Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, уточнив його предмет та підставу, подав суду відповідну заяву 25.12.2015 р., в його обґрунтування посилаючись на те, що квартира, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 74 в, кв. 2 є комунальною власністю та перебуває на балансі КП ««Житлове господарство Кіровського району» ДМР; у 1983 р. на підставі рішення виконкому Кіровської районної ради народних депутатів №172 від 20.03.1983 р. прабабці позивача [PERSON] [PERSON], сімя якої на той час складалася з 4-х осіб, було видано ордер №590 серії «Б» на право заняття вищевказаної квартири, після чого в цій квартирі почали проживати прабабка позивача, на яку було відкрито особовий рахунок, а також мати позивача [PERSON], та вітчим позивача [PERSON]. 19.02.1990 р. помела [PERSON] [PERSON], після смерті якої було вирішено, що [PERSON], як глава сімї, стане відповідальним наймачем вказаної квартири та він почав займатися оформленням відповідних документів. З початку 2003 р. в цій квартирі почала проживати [PERSON], а з 24.06.2005 р. позивач з нею одружився, 19.06.2008 р. помер вітчим, 23.08.2008 р. померла мати позивача. Посилаючись у позові на те, що [PERSON] фактично не здійснив оформлення всіх документів, як планувалося після смерті [PERSON] [PERSON], позивач зі своєю дружиною продовжує проживати в даній квартирі, утім, не має змоги зареєструвати місце проживання дружини в цій квартирі, оскільки наймачем є померла прабабка, не має змоги надати свідоцтво про смерть [PERSON], та позивачу відмовлено в укладанні договору найму квартири та оформленні особового рахунку, чим порушені його житлові права, у позові й заявлено позовні вимоги про визнання [PERSON] наймачем за раніше укладеним з комунальним підприємством «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради договором найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON], та про зобовязання відповідача відкрити на імя позивача особовий рахунок на жиле приміщення квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву в остаточній редакції підтримав в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позову з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача КП «Житлове господарство Кіровського району» ДМР проти задоволення позову не заперечувала, визнавши обставини, якими обґрунтовано позов та пояснила, що наразі померлі особи дійсно досі не зняті з реєстрації у квартирі [ADDRESS], тому позивач не значиться наймачем квартири. Третя особа Дніпровська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, про відкладення розгляду справи не клопотала, що не перешкоджає згідно ст. 36 ЦПК України розглянути справу без участі представника. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст.ст. 57-59 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі довідки А№3158 від 14.06.2016 р. (виписки з будинкової книги про склад сімї та прописці), на житловій площі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Старокозацька (Комсомольська) буд. 74 «в», кв. 2, зареєстровано 3 осіб: [PERSON] (правнук), [INFO], дата прописки 27.04.1983 р., [PERSON], [INFO], дата прописки 27.04.1983 р., [PERSON] [PERSON] (наймач), [INFO], дата прописки 27.04.1983 р. За даною адресою була зареєстрована [PERSON], [INFO], з 27.04.1983 р. по день смерті 23.04.2008 р., яка знята з реєстраційного обліку 17.11.2008 р. згідно свідоцтва про смерть. [PERSON] померла 23.04.2008 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Позивач фактично мешкає за адресою реєстрації його місця проживання: [INFO] (Комсомольська) буд. 74 «в», кв. 2. Відповідно до ст. 5 ЖК державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЖК громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. За ст. 61 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до ст. 65 ЖК наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За ст. 106 ЖК (ч. 1 та ч. 2 ) повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Як встановлено судом за судового розгляду, з боку відповідача не визнається його статус, як наймача житлового приміщення за раніше укладеним з комунальним підприємством «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради договором найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON], чим порушуються права позивача, за наявності виконання з боку позивача усіх обовязків, повязаних із користуванням житловим приміщенням квартирою №2 по вул. Комсомольській, 74-в у м. Дніпропетровську. Таким чином, оскільки кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та на виконання ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, та судом встановлено, що охоронювані інтереси позивача порушені, адже позивач через дії відповідача, які знайшли вираз зовні у невизнанні його наймачем не має можливості реалізувати у повному обсязі свої права, як наймача, передбачені чинним ЖК, повязані насамперед із користуванням майном та реєстрацією місця проживання членів своєї сімї, для суду вбачаються підстави для задоволення позову в його межах (ст. 11 ЦПК) та ухвалення про визнання [PERSON] наймачем за раніше укладеним з комунальним підприємством «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради договором найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON]. Що стосується вимоги позову про зобовязання відповідача відкрити на імя позивача особовий рахунок на жиле приміщення квартиру [ADDRESS], то, відмовляючи в її задоволенні суд виходить з того, що така вимога, будуючи похідною від задоволення первісної, підлягає задоволенню за умови порушення прав позивача та доведення у встановленому законом порядку факту невідкриття відповідачем на імя позивача особового рахунку на жиле приміщення, зазначене вище, за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] наймачем за раніше укладеним з комунальним підприємством «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради договором найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON]. Таким чином, заявлення позовної вимоги про зобовязання відповідача відкрити на імя позивача особовий рахунок на жиле приміщення квартиру [ADDRESS] на даний час є передчасним, що не позбавляє позивача права за наявності підстав на звернення до суду із відповідним позовом про зобовязання вчинення певних дій. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України та з урахуванням клопотання представника позивача суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: partial