Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України та на оформлення проїзних документів неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 вересня 2008 року, до досягнення ними 16-річного віку до Єгипту та Туреччини з 01 липня 2016 року по 30 серпня 2016 року без згоди та супроводу їх матері [PERSON]. В обґрунтування даного позову, позивач зазначила, що вона є бабусею неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 вересня 2008 року, які є дітьми її рідного сина [PERSON]. 04 вересня 1999 року її син [PERSON] уклав шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 вересня 2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2015 року даний шлюб було розірвано. На теперішній час у позивача є можливість поїхати з своїми неповнолітніми онуками на відпочинок до Туреччини, Єгипту, Болгаріїї та Криму. З даного питання вона звернулася до своєї колишньої невістки [PERSON] з проханням нотаріально оформити згоду на виїзд дітей за кордон, але в призначену дату та час відповідач не зявилася до нотаріуса, в звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач та її представник надали до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу до судового засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджався заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, позивач є бабусею неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 вересня 2008 року, які є дітьми її рідного сина [PERSON] (а.с.10). 04 вересня 1999 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії 1-КИ № 306789, виданого 26.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04 вересня 2008 року (а.с. 7-8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2015 року даний шлюб було розірвано (а.с.9). На даний час у позивача є можливість поїхати з своїми неповнолітніми онуками на відпочинок до Туреччини, Єгипту, Болгаріїї та Криму. З даного питання вона звернулася до своєї колишньої невістки [PERSON] з проханням нотаріально оформити згоду на виїзд дітей за кордон, але в призначену дату та час відповідач не зявилася до нотаріуса, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 5). Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст.33 Конституції України -\~кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч.7\~\~\~ст.7 Сімейного кодексу України\~- дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.150 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 ч.2 Сімейного Кодексу України - батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвеції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989р. та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.91 р. - \~в усих діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними \~установами , що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. \~ Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд до України громадян України» - оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Відповідно до п.3 ч.3\~ст.313 Цивільного кодексу України\~фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі. Відповідно до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених\~постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57\~(в редакції\~ від 25.08.2010 року № 724) - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд враховує ступінь родинних звязків позивача з неповнолітніми дітьми, вік дітей та їх інтереси оскільки мета позивача визнана очевидною оздоровлення онуків. Таким чином, враховуючи що мати та батько шлюб розірвали, проживають окремо, з метою забезпечення можливості бабусі та батьку дітей проводити спільний відпочинок та оздоровлення неповнолітніх, суд дійшов висновку про задоволення позову, поклавши судові витрати на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. З урахуванням наведеного, відповідно до ст.ст.7, 150, 155 Сімейного Кодексу України, ст.3, 9 Конвенції про права дитини, ст.4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд до України громадян України», «Правил перетинання державного кордону громадянами України» ст. ст. 10, 212, 214-215 ЦПК України,суд -

Outcome: approved