Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 04 березня 2016 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем та [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати з позивачем. Спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на шляхи вирішення побутових, матеріальних та сімейних проблем, відношення до сімейних обов`язків. З серпня 2019 року шлюбні стосунки припинені, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, одночасно з позовом надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, шлюбні стосунки припинені з 15 серпня 2019 року, майнового спору не мають. Прізвище просить залишити [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2016 року Виконавчим комітетом Миколаївської селищної рази Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох малолітніх синів:[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Питання про місце проживання та утримання дітей між сторонами вирішено. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2019 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Різні погляди на шлюб і сім?ю, відношення до сімейних обов`язків, відсутність взаєморозуміння призвели до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на задоволенні позову, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Спір про поділ спільного майна на даний час відсутній. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, останні спільне господарство не ведуть, примирення не бажають, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням відповідача суд вважає необхідним залишити останній прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 454,00 грн, а інші 50 %, що становить 454,00 грн. - слід повернути позивачу з державного бюджету України.

Outcome: approved