Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 14 грудня 2007 року, від даного шлюбу вони дітей не мають. Позивач вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що в результаті призвело до унеможливлення зберегти між ними шлюбні відносини та сім`ю. На даний момент вони більше не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети; між ними втрачені сімейні цінності, основи формування взаємоповаги та любові в сім`ї, що призводить до конфліктів, сварок, непорозумінь, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та перебувати в зареєстрованому шлюбі немає, а тому вважає за доцільне не призначати строк на примирення. Шлюб вони розривають вперше. Майнових спорів між ними наразі немає. Дійти домовленості про розірвання шлюбу через органи Державної реєстрації актів цивільного стану з відповідачем йому не видалось за можливе. Спілкування між ними припинено. В зв`язку із викладеними обставинами позивач просить прийняти рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 грудня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 600. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, звукозапис не проводити, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій вказує, що позов визнає, просить задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність та без звукозапису, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також до заяви додала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з наведеними позивачем обставинами справи вона не згодна. Разом з позивачем вони проживали з 16 липня 2002 року та увесь цей час вони постійно жили разом, мали спільний бюджет, разом сплачували за квартиру, їздили до родичів, де він представляв її як свою дружину. 14 грудня 2007 року між ними було укладено шлюб. Протягом всього часу спільного життя, а це майже 17 років свої стосунки з позивачем вона будувала на основі любові та поваги, довіри, вірності та чесності, підтримки та допомоги, турботи про нього та його дітей від першого шлюбу. Вона завжди підтримувала позивача в бажанні спілкуватися з дітьми, разом з ними святкувала дні народження його та дітей, були на випускних вечорах його дітей в школі. Вважаючи, що позивач багато та важко працює й бажаючи, щоб він більше відпочивав, практично всю домашню роботу вона виконувала сама, хоча в цей же час протягом 14 років працювала головним бухгалтером на підприємстві, власником та директором якого був позивач. Вказує, що подружнє життя з позивачем не було простим; вона не могла передбачити, що стане причиною наступної сварки позивача з нею: його поганий настрій, конфлікти з працівниками, велика кількість роботи чи її відсутність, його непорозуміння з першою дружиною чи ще щось. Так як позивач дійсно має діаметрально протилежні їй погляди на шлюб та сім`ю, а любов, чесність, вірність, повага та підтримка не належать до переліку його сімейних цінностей, подальше сумісне життя з позивачем вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та принижує її гідність. Виходячи з цього, вважає позов [PERSON] безпідставним, оскільки спір між ними з приводу збереження шлюбу відсутній, однак просить задовольнити позовні вимоги у даній справі . В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв`язку із визнанням відповідачем позову вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.12.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім`я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Враховуючи заяву відповідача, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити відповідачці прізвище [PERSON] .

Outcome: approved