Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що в 2014 р. на належній йому земельній ділянці самочинно збудував будинок, загальною площею 290,1 кв.м, без отримання будівельного паспорту та подання повідомлення про початок робіт. Після завершення будівництва звернувся до Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Сумській області з декларацією про завершення будівництва з метою введення будинку в експлуатацію. 30.09.2015 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності та надано припис про усунення порушень. При зверненні до Сумської міської ради з метою прийняття будинку в експлуатацію, йому було відмовлено та надано лист, в якому зазначено, що забудова не порушує містобудівні обмеження, а саме «… збудовані обєкти знаходяться на території садибної житлової забудови, в зоні садибної житлової забудови Ж -1 відповідно містобудівної документації «Проект внесення змін до генерального плану міста Суми», затверджений рішенням Сумської міської ради 19.12.2012 р. №1943-МР…». У звязку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок №132 по вул.Червонопрапорна у м.Суми, загальною площею 290,1 кв.м, який складається з житлового будинку «К-1», прибудови «к». Позивач, [PERSON], та його представник в судовому засіданні дали пояснення аналогічні вищевикладеному та просили суд задовольнити позов. Представник відповідача, Сумської міської ради, в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Представник відповідача, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Як вбачається з договору купівлі продажу житлового будинку та земельних ділянок, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 20.10.2013 р. за реєстровим № 2754, - [PERSON] продала, а [PERSON] було придбано житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки за адресою: м. Суми, вул. Червонопрапорна,132 (а.с. 44-45). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.05.2015 р. вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Суми, вул.Червонопрапорна, 132, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,0565 га (а.с.48-49). Також, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2015 р. вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0478 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.46-47). За результатами проведеного технічного обстеження обєкта - житлового будинку за адресою: м.Суми, вул.Червонопрапорна, 132, встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.5-11). Згідно технічного паспорта, виданого 28.08.2015 р. дочірнім підприємством Публічного акціонерного товариства «Сумбуд», вбачається, що житловий будинок №132 по вул. Червонопрапорна в м. Суми належить [PERSON] (а.с.17-24). Згідно ст. 321 ЦК України,- власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст.328 ЦК України,- право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 376 ЦК України,- житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Беручи до уваги наведене позивач використав надану йому ділянку за цільовим призначенням, зокрема: збудував на ній будинок, дана земельна ділянка надана останньому у користування на законних підставах, тому даний будинок є самочинним будівництвом, право власності на яке визнається рішенням суду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»,- при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно до ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року «Про архітектурну діяльність», - будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій». Отже, визнання судом права власності на самочинно побудоване (реконструйоване) нерухоме майно можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого об'єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України, - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). На підставі викладеного суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок №132 по вул.Червонопрапорна у м.Суми, загальною площею 290,1 кв.м, який складається з житлового будинку «К-1», прибудови «к».

Outcome: approved