Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування доходу, втраченого внаслідок іншого ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця, в сумі 15441 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 липня 2015 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак [NUMBER] , грубо порушив п.15.13 ПДР України, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої йому було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2017 [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року вказаний вирок змінено та скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», матеріали кримінального провадження в цій частині повернуто на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2019 року з [PERSON] на його користь стягнуто 19 949 грн 23 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я та майна. Зазначає, що на момент вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він був взятий на облік як фізична особа-підприємець в Ніжинській ОДПІ. 08.12.2016 він був знятий з обліку у зв`язку з неможливістю продовжувати підприємницьку діяльність через погіршення стану здоров`я внаслідок отриманої в ДТП травми ключиці та в подальшому протягом півроку двох хірургічних втручань на ключиці. Відповідач є фізичною особою-підприємцем. За період його тимчасової непрацездатності з 22 липня 2015 по 26 липня 2015, з 27 липня 2015 по 12 серпня 2015, з 07 грудня 2015 по 09 грудня 2015 року, а всього 25 календарних днів втрачений дохід становить 15441 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений, не подав відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, суд відповідно до ст.280 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вироку Ніжинського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року встановлена наявність вини [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху, яке знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП, у результаті чого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які спричинили тривалий, більше 21-го дня, розлад здоров`я і належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості згідно висновку експерта №289 від 19 листопада 2015 року. [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22 вересня 2017 року вказаний вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] до ПрАТ «СК «Провідна», матеріали кримінального провадження в цій частині повернуто на новий судовий розгляд. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2019 року з [PERSON] на його користь стягнуто 19 949 грн 23 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я та майна. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.4, 5, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним (постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року №6-2808цс15). Таким чином, вина відповідача у заподіянні позивачеві у справі матеральної шкоди неправомірними діями встановлена вищевказаним вироком суду та рішенням суду. Відповідно до ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] взятий на облік як фізична особа-підприємець 04.03.2009, дата зняття з обліку 09.12.2016 (а.с.3-5). Позивачем надані суду відомості про доходи за 2014 та 2015 роки від Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області, згідно яких сума доходу [PERSON] за 2014 рік складає 229 761 грн, за І-ІІІ квартали 2015 року - 169 905 грн, ІV квартал 2015 року - 0,00 грн (а.с.7-9). Відповідно до наданого позивачем розрахунку втрачений дохід становить: 229 761/12=19146,75 грн - середньомісячний заробіток в 2014 році; 19146,75 грн /31 день (липень 2015) = 617,64 грн - середньоденний заробіток за липень 2015 року, 617,64 грн х10 днів непрацездатності = 6176,40 грн - сума втраченого доходу за липень 2015 року; 19146,75 грн /31 день (серпень 2015) = 617,64 грн - середньоденний заробіток за серпень 2015 року, 617,64 грн х12 днів непрацездатності = 7411,68 грн - сума втраченого доходу за серпень 2015 року; 19146,75 грн /31 день (грудень 2015) = 617,64 грн - середньоденний заробіток за грудень 2015 року, 617,64 грн х 03 дні непрацездатності = 1852,92 грн - сума втраченого доходу за грудень 2015 року. Загальна сума втраченого позивачем доходу внаслідок ушкодження здоров`я відповідно ч.2 ст.1198 ЦК України становить 15441 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved