Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 07.09.2007 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1656. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач пояснив, що стосунки між ним та відповідачкою не склалися, з кожним роком вони віддалялися один від одного, втрачали відчуття єдності та сімейного благополуччя, що у них сформувалися різні погляди на поняття сімя, подружнє життя, що призвело до виникнення регулярних суперечок. Тривалий час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного просить суд, шлюб між ним та відповідачкою розірвати, дітей, які проживають разом з ним після розірвання шлюбу залишити проживати при ньому, оскільки він створює усі умови щодо нормального розвитку дітей. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей з позивачем підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.09.2007 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1656, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 031966 (а.с.9). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 023576 (а.с.6), дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 064882 (а.с.8) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 111923 (а.с.7). Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому пояснив, що стосунки між ним та відповідачкою не склалися, що призвело до того, що вони тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] бажає, щоб місце проживання дітей було визначене судом разом з ним. За правилами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у керівних розясненнях п. 24 постанови від 12.06.1998 р. №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обовязків батька і матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливості створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага у матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. З характеристик, наданих Житомирською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №14, вбачається, що вихованням та розвитком дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] займається батько [PERSON], мати [PERSON], навчанням і вихованням дітей не займається, не цікавиться їх успіхами, до школи не приходить (а.с. 10,11,12). Отже, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, враховуючи, рівність прав та обовязків сторін по справі, їх відношення до дітей, увагу та турботу до них, вік та привязаність до кожного з батьків, особливі якості батьків, можливість утворення належних умов для виховання, а також інтереси фізичного і духовного розвитку, суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з його батьком.

Outcome: approved