Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію за період з жовтня 2016 р. по березень 2018 року у розмірі 3450,33 гривень, посилаючись на те, що відповідачем в період з жовтня 2016 року і по теперішній час не сплачується рахунки за спожиту електричну енергію в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідно п.35 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року та іншими нормативно-правовими актами енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, на підставі цього 26.01.2018 року відповідачу було припинено постачання електричної енергії, однак незважаючи на це, станом на сьогоднішній день заборгованість не сплачена, у звязку з чим подано позовну заяву до суду. Ухвалою судді від 13.04.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дій, визначених ст.178, ч.7 ст.279 ЦПК України\~сторонами не вчинено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання,хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, повернене на адресу суду. У зв'язку з цим суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що ПАТ «Чернігівобленерго» є постачальником електричної енергії в Чернігівській області відповідно до ліцензії АГ №500368 від 19.05.2011 року (а.с.4). Відповідно до довідки Заїздської сільської ради, відповідач проживає за адресою вул.Щорса/Незалежності, буд.22 ,с.Заїзд, Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрована за адресою: [INFO]. З обігових відомостей убачається, що позивачем за адресою: вул.Щорса/Незалежності, буд.22 ,с.Заїзд, Прилуцького району, Чернігівської області, відкрито особовий рахунок № 183/59А на ім'я відповідача, за період з жовтня 2016 р. по 01.03.2018 р. заборгованість за спожиту електроенергію складає 3 450,33 гривень (а.с.7,8). Відповідно до п. 2, п. 42\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357, (з наступними змінами) (далі ПКЕЕН), побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником; споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 20\~ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Як вбачається з розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію по особовому рахунку 183/58А абонента [PERSON] за адресою: вул.Щорса/Незалежності,буд.22, с.Заїзд, Прилуцького району Чернігівської області , загальна сума боргу за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року включно складає 3450,33 грн. (а.с.7,8). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 30.10.2013 року по справі №6-56 цс13, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3450,33 грн., а також понесених судових витрат у розмірі 1762 грн., є правомірною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved