Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузову) WDB6024672P341027, 1995 року випуску, укладений 27 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на транспортний засіб Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузову) WDB6024672P341027, 1995 року випуску. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 березня 2008 року позивач придбав у відповідача автомобіль Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузову) WDB6024672P341027, 1995 року випуску, після ДТП в аварійному стані, за 5000,00 гривень. В той же день, 27 березня 2008 року позивач передав відповідачу вищевказану суму грошових коштів. На час укладення договору купівлі-продажу автомобіля, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка 16 березня 2007 року надала своєму чоловіку нотаріальну згоду на відчуження автомобіля Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER]. При укладенні договору купівлі-продажу від 27 березня 2008 року, відповідачем були дотримання усі вимоги, додержання яких необхідні для чинності вказаного правочину. На підтвердження, укладення вказаного договору відповідач надав на імя позивача розписку від 27 березня 2008 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], а також передав позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 079271 від 15 березня 2006 року та ключі від нього. 15 вересня 2008 року відповідач надав на імя позивача нотаріально посвідчену довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузову) WDB6024672P341027, 1995 року випуску. Позивач має необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного 27 березня 2008 року між [PERSON] до [PERSON], але останній ухиляється від такого оформлення договору купівлі-продажу, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Третя особа у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач висуває вимоги до відповідача та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], укладений 27 березня 2008 року, також просить визнати за ним право власності на автомобіль, який він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 2008 року. На підтвердження викладених позивачем обставин надані наступні докази: - розписку від 27 березня 2008 року відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] за автомобіль Mersedes, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову WDB6024672P341027, 1995 року випуску, 5000,0 гривень; - довіреність, посвідчена нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], 15 вересня 2008 року, відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON], які діють незалежно один від одного, керувати та розпоряджатися автомобілем Mersedes-Benz 310, випуску 1995 року, шасі (кузов, рама, коляска)№ К WDB6024672P341027 ІІІ, державний реєстраційний номер [NUMBER]; - заява [PERSON] про згоду на продаж її чоловіком [PERSON], сумісно нажитий у шлюбі автомобіль марки Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER]; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузову) WDB6024672P341027, 1995 року випуску, на імя [PERSON]; - акт від 23 вересня 2016 року опису й арешту майна автомобіля Mersedes-Benz 310, державний реєстраційний номер [NUMBER], що складений державним виконавцем Харківського ВДВС ГТУЮ у Харківській області, - постанова від 25 жовтня 2016 року про заміну відповідального зберігача. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Момент набуття права власності за договором визначений положенням статті 334 ЦК України, частина четверта якої передбачає наступне: якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В Україні, на всій її території, встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, яка визначена затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року у редакції постанови КМУ № 1371 від 23.12.2009 року, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів і цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Пунктом сьомим вищевказаного Положення передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі і права власності, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд, системно проаналізувавши норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами з урахуванням обставин справи і наданих на їх підтвердження доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі продажу автомобіля задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд може визнати дійсним, за визначених законом умов, лише нікчемний договір, при укладенні якого недодержано вимог закону про нотаріальне посвідчення, а норми діючого законодавства не передбачають вимоги про обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля. Також не підлягають задоволенню і вимоги позивача про визнання за ним права власності на придбаний за договором купівлі-продажу автомобіль, оскільки норми діючого законодавства не передбачають у таких випадках визнання за покупцем права власності на автомобіль у судовому порядку, і право власності на автомобіль придбаний за договором відчуження, у набувача такого автомобіля, виникає тільки з моменту державної реєстрації придбаного автомобіля територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС), а позивач не вчинив державну реєстрацію автомобіля у 2008 році, тому і не набув права власності на автомобіль і за вказаних обставин, суд, відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про визнання за ним права власності на автомобіль як такої, що не ґрунтується на нормах закону. За вказаних обставин, суд, не знаходить законних підстав для задоволення позову і повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed