Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , власник житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Позавач купила в нього житловий будиноу на прикінці жовтня , сплатила всі кошти та переїхала туди, де проживає до цього часу. Коштів на оформлення не було, тому у нотаріуса таку угоду не оформили. У 2012 році [PERSON] помер, його дружина спадщину не прийняла. На цей час вона не має можливості оформити таку угоду, просить визнати право власності на житловий будинок у зв`язку з набувальною давністю так як вона більше 10 років на законних підставах проживає в цьому будинку. В суді позивач позовні вимоги підтримали, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в суді позов визнала, пояснила, що її чоловік дійсно продав цей житловий будинок , вона в 2008 році надавала на це згоду, зараз вона проживає в Криму, чому не оформили таку угоду у нотаріуса вона не знає. Представник відповідача - Партизанської сільської ради ради Генічеського району позов визнав. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.1983 року [PERSON] отримав у у власність житловий будинок [ADDRESS] після перенумерації), договір зареєстровано в Генічеському БТІ 25.05.1985 року. Згідно інвентарної справи, яка надана Генічеським БТІ відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.1983 року [PERSON] отримав у у власність житловий будинок [ADDRESS] після перенумерації ) , договір зареєстровано в Генічеському БТІ 25.05.1985 року. Судом був зроблений запит до нотаріуса про наявність спадкової справи, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру Судацькою державною нотаріальною конторою АР Крим відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто в 2013 році спадщину було кимось отримано. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. В даному випадку позивач пояснює , що вони купили такий будинок, але не змогли вчасно оформити. Як вбачається спадщину після [PERSON] прийнято. Позов до цієї особи не пред*являвся, право вибору відповідача належить позивачу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді не довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки вона вказує власника частини будинку одну особу, право власності якої не встановлено судом, а фактично власником такого будинку згідно матеріалів справи є інша особа., а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed