overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 12.08.2014 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області. Вона являється спадкоємцем за законом, оскільки її батько, син померлої відповідач по справі [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено в звязку з пропуском строку її прийняття. Позивач вважає, що визначений законом строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки вважала, що спадщину прийняла шляхом користування спадковим майном і тому просить його поновити. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, просить розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Із свідоцтва про смерть серія І-СР № 236821 від 12.08.2014, виданого виконавчим комітетом Мартинівської сільської ради Канівського району, Черкаської області (а.с.8), вбачається, що [PERSON] померла 12.08.2014 року в м. Каневі Черкаської області. З повідомлення Канівської державної нотаріальної контори від 05.08.2014 року № 1538 (а.с.17) вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 12.08.2014 року, заяв про прийняття спадщини в Канівську державну нотаріальну контору не надходили. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Наведену позивачем причину пропуску строку прийняття спадщини, суд вважає поважною, і в звязку з цим можливо визначити йому додатковий строк, терміном у два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і як таких, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що йому належить будинок [ADDRESS], згідно договору дарування від 18.06.1996 року, зареєстрований в реєстрі за №3-2270. У вищевказаному будинку, окрім позивача зареєстрований [PERSON], який з дня прописки в будинку не проживав, про місце його проживання і перебування позивачу невідомо, оскільки відповідач мешкає за межами України. Позивач сплачує за відповідача комунальні платежі, несе додаткові витрати. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, місце та день судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 18.06.1996 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-2270, позивачу належить будинок [ADDRESS]. Згідно довідки №913, наданої 22.09.2015 року КП «Основа» в будинку [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з моменту реєстрації, тобто з 2001 року не проживає у спірному будинку без поважних причин, особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, місце знаходження його невідоме. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання [PERSON] в будинку [ADDRESS], суду не надано. Суд приходить до висновку, що виходячи з того, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, він втратив право користування спірним житловим приміщенням, тому позовні вимоги в підлягають задоволенню. На підставі ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що 18.12.2012 р. приблизно о 09-30 за виною [PERSON], який управляв автомобілем ВАЗ 2115, сталася ДТП, в результаті чого його автомобіль ВАЗ 2107 ЗНГ седан, д/н [NUMBER] був пошкоджений. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в страхової компанії «Оранта». Але страхова компанія, посилаючись на різноманітні обставини, відтягує виплату. Уточнивши свої позивні вимоги, позивач просив стягнути с ВАТ НАСК «Оранта» матеріальну шкоду в сумі 8 953 грн. 30 коп. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» у письмовому поясненні вказала, що страхова компанія не заперечує проти виплати страхового відшкодування в сумі 8 953 грн. 30 коп., оскільки саме цей розмір шкоди встановлений страховим актом. Суд розглянув справу у відсутності сторін за їхніми заявами, а також третьої особи [PERSON], який був повідомлений належним чином про день слухання справи, але у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.12.2012 р. приблизно о 09-30 за виною водія [PERSON], який управляв автомобілем ВАЗ 2115, сталася ДТП, в результаті чого автомобіль позивача ВАЗ 2107 ЗНГ седан, д/н [NUMBER] був пошкоджений. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON]. застрахована 02.07.2012 р. у ВАТ НАСК «Оранта» (страховий поліс АВ 4204449). Відповідно до ст.1166 ЦК України судом відшкодовується майнова шкода реальна, яку особа понесла. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується страхова сума у вигляді суми відновлюваного ремонту з урахуванням зносу. Як видно із наданого відповідачем страхового акту № ОЦВ-12-21047/1 вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2107 ЗНГ седан д/н [NUMBER] становить 8 953 грн. 30 коп. Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. суд відносить на відповідача ВАТ НАСК «Оранта».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що відповідач доводиться йому батьком. За рішенням суду [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку до досягнення ним повноліття, на теперішній час сплата аліментів припинена в зв'язку з досягненням сином повноліття. З вересня 2012р. [PERSON] навчається у Маріупольському технікумі Донецького національного університету економіки та торгівлі ім. Туган-Барановського та є студентом 2 курсу денного відділення. Батько добровільно відмовляється сплачувати аліменти, хоча працює. В зв'язку з тим, що він навчається на денному відділенні, позбавлений можливості влаштуватися на роботу та утримувати себе. Тому, просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більш ніж до досягнення 23-річного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] доводиться батьком [PERSON] (а.с.2) [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення у Маріупольському технікумі Донецького національного університету економіки та торгівлі ім. Туган-Барановського, термін навчання з 01.09.2012р. по 30.06.2015р. (а.с.5). У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умовами, що батьки можуть надати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач продовжує навчання на денному відділенні в зв'язку з чим позбавлений можливості влаштуватися на роботу та потребує матеріальної допомоги, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно на період навчання. Судові витрати суд покладає на відповідача та стягує з нього на користь держави збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що відповідно до ордеру №00067 від 09.04.1986р. виданого на його ім'я ЖБК «Донбас», йому, дружині та сину надано право на зайняття квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої ТОВ «Житло-22» №69 від 10.07.2013р. на теперішній час вартість зазначеної квартири сплачена у повному обсязі. ЖБК «Донбас» ліквідовано та будинок взятий на технічне обслуговування ТОВ «Житло-22». Він звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, однак і було відмовлено у проведені державної реєстрації та запропоновано звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачка позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ордеру №00067 від 09.04.1986р. виданого ЖБК «Донбас» на ім'я відповідача, йому, дружині та сину надано право на зайняття квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до довідки виданої ТОВ «Житло-22» №69 від 10.07.2013р. на теперішній час вартість зазначеної квартири сплачена у повному обсязі. ЖБК «Донбас» ліквідовано та будинок взятий на технічне обслуговування ТОВ «Житло-22». З відповіді відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно (а.с.10). Відповідно до п.5-1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» №9 від 18.09.1987р., член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, яка надана йому в користування, набуває право власності на квартиру, надану йому в користування та має право розпоряджатися нею за власним розсудом. Згідно ст. 384 ч. 3 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Беручи до уваги ту обставину, що позивач сплатив повну суму вартості квартири, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що права позивача підлягають захисту у судовому порядку, тому визнає за [PERSON] право власності на спірну квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що він є сином [PERSON], яка померла 29 липня 2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку № 19 по пров. Січневому в м. Маріуполі. 26.09.2006 року нею було складено заповіт на імя позивача про те, що вона заповідає все майно йому. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Звернутися у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він не зміг, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки постійно мешкав разом із померлою, та тривалий час був прикований до ліжка у звязку із тяжкою хворобою поліартрит. Після того як він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на ту обставину, що цей строк був пропущений ним з поважних причин, в звязку з хворобою, просить продовжити його. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії ПО № 016162 від 28.07.1948 року, в графі мати зазначено [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, актовий запис № 682, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 29 липня 2015 року у віці 95 років (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді буд. № 19 по пров. Січневому в м. Маріуполі, який на праві приватної власності згідно договору дарування № 1-797 від 31.01.1992 року, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою від 23.10.2007 року, р. № 4-1969, належав їй (а.с. 5). З представленого суду заповіту, складеного 27.09.2006 року та посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] Згідно відповіді, яка надійшла на адресу суду з Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 01.03.2017 року, зазначено, що спадкова справа до майна померлої 29 липня 2015 року [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що вона є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 17.03.1997 року. 27.05.2016 року нею було складено заповіт на ім`я позивача про те, що вона заповідає все майно йому. Відповідач є рідною сестрою померлої, та спадкоємицею другої черги за законом. Звернутися у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не змогла, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала разом із померлою, та тривалий час знаходилась на лікуванні підозри на туберкульоз. Після того як він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на ту обставину, що цей строк був пропущений ним з поважних причин, в зв`язку з хворобою, просить продовжити його. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Від представника відповідача за довіреністю Мішкіна Б.Я. також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 17.03.1997 року, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, актовий запис № 889, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 2). З представленої суду відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А. від 09.10.2019 року, вбачається, що нотаріус не в змозі відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що порушено строк встановлений статтею 1270 ЦК України (а.с. 23). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.04.2013р. з відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, починаючи з 19.03.2013р. та до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Однак відповідач не сплачує у повному обсязі аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2013р. становить 8335 грн. 46 коп., яку просить стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Відповідач позов визнав, не заперечував, що має заборгованість у зазначеному розмірі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши представлені в справі докази, доходить висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.04.2013р. з відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, починаючи з 19.03.2013р. та до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.8-9). З довідки наданої Жовтневим ВДВС ММУЮ від 17.12.2013р. вбачається, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 8335 грн. 46 коп. (а.с.7). Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що у 1954 р. його батько [PERSON] та мати [PERSON] перебуваючи у шлюбі самочинно побудували житловий будинок [ADDRESS], в якому мешкали все життя та були зареєстровані. Батько [PERSON] помер [INFO], а мати [PERSON] померла [INFO] Після смерті батьків він фактично прийняв спадщину, оскільки протягом останніх двох років життя матері він мешкав разом з нею, здійснював за нею належний догляд, та по теперішній час продовжує мешкати у зазначеному будинку, сплачувати комунальні послуги та нести витрати з його утримання. У встановленому законом порядку він не зміг оформити належним чином право спадкування, оскільки не мав правовстановлюючих документів на зазначений будинок, крім того будинок збудований на самовільно зайнятій земельній ділянці. Однак 17.08.2013р. він уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки на строк 10 років та отримав технічний паспорт на спірний будинок на ім'я померлої матері [PERSON] Посилаючись на ту обставину, що цей строк був пропущений ним з поважних причин, просить продовжити його. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки не вбачає поважних причин визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] доводиться позивачу матір'ю, про що свідчить копія свідоцтва про народження видане 08.09.1950р. на ім'я [PERSON], актовий запис №203 (а.с.26). Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що зазначений будинок був збудований померлими батьками позивача самочинно, крім того, на самовільно зайнятій земельній ділянці. З наданого до матеріалів справи договору оренди земельної ділянки від 17.08.2013р. укладеного між [PERSON] та Маріупольською міською радою вбачається, що позивачу надана в користування строком на 10 років земельна ділянка площею 0,0276 га, розташована у [ADDRESS] (а.с.11-13). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позивачем був пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час відкриття спадщини він не мав належно оформлених правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, в зв'язку з чим був позбавлений можливості вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved