Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з таким позовом, мотивуючи свої вимоги тим , що 9 жовтня 2013 року біля 22- 00 години, неповнолітній на той час [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] відпочивали в бані , що розташована в [ADDRESS]. Під час відпочинку вживали спиртні напої. В той же час, у іншому приміщенні бані за цією ж адресою відпочивали інша група молодих людей : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10 жовтня 2013 року біля 01-00 години між двома групами відпочиваючих виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків , під час якої [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно підняв з підлоги пусту скляну пляшку, ємкістю 0,5 л. та усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров'ю відпочиваючих, кинув її у гурт відпочиваючих, в результаті чого скляна пляшка влучила в потиличну частину голови [PERSON], внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. В результаті поранення, згідно висновку судово - медичної експертизи № 7 від 25 листопада 2013 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми у вигляді забою головного мозку, вдавленого перелому потиличної кістки з ліва, забійної рани потиличної ділянки зліва, як небезпечні для життя в момент його нанесення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на лікуванні. За час перебування на лікуванні [PERSON] поніс витрати на лікування в сумі 11393 грн. 83 коп. з яких 10015 грн. 39 коп. було використано на придбання ліків та лікарських засобів необхідних для його лікування, 1378 грн. 44 коп. на проїзд його батька [PERSON] до Київської областної клінічної лікарні для догляду за ним. Крім того, потерпілому [PERSON] . спричинено моральної шкоди, яку позивач оцінює у 80 000 грн. та позивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму 91393 грн. 83 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надані позивачами на підтвердження своїх вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних обставин. Відповідно до ст. 22 ч.1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1168 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 « Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( з послідуючими змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п. 5 названої Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. В судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 2013 року біля 22- 00 години, неповнолітній на той час [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] відпочивали в бані, що розташована в [ADDRESS]. Під час відпочинку вживали спиртні напої. В той же час, у іншому приміщенні бані за цією ж адресою відпочивали інша група молодих людей : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10 жовтня 2013 року біля 01-00 години між двома групами відпочиваючих виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків , під час якої [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно підняв з підлоги пусту скляну пляшку, ємкістю 0,5 л. та усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров'ю відпочиваючих, кинув її у гурт відпочиваючих, в результаті чого скляна пляшка влучила в потиличну частину голови [PERSON], внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. В результаті поранення, згідно висновку судово - медичної експертизи № 7 від 25 листопада 2013 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми у вигляді забою головного мозку, вдавленого перелому потиличної кістки з ліва, забійної рани потиличної ділянки зліва, як небезпечні для життя в момент його нанесення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 10 по 22 жовтня 2013 року в центрі нейрохірургії комунального закладу Київської областної ради «Київська обласна клінічна лікарня» та з 08 по 22 жовтня 2014 року у неврологічному відділенні Миронівської ЦРЛ. Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються повідомленням КЗ КОР «КОКЛ» від 23 вересня 2014 року № 1825 та випискою із медичної картки стаціонарного хворого Миронівської ЦРЛ № 5437 віл 16 жовтня 2014 року . Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 липня 2014 року [PERSON] визнаний винним та засуджений за ст. 121 ч.1 КК України та призначено покарання п'ять років позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановлено строк випробування два роки. Зазначений вирок набрав законної сили. Отже, відповідно вимог цієї норми закону, не підлягає доказуванню, що умисні, винні дії [PERSON] спричинили тілесні ушкодження [PERSON] Розмір матеріальної шкоди позивачем визначений у сумі 11393 грн. 83 коп. з яких 10015 грн. 39 коп. було використано на придбання ліків та лікарських засобів необхідних для його лікування, 1378 грн. 44 коп. на проїзд його батька [PERSON] до Київської областної клінічної лікарні для догляду за ним. Спричинення позивачу матеріальної шкоди в розмірі 10015, 39 грн. об'єктивно підтверджуються наданими позивачем фіскальними чеками на придбання ліків та лікарських засобів в період його стаціонарного лікування в центрі нейрохірургії комунального закладу Київської областної ради «Київська обласна клінічна лікарня» з 10 по 22 жовтня 2013 року та з 08 по 22 жовтня 2014 року у неврологічному відділенні Миронівської ЦРЛ. Зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. Оскільки сума 1378, 44 грн. витрачена батьком позивача [PERSON] та пов'язана виключно з його поїдками до Київської областної клінічної лікарні для догляду за позивачем у справі, а сам [PERSON] матеріальних претензій до відповідача не заявляв, то позовні вимоги в цій частині стягнення матеріальної шкоди. Ці обставини в судовому засіданні підтвердив і свідок [PERSON] Розмір моральної шкоди потерпілим визначені в сумі 80000 грн. Спричинення моральної шкоди підтверджується письмовими матеріалами справи як то виписками з історії хвороби, консультативними заключеннями. В результаті отримання [PERSON] тілесних ушкоджень він визнаний інвалідом другої групи , що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії КИО -І № 0378659 та втратив можливість працювати, забезпечувати нормальні матеріальні умови утримання сім'ї: малолітньої дитини та непрацюючої дружини, яка перебуває у відпустці за її доглядом. Разом з тим , виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає , що зазначений позивачем розмір моральної шкоди, значно завищений, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Отже, спричинена матеріальна та моральна шкода [PERSON] повинна відшкодовуватися [PERSON] Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 22,23, 1166, 1167, 1178 ЦК України, керуючитсь ст. ст. . 10, 15, 60, 61, 212, 213, 214, 215 , 218 ЦПК України суд,

Outcome: partial