Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з транспортного засобу «Москвич 400», 1952 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , синього кольору, який належав спадкодавцю. Позивач у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] прийняв спадщину та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому вказував, що державним нотаріусом 5-ї донецької державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 685/2009, в рамках якої позивач після смерті свого батька отримав 3 червня 2010 року свідоцтва про право на спадщину за законом BMP № 569250 на житловий будинок [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом BMP № 569251 на внески системи «Автоплан». Натомість, мати позивача, [PERSON] , та брат позивача, [PERSON] , подали до державного нотаріуса заяви про відмову від спадщини на користь позивача. В той же час він у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль «Москвич 400», 1952 р. в., двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , синього кольору постановою нотаріуса від 7 липня 2021 року отримав відмову, оскільки спадкова справа № 685/2009 знаходиться на тимчасово окупованій території у приміщенні 5-ї донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку. За таких обставин позивач вважав, що має право визнати у судовому порядку своє право власності на вказаний автомобіль в порядку спадкування. На підставі викладеного просив суд визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Москвич 400», 1952 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , синього кольору, в порядку спадкування. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності та задовольнити заявлені ним вимоги. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , надали суду заяву, за якою просили розгляд справи провести за їх відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову [PERSON] . Представник Першої Донецької міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився також, надавши заяву з проханням вирішити справу за його відсутності на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що згідно зі свідоцтва про смерть, виданого 23 лютого 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 300 від 23 лютого 2009 року у віці 60 років. За свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 11 січня 1974 року Палацом одруження м. Жданова Донецької області, вбачається, що 11 січня 1974 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 99 від 11 січня 1974 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище - [PERSON] . На підставі свідоцтва про народження, виданого 18 жовтня 1974 року відділом РАЦС Київського району м. Донецька, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1414 від 18 жовтня 1974 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 6 грудня 1976 року відділом РАЦС Київського району м. Донецька, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1721 від 6 грудня 1976 року. За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру Першої Донецької міської державної нотаріальної контори від 7 липня 2021 року вбачається, що відносно майна померлого [INFO] [PERSON] була 11 серпня 2009 року заведена спадкова справа № 685 (реєстр № 47659099) 5-ою Донецькою державною нотаріальною конторою, в рамках якої було П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину (серія ВМР № 569251) від 3 червня 2010 року та свідоцтво про право на спадщину (серія ВМР № 569250) від 3 червня 2010 року. Так за свідоцтвом про право на спадщину (серія ВМР № 569251) від 3 червня 2010 року 5-ої Донецької державної нотаріальної контори, реєстр 3-821, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] позивач, [PERSON] , як син спадкодавця, успадкував внески системи «Автоплан». В той же час за свідоцтвом про право на спадщину (серія ВМР № 569250) від 3 червня 2010 року 5-ої Донецької державної нотаріальної контори, реєстр 3-819, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] позивач, [PERSON] , як син спадкодавця, успадкував житловий будинок [ADDRESS] , право власності на який позивач зареєстрував 9 червня 2010 року в Маріупольському БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Отже, суд встановив, що [PERSON] , як син спадкодавця, [PERSON] , який помер [INFO] успадкував за законом спадщину після смерті свого батька. Суд зазначає, що на підставі постанови від 7 липня 2021 року вбачається, що державний нотаріус Першої донецької міської державної нотаріальної контори, яка є правонаступником П`ятої донецької державної нотаріальної контори та утворена 26 квітня 2021 року шляхом злиття Першої донецької державної нотаріальної контори, Третьої донецької державної нотаріальної контори, П`ятої донецької державної нотаріальної контори, на підставі наказу Міністерства юстиції України № 2559/5 від 28 липня 2020 року, за спадковою справою № 685/2009 після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцю, [PERSON] , було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді автомобілю марки «Москвич 400», 1952 року випуску, оскільки спадкова справа № 685/2009 знаходиться на тимчасово окупованій території в приміщенні П`ятої донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку. Суд також встановив, що відповідно до технічного паспорту ( [NUMBER] ) вбачається, що транспортний засіб «Москвич 400», 1952 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , синього кольору, належав [PERSON] , а 17 червня 1987 року власником такого автомобіля на підставі договору дарування став [PERSON] . На підставі відповіді територіального сервісного центру МВС № 1441 від 6 серпня 2021 року за інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів на 5 серпня 2021 року вбачається, що транспортний засіб МЗМА «Москвич 403», державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 17 червня 1987 року зареєстрований за [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України, який набув чинності з 1 січня 2004 року (далі за текстом - ЦК), для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Суд також зазначає, що на підставі Закону України від 12 лютого 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» ст. 1221 ЦК України було доповнено ч. 3, за якою у особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Цим же Законом було доповнено ст. 11-1 Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якою в разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. На підставі п. п. 2.1, 2.2, 2.4 Глави № 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. В разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Також за п. 4.10, 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена, а свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Натомість, суд встановив, що через знаходження спадкової справи № 685/2009 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] на тимчасово окупованій території України та неможливості з цих підстав правонаступника П`ятої донецької державної нотаріальної контори видати спадкоємцю померлого, [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль «Москвич 403», 1952 р. в., то таким чином позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи, що законом не врегульовано питання, коли спадкоємець не має змоги отримати свідоцтво за місцем подання первинної заяви про прийняття спадщини внаслідок подальшої тимчасової окупації території, де зберігається така спадкова справа, то виходячи з положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» суд вважає за необхідне захистити спадкові права [PERSON] шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на автомобіль «Москвич 403». З огляду на те, що до складу спадщини входять усі права, належні спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи, що до позивача перейшли спадкові права померлого [INFO] [PERSON] на автомобіль «Москвич 403», то заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON] права власності на автомобіль «Москвич 403», двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] .

Outcome: approved