Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції уточненого позову просить стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу у розмірі 1248252 грн. 06 коп. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач вказав, що 27.12.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якого [PERSON] отримала у позивача в борг грошових коштів у розмірі 14000 доларів США, 5000 євро та 20000 грн., які зобов'язалась повернути у строк до 01.01.2012 року. 17.11.2012 року між позивачем та [PERSON] знову було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якого остання отримала у позивача у борг грошових коштів у розмірі 18100 доларів США, 3900 євро та 9000 грн., які зобов'язалась повернути у строк до 01.03.2013 року. Однак до теперішнього часу [PERSON] своїх зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, його представник надав письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідачів - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В матеріалах справи знаходяться оригінали Розписок від 27.12.2007 року та 17.11.2012 року, підписаних відповідачем [PERSON], згідно яких остання взяла у позивача в борг грошових коштів: 27.12.2007 року - в розмірі 14000 доларів США, 5000 євро та 20000 грн., 17.11.2012 року - в розмірі 18100 доларів США, 3900 євро та 9000 грн., які зобов'язалась повернути у строк до 01.01.2012 року та 01.03.2013 року відповідно (а.с.37-38). У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов укладених Розписок свої зобов'язання належним чином не виконала, грошових коштів отриманих у позивача у борг останньому не повернула, у зв'язку з чим суд уважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача: · суму позики за Розпискою від 27.12.2007 року в розмірі 546800 грн., із розрахунку: 375900 грн. (еквівалент 14000 доларів США згідно курсу НБУ станом на 02.03.2015 року) + 150900 грн. (еквівалент 5000 євро згідно курсу НБУ станом на 02.03.2015 року) + 20000 грн.; · суму позики за Розпискою від 17.11.2012 року в розмірі 612687 грн., із розрахунку: 485985 грн. (еквівалент 18100 доларів США згідно курсу НБУ станом на 02.03.2015 року) + 117702 грн. (еквівалент 3900 євро згідно курсу НБУ станом на 02.03.2015 року) + 9000 грн.; · три процента річних, за Розпискою від 27.12.2007 року, від простроченої суми за період прострочення з 01.01.2012 року по 02.03.2015 року в розмірі 51953 грн. 49 коп., із розрахунку 546800 (сума позики) х 3% річних : 365 (кількість днів у році) х 1156 (кількість днів прострочення); · три процента річних, за Розпискою від 17.11.2012 року, від простроченої суми за період прострочення з 01.03.2013 року по 27.01.2015 року в розмірі 36811 грн. 57 коп., із розрахунку 612687 (сума позики) х 3% річних : 365 (кількість днів у році) х 731 (кількість днів прострочення); а разом стягнути з [PERSON] на користь позивача 1248252 грн. 06 коп. (а.с.29, 31-32). Стосовно позовних вимог в частині стягнення суми боргу з [PERSON], то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Однак, позивачем не надано суду доказів використання отриманих відповідачем [PERSON] грошових коштів саме в інтересах сім'ї, що не створює для [PERSON], як чоловіка відповідача [PERSON], обов'язку щодо повернення отриманих грошових коштів, а відтак він не є суб'єктом відповідальності за укладеними Розписками. Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 3654 грн. (а.с.1). Отже, за наведених вище обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial