Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який декілька разів уточняв, в якому просить звільнити з-під арешту автомобіль марки Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], накладений 24.04.2012 року Мелітопольською державною нотаріальною конторою та державним виконавцем відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції 27.04.2012 року на підставі ухвали суду від 19.04.2012 року. Також позивач просить заборонити Державній виконавчій службі вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ «Приватбанк» права розпорядження відносно даного автомобіля. Вважає, що накладені арешти обмежують їх права, як заставодержателя, оскільки право застави у Приватбанку виникло раніше ніж було винесено ухвалу суду від 19.04.2012 року про накладення арешту в забезпечення позову, а також заборгованість перед банком значно перевищує вартість предмету застави. В судовому засіданні представник позивача Колодій Ю.А. підтримала уточнені позовні вимоги і просить їх задовольнити, зазначаючи, що 08.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPMWAK16020986, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 57551,05 доларів США. В забезпечення виконання даних зобов'язань 08.08.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до якого він передав в заставу автомобіль марки Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER]. Як їм стало відомо 24.04.2012 року Мелітопольською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 19.04.2012 року було накладено арешт на автомобіль марки Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Також 27.04.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на даний автомобіль на підставі ухвали суду від 19.04.2012 року. Отже, існуючий арешт повністю унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав як заставодержателя щодо арештованого майна, оскільки це може призвести в подальшому до вилучення та подальшої реалізації заставленого майна. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач [PERSON] заборгував [PERSON] 160000 грн. за рішенням суду. З метою забезпечення виконання рішення суду 19.04.2012 року суддею Колодіною Л.В. було накладено арешт на рухоме майно [PERSON] Крім того вважає, що банк про існуючу заборгованість [PERSON] знав ще з 2010 року, але ніяких дій на її повернення не приймав та до суду не звертався. Крім того, банк не підтвердив наявність заборгованості у [PERSON] по кредитному договору і з чого вона складається, а також те, що ця заборгованість перевищує вартість заставного автомобіля. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення слухання справи від нього не надходило. Представник третьої особи - ВДВС Мелітопольського МУЮ у судове засідання не з'явився по невідомій суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Мелітопольської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак, від нього надійшла заява про слухання справи в його відсутність, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 08.08.2006 року між ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPMWAK16020986, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 57551,05 доларів США строком по 07.08.2013 року включно /а.с.4-6/. В забезпечення виконання даних зобов'язань 08.08.2006 року між ПриватБанк та [PERSON] було укладено Договір застави рухомого майна №ZPMWAK16020986, відповідно до умов якого він передав в заставу автомобіль марки Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п.9 даного договору вартість предмету застави складає 223735 грн. 80 коп. Пунктом 10.7 договору зазначено, що до предмету застави відсутні будь-які обтяження, вимоги інших осіб, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку /а.с.7-8/. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до акту державного виконавця від 01.11.2012 року боржником [PERSON] було передано представнику ПАТ КБ «Приватбанк» належний йому легковий автомобіль Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.16/. Однак, пізніше банку стало відомо, що на дане рухоме майно було накладено арешт судом, де стягувачем зазначений [PERSON], що підтверджується копіями постанов держвиконавця відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції /а.с.17-19/. Існуючі на даний час арешти від 19.04.2012 року та 27.04.2012 року повністю унеможливлюють реалізацію позивачем своїх законних прав як заставодержателя щодо арештованого майна, оскільки це може призвести в подальшому до вилучення та подальшої реалізації заставленого майна. Однак, як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна під записом №7 від 14.03.2012 року зареєстровано обтяження у виді застави рухомого майна на підставі Договору застави автотранспорту №ZPMWAK16020986 від 08.08.2006 року де об'єктом обтяження є автомобіль легковий, Mercedes benz, реєстраційний номер [NUMBER], а обтяжувачем вказаний ПАТ КБ «Приватбанк», боржником - [PERSON]. Також в даному Витягу під записом №8 від 24.04.2012 року накладено арешт рухомого майна - Mercedes benz, реєстраційний номер [NUMBER] Мелітопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду за №815/6804/2012 від 19.04.2012 року за позовом [PERSON], де боржником вказаний також [PERSON]. Під записом №10 від 28.04.2012 року даного Витягу постановою держвиконавця відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, на виконання ухвали суду від 19.04.2012 року, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, де також зазначений автомобіль марки Mercedes benz, реєстраційний номер [NUMBER], боржником вказаний також [PERSON] /а.с.10-15/. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Згідно зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право - задовольнити - в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги. Відповідно до ч.3 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч.4 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснюється заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Суд вважає неможливим звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог [PERSON], оскільки стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається для задоволення вимог саме стягувача-заставодержателя. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що банком не підтверджено наявність заборгованості у [PERSON] по кредиту, спростовуються наданим представником позивача розрахунком заборгованості [PERSON] по кредитному договору №ZPMWAK16020986 від 08.08.2006 року /а.с.59-64/. Щодо твердження представника відповідача [PERSON] про те, що позивачем не доведено того, що заборгованість перевищує вартість автомобіля не знайшли свого підтвердження. Згідно п.9 Договору застави рухомого майна №ZPMWAK16020986 сторонами було узгоджено вартість предмету заставу в сумі 223735 грн. 80 коп. /а.с.7/ Як пояснив в судовому засіданні представник позивача Колодій Ю.А. станом на 24 січня 2014 року боржник [PERSON] має заборгованість у розмірі 71164,30 доларів США, що значно перевищує вартість заставного майна. На підтвердження надав суду розрахунок заборгованості /а.с.59-64/. Будь-яких інших доказів представник відповідача [PERSON] до суду не надала, як того вимагає ст.60 ЦПК України. Відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» .... обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язань або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.... Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна публічне обтяження у виді застави рухомого майна відповідача [PERSON], а саме автомобілю марки Mercedes benz, модель С 200, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], обтяжувачем якого є ПАТ КБ «Приватбанк», має пріоритет над обтяженнями, зареєстрованими 24.04.2012 року у виді арешту рухомого майна, накладеного Мелітопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 19.04.2012 року, а також 28.04.2012 року накладеного відділом ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від 27.04.2008 ороку на виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 19.04.2012 року. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині звільнення майна з-під арешту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позову банку про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням позивача у праві розпорядження заарештованим автомобілем, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а не тих, що можуть бути порушені у майбутньому. Позивачем не визначено, які саме дії він просить заборонити здійснювати органам Державної виконавчої служби. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial