Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вимогами про зняття арешту та заборони відчуження з майна, а саме а саме: транспортного засобу автомобіля марки «Subaru Impreza» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належного йому, що був накладений постановою від 06.08.2014 року винесену старшим державним виконавцем Лазаревою А.І., відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження №ВП №44187920, мотивуючи свої вимоги тим, що борг ним сплачений, та жодних інших боргових зобовязань він не має. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. При винесенні рішення покладається на думку суду. Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з положень ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст.ст.319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником транспортного засобу автомобіля марки «Subaru Impreza» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою державного виконавця Васильківського МРУЮ Київської області від 28.07.2014 року відкрито виконавче провадження №44187920, про стягнення з [PERSON], на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» боргу в розмірі 196984,57 гривень та постановою від 6.08.2014 року в межах цього ж виконавчого провадження було накладено арешт на вище вказаний належний позивачеві транспортний засіб. Відповідно до Додаткового договору про погашення заборгованості та прощення боргу до Кредитного договору №014/2560/73/65108 від 29.11.2007 року та повідомлення про анулювання боргу від 23.09.2016 року, позивач свої боргові зобов»язання виконав, транспортний засіб автомобіль марки «Subaru Impreza» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є вільним від застави, про що внесені відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого здійснення заборони на відчуження майна не має, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, заборона щодо нерухомості підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved