Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку моральної шкоди в розмірі 55845 гривень, посилаючись на те, що з грудня 2015 р. він працював на посаді інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання - лейтенант поліції. 15.01.2018 р. він був затриманий працівниками прокуратури Харківської області та СБУ за підозрою у скоєні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, утримувався в ІТТ, що розташований в м. Харкові, вул. Камишева, 35. 15.01.2018 р. працівник прокуратури або СБУ, уточнити не може, в приміщенні прокуратури Харківської області побив позивача шляхом виверту лівої руки, в результаті чого у нього утворилась пухлина на руці. 07.02.2018 р. за скаргою захисника Мазюка О.М. на бездіяльність прокурора слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова зобов`язано уповноважену особу прокуратури Харківської області внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно позивача. До теперішнього часу відомості до ЄРДР не внесено, ухвала слідчого судді не виконана. За час знаходження у ІТТ і слідчому ізоляторі йому не надано медичної допомоги, що призвело до того, що після звільнення з-під варти, позивачу проведено операційне втручання. Таким чином, позивач вважає, що в результаті умисної бездіяльності органу досудового розслідування, посадовими особами йому завдано фізичної та моральної шкоди. Він, будучи затриманим 15.01.2018 р. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, знаходячись у кайданках в приміщенні прокуратури Харківської області, піддався психічному та фізичному насильству з боку співробітника правоохоронного органу, який вимагав зізнання у скоєні кримінального правопорушення і застосував до нього фізичне насильство, висловлював погрози, якими принижував честь і гідність. В результаті протиправних дій посадової особи правоохоронного органу він відчув фізичний біль та страждання, отримав тілесні ушкодження, що позначилось на його здоров`ї та укладі життя, він відчуває несправедливість і бажання з боку співробітників прокуратури приховати цей злочин шляхом бездіяльності. Це несе негативні наслідки, руйнує його життя, порушує стосунки з оточуючими людьми, викликає важкі моральні переживання і недовіру до органу досудового розслідування в особі слідчих і прокурорів прокуратури Харківської області і викликає розпач в можливості встановлення істини по справі. В зв`язку з чим просить стягнути моральну шкоду в розмірі 55845,00 гривень. В наступному позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з Держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку суму моральної шкоди у зв`язку з бездіяльністю органу досудового розслідування прокуратури Харківської області в розмірі 260610 гривень. Зазначив, що на час подання позовної заяви до суду відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою захисника в інтересах [PERSON] на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова не внесені, особа, яка вчинила протиправні дії відносно позивача і заподіяла йому тілесні ушкодження, не встановлена. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач вважає, що відносно нього було заподіяно і тривають до теперішнього часу сильні і глибокі моральні страждання, пов`язані з бездіяльністю органу досудового розслідування. За аналогією закону, передбаченого ст. 8 ЦК України, вважає необхідним застосувати вимоги ст. 440-1 ЦК Української PCP 1963 р., який регулював дані правовідносини до 01.01.2004 р. Відповідно до цієї норми розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням змісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати, на момент подання позовної заяви - 3723,00 гривень на місяць (3723.00 х 5 = 18615,00 гривень). Таким чином бездіяльність органу досудового слідства на протязі року завдала позивачу моральну шкоду на суму 223380 (двісті двадцять три тисячі триста вісімдесят) гривень. Крім того, за період находження його у ізоляторі тимчасового тримання та слідчого ізолятору, не звертаючи уваги на наявність тілесних ушкоджень та скарги, орган досудового слідства проявив бездіяльність і не надав вказівку про надання медичних послуг, що призвело до оперативного втручання, яке можна було уникнути при своєчасному наданні медичної допомоги. Таку бездіяльність органу досудового розслідування визначає за аналогією (ст. 4 ЦК України) в п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 3723,00 гривень х 5 = 18615,00 гривень. Крім того, завданий фізичний біль, тілесні ушкодження, приниження честі і гідності, психічний вплив з боку працівника правоохоронного органу, яке відбулося 15.01.2018 р. у приміщенні прокуратури Харківської області, визначає згідно до ст. 4 ЦК України також у п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 3723,00 гривень х 5 = 18615,00 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивач та його представник не заперечують проти прийняття заочного рішення. Представник третьої особи - прокуратури Харківської області вважала позов необґрунтованим, а тому просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що завдання моральної шкоди позивач пов`язує із бездіяльністю прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою його захисника від 22.01.2018 р. на дії працівників правоохоронних органів; не наданням медичної допомоги під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання та слідчому ізоляторі; приниження м честі і гідності, психічного впливу на нього під час перебування у кайданках 15.01.2018 р. Позивач, будучи інспектором 5 роти 1 батальйону УПП у Харківській області, 15.01.2018 р. затриманий за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України. Відповідно до інформації отриманої захисником позивача від КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. Мещанінова О.І .» та ІТТ позивач під час його огляду 15.01.2018 р. за медичною допомогою не звертався. Відповідно до довідки ХУВП № 27 від 06.02.2018 р. під час перебування в установі позивач також не звертався до лікарів медичної частини установи. Заява захисника Мазюка О.М. та ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. направлені до Військової прокуратури Харківського гарнізону. Посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно [PERSON] не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування позивачем не надано. На даний час відсутні будь-які судові рішення або висновки компетентних органів, окрім іншого, прокурора вищого рівня до компетенція якого згідно ст.308 КПК України відноситься розгляд скарг щодо недотримання слідчим (прокурором) розумних строків, якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків уповноваженими особами прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Позивачем не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про завдання йому моральної шкоди і відповідно не надано жодного доказу. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не скористався своїм правом на подачу відзиву. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, третьої особи, показання свідків [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] ., перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 р. застосовано запобіжний захід - тримання під вартою відносно позивача з утриманням його в Харківській установі виконання покарань № 27 строком до 15.03.2018 р., з визначенням застави у розмірі 500000 гривень. Разом з тим доручено Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи проведення медичного обстеження [PERSON] Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. скаргу адвоката Мазюк О.М. в інтересах [PERSON] на бездіяльність прокурора Харківської області та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено, зобов`язано уповноважену особу прокуратури Харківської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою Мазюком О.М. 22.01.2018 р., яка отримана уповноваженими особами прокуратури Харківської області 22.01.2018 р. З повідомлення адміністрації КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 05.02.2018 р. убачається, що [PERSON] 15.01.2018 р. о 13:00 год. був доставлений в супроводі співробітників Слобідського ВП до кабінету терапевту приймального відділення зі скаргами серцебиття, обстежений амбулаторно, діагноз: вегето-судина дистонія, ЕКГ без очагової патології, в госпіталізації не потребує, також був оглянутий в кабінеті травмпункту, діагноз: пошкодження зв`язкового апарату лівого зап`ястя. З повідомлення начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області від 01.02.2018 р. убачається, що 15.01.2018 р. надійшло повідомлення про те, що до «ХМКЛШНМД імені проф. О.І. Мещанінова» звернувся [PERSON] з діагнозом: забій руки, дане повідомлення у встановленому законом порядку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Московського ВП ГУНП в Харківській області за № 2437 від 15.01.2018 р. Факти, які зазначені у повідомленні, до ЄРДР внесені не були, матеріали ЖЄО № 2437 від 15.01.2018 р. перебувають на розгляді в секторі дільничних офіцерів поліції відділу превенції Московського ВП ГУНП в Харківській області. Відповідно до листа начальника ІТТ № 1 від 31.01.2018 р. [PERSON] 15.01.2018 р. доставлений до ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області, скарг на стан здоров`я не надходило, були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді синців на правому коліні та забій кисті лівої руки. Згідно листа начальника державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» від 06.02.2018 р. [PERSON] прибув до державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» 17.01.2018 р. По прибуттю до установи був оглянутий черговим медичним працівником. На час огляду пред`являв скарги на хворобливість в області лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями. При тілесному огляді виявлено хворобливість при пальпації в області основ І та ІІ пальців лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями. 18.01.2018 р. було проведено рентгенологічне обстеження лівої кисті, висновок: кісткової патології не виявлено. За час перебування в установі [PERSON] до лікарів медичної частини установи не звертався. Відповідно до довідок КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 25» від 27.01.2018 р., 01.02.2018 р. [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у хірурга поліклініки з 23.01.2018 р. по 01.02.2018 р. з діагнозом абсцес лівої кисті, гематома лівої кисті, 23.01.2018 р. проведено операцію: розтин і дренування гнійника. Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 15.01.2018 р. у кримінальному провадженні № 42017220000000841 від 02.08.2017 р. призначено судово-медичну експертизу на наявність тілесних ушкоджень, їх ступінь тяжкості, характер, локалізацію, давність утворення у [PERSON] Згідно висновку експерта № 09-2043/2018 від 16.04.2018 р. у [PERSON] встановлено тілесні ушкодження: гематома лівої кисті, яка в своїй течії ускладнилась розвитком інфекційного процесу та призвела до хірургічного втручання, в ході якого видалено нагниваючу гематому. Листом прокуратури Харківської області від 08.10.2018 р. на звернення захисника Мазюка О.М. в інтересах [PERSON] від 22.01.2018 р. повідомлено про відсутність підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом перевищення службових повноважень посадовими особами СБУ в Харківській області, які спричинили тілесні ушкодження [PERSON] в зв`язку з тим, що заява не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, при цьому обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. В судовому засіданні встановлено, що не оспорюється представником третьої особи - прокуратури Харківської області, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката Мазюка О.М. в інтересах [PERSON] від 22.01.2018 р. не внесено. Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. про задоволення скарги захисника Мазюка О.М. на бездіяльність прокурора Харківської області свідчить про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження бездіяльності прокурора. Між тим, листом прокуратури Харківської області від 08.10.2018 р. на звернення захисника в інтересах позивача від 22.01.2018 р. повідомлено про відсутність підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Разом з тим, суд вважає за встановлене ненадання позивачу своєчасної медичної допомоги за період його находження в ізоляторі тимчасового тримання та слідчого ізолятору. Посилання представника третьої особи на те, що позивач, перебуваючи в ізоляторі тимчасового тримання та слідчому ізоляторі за медичною допомогою не звертався, є безпідставними, оскільки відповідно до листа начальника ІТТ № 1 від 31.01.2018 р. у [PERSON] 15.01.2018 р., від якого хоча і не надходило скарг на стан здоров`я, але були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді синців на правому коліні та забій кисті лівої руки. Згідно листа начальника державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» від 06.02.2018 р. [PERSON] 17.01.2018 р. пред`являв скарги на хворобливість в області лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями. Вищезазначене свідчить про бездіяльність посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень. Враховуючи те, що у даній справі не встановлено незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт щодо позивача, тому відсутні підстави для застосування частини першої статті 1176 ЦК України та до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення частини шостої статті 1176 ЦК України. За приписами частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду у постанові від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір її відшкодування визначає суд в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт спричинення позивачу моральних і фізичних страждань органом досудового розслідування знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач відчув моральні страждання, оскільки пережив фізичний біль та страждання, що позначилось на його здоров`ї та укладі життя, він відчуває несправедливість і бажання з боку співробітників прокуратури приховати цей злочин шляхом бездіяльності, що в свою чергу несе негативні наслідки, руйнує його життя, порушує стосунки з оточуючими людьми, викликає важкі моральні переживання і недовіру до органу досудового розслідування в особі слідчих і прокурорів прокуратури Харківської області і викликає розпач в можливості встановлення істини по справі. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, яку він зазнав під час перебування у кайданках в приміщенні прокуратури Харківської області, що виразилось у психічному та фізичному насильству з боку співробітника правоохоронного органу, суд не знаходить підстав для їх задоволення з огляду на наступне. Оскільки для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди відповідно до статті 1173 ЦК України необхідною умовою є наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, ці обставини підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача. Але в судовому засіданні не встановлено, а позивачем не доведено наявності завданої йому моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача (визнання незаконними дій), наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача. Дії, бездіяльність посадових осіб правоохоронного органу у встановленому законом порядку визнані не були, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме необхідним стягнути з держави моральну шкоду у розмірі 40000 гривень за бездіяльність органу досудового розслідування щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою захисника в інтересах позивача на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р., а також моральну шкоду у розмірі 10000 гривень щодо ненадання належної медичної допомоги під час перебування позивача в ізоляторі тимчасового тримання та слідчого ізолятору, а всього стягнути моральної шкоди у розмірі 50000 гривень. Суд вважає визначений розмір морального відшкодування відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Outcome: partial