування, а саме в розмірі 24 920,40 грн. підлягає до стягнення з відповідача. У зв`язку з чим суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved