Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.10.2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], в сумі 21671,12 грн., посилаючись на те, що відповідач за вказаним договором отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 28.02.2017 р. має зазначену заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 495,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15882,97 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3785,00 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1008,15 грн., які просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила застосувати строк позовної давності до стягнення заборгованості за кредитним договором. Також зазначила, що після підписання кредитного договору та отримання нею кредитної картки, фактично вона не користувалася карткою, оскільки отримала СМС - повідомлення від Банка про відмову їй в отриманні кредиту. Кредитну картку вона викинула, хто нею користувався їй невідомо. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором № б/н від 10.10.2011 року, який складається з: анкети-заяви про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в ПриваБанку, Правил користування платіжною карткою, Тарифів Банку, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 28.02.2017 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим позивачем Розрахунком складає 21671,12 грн. Останній платіж по погашенню кредиту здійснено відповідачем 12.06.2014 р. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його користуванням, за перевищенням платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі невиконання зобов'язань за Договором, власник картки зобов'язаний за вимогою Банку виконати зобов'язання за поверненням Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), сплаті винагороди Банку. Наданий банком розрахунок заборгованості дає підстави вважати, що заборгованість за кредитом у відповідача станом на 28.02.2017 року складає 495 грн.00 коп. Згідно з Довідкою (Тарифами банку) про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов'язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних та комісії за зняття готівки. Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Пунктом 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк зобов'язаний один раз на місяць способом, вказаним в Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків та про виконаних за минулий місяць операціях за Картрахункам. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 вересня 2014 року з 20,40 % до 34,8 %, з 1 квітня 2015 року з 34,8 % до 43,2 %. Але, відомостей про те, що позивач інформував відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором, матеріали справи не містять та [PERSON] заперечуються. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з 20,40 % до 34,8 %, і в наступному з 34,8 % до 43,2 %. Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, належного повідомлення [PERSON] про зміну процентної ставки та погодження з нею даної дії, надані Банком документи твердження відповідача про необізнаність з підвищенням процентної ставки з боку кредитодавця, не спростовують, тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 15882,97 грн. є недоведеними та не підлягають задоволенню в указаному розмірі. При цьому, з урахуванням наданих позивачем розрахунків заборгованості, з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору, частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 475 грн. 96 коп., виходячи із наступних розрахунків: - з 01.09.2014 по 29.09.2014 - 480 грн. (сума заборгованості) : 100 % х 20,40 % (процентна ставка, узгоджена сторонами) = 97,92 грн. х 28 (кількість днів заборгованості) : 365 (кількість днів року) = 7,51 грн. (заборгованість за процентами у даний період) ; - з 30.09.2014 по 28.02.2017 - 495 грн. (сума заборгованості) : 100 % х 20,40 % (процентна ставка, узгоджена сторонами) = 100,98 грн. х 2,34 (період заборгованості) = 236,34 грн. (заборгованість за процентами у даний період); - заборгованість за процентами станом на 01.09.2014 р. - 232 грн. 11 коп.; - загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 28.02.2017 р., виходячи з процентної ставки 20,40% дорівнює: 232,11грн. + 7,51 грн. + 236,34 грн. = 475 грн. 96 коп. Таким чином, з урахуванням наявних доказів, суд вважає, що станом на 28.02.2017 року фактична заборгованість відповідача перед позивачем складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 495,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 475,96 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] у даних розмірах. Що стосується вимог про стягнення сум пені та штрафів, то у цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 статті 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 18.06.2014 р. № 6-61цс14, яка відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше, ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 2.1.1.15.1 Умов передбачено, що за відсутністю на Картковому рахунку Позичальника грошових коштів, що призвело до невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань по сплаті комісії за відкриття, обслуговування карткового рахунку в розмірі, вказаному в Тарифах/Пам'ятки клієнта, Клієнт сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється Клієнтом за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання клієнтом зобов'язань по сплаті комісії. З Розрахунку вбачається, що прострочена заборгованості за кредитним Договором у відповідача виникла з 30.12.2011 р. (тіло кредиту) та з 08.12.2011 р. (проценти), і після перебігу 30 днів з цих дат відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов вона зобов'язана була уплатити штрафні санкції, що нею не виконано. Банк звернувся із позовом до суду 10.05.2017 р., тому у зв'язку із спливом більше, ніж 1-річного періоду з часу, коли відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання по виконанню п. 2.1.1.7.6 Умов, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) такими, які не підлягають задоволенню, у зв'язку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Щодо інших штрафних санкцій, передбачених п. 2.1.1.15.1 Умов, виходячи із зазначеної вище дати звернення Банку до суду з позовом, має бути обрахована заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом лише за період з 10.05.2016 р. по 10.05.2017 р., яка відповідно до Розрахунку заборгованості складає 1000 грн. З цих підстав, вимоги в частині стягнення пені та комісії за більш ранні періоди не підлягають задоволенню, у зв'язку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Таким чином, позов є частково обґрунтованим із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості у загальній сумі 1970 грн. 96 коп. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про не активацію кредитної картки, оскільки вони є голослівними та не доведені належними та допустимими доказами. При цьому, суд виходить із сукупності доказів, досліджених під час судового розгляду, які підтверджують факти того, що [PERSON] підписала анкету-заяву та отримала кредитну картку, що нею не заперечується. Факт руху коштів за карткою, отриманою [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по її рахунку, надані позивачем, що спростовують зазначені доводи відповідача. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 145 грн. 44 коп.

Outcome: partial