Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , у якій також є зареєстрованою його колишня дружина - відповідач [PERSON] . У вказаній квартирі відповідач з 2017 року не проживає, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, він змушений особисто нести витрати зі сплати комунальних послуг, що нараховуються за вказаною адресою. Оскільки відповідач відмовляється у досудовому порядку знятись з реєстраційного обліку, він змушений звернутись до суду для вирішення питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку, як такого, що не проживає без поважних причин у вищевказаному приміщенні більше 6-ти місяців. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив про те, що підтримує позов у повному обсязі; просить суд провести розгляд справи за його відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач є квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Рішенням суду від 20.09.2018р., яке набрало законної сили 22.10.2018р., шлюб між позивачем та відповідачкою [PERSON] розірвано. При цьому, вищевказаним рішенням встановлено про те, що, сторони по справі разом не проживають з грудня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Згідно довідки № 3/683, наданої 10.01.2020р. ТОВ «ЄРЦ КП», за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованими: позивач [PERSON] , [INFO] , колишня дружина позивача - відповідач [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , двоюрідний брат - [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту № 235 від 10.08.2020р., складеного працівниками КП КМР «УКОЖФ», комісія в складі працівників вказаного підприємства встановила, що, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 2017 року, тобто понад 6-ть місяців за місцем реєстрації не проживає. Поважних причин не проживання відповідача за місцем реєстрації судом не встановлено. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.107 ЖК України, Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно роз`яснень, наданих у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.1985р., відповідно до ст.107 ЖК України, наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Отже, встановивши в ході розгляду справи те, що, відповідач в квартирі за місцем реєстрації більш 6-ти місяців не проживає, передбачені ст.64 ЖК України обов`язки щодо утримання квартири - не виконує, наміру проживати у вказаній квартирі - не виявляє, суд, встановивши також відсутність випадків, передбачених ч.3 ст.71 ЖК України, дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved