Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 14 листопада 2010 року він досяг усної домовленості з відповідачем стосовно продажу позивачу належної відповідачу на праві власності нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS]. Ціна продажу приміщення була визначна у 100000 грн. В якості завдатку 14 листопада 2010 року відповідач отримав від нього 20000 грн. За свої кошти він зробив ремонт в даному приміщенні. Оскільки у відповідача на той момент ще не були готові документи для продажу приміщення, він запропонував йому орендувати дане приміщення, а потім купити, на що він, позивач, погодився. 1 квітня 2011 року відповідач передав йому приміщення в оренду. Орендна плата становила 300 грн. щомісячно. В березні 2011 року на вимогу відповідача у присутності свідків позивачем були передані відповідачу ще 15000 грн. в якості доповнення до завдатку. 30 серпня 2011 року відповідач витребував у нього в якості доповнення до завдатку ще 2000 грн. З квітня 2011 року по грудень 2011 року орендна плата вносилась регулярно, комунальні послуги виплачувались. 05 січня 2012 року дружина відповідача [PERSON]. заявила, щоб він, позивач, забрав свій товар з магазину, оскільки приміщення продано іншій особі. З цього приводу він звернувся до правоохоронних органів, де в подальшому отримав постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з мотивів того, що між ним та відповідачем склались спірні цивільно-правові відносини. Оскільки відповідач добровільно не бажає повертати йому отримані від нього грошові кошти, він просить стягнути з відповідача на свою користь, посилаючись на норми ст.ст. 570, 571 ЦК України, в якості завдатку у подвійному розмірі 74000 грн. Також просить у відшкодування моральної шкоди стягнути 15000 грн., посилаючись на те, що відповідач ввів його в оману з приводу свого наміру вчинити з ним правочин купівлі-продажу. Відповідач позбавив його не тільки місця роботи, але й коштів до існування. Він не зміг займатися підприємницькою діяльністю, оскільки грошей, які він залишив для розрахунку з відповідачем, не вистачило йому на покупку іншого приміщення, оскільки пройшов значний час, а ціни на нерухомість постійно зростали. Позивач, його представник позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх аналогічно викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим та пояснив, що [PERSON] заперечує наявність будь-якої домовленості про продаж нежитлового приміщення позивачу та заперечує отримання від позивача в якості завдатку будь-яких грошових сум. В розписці від 14 листопада 2010 року не зазначено призначення грошової суми 20000 грн., отриманої [PERSON] Насправді [PERSON] зробив попередню оплату за орендоване нежитлове приміщення, яке належало [PERSON], а потім відмовився додатково оплачувати вартість спожитої електроенергії, що стало дійсною причиною конфлікту та припинення оренди. Зобов'язання сторін протягом визначеного строку укласти договір у майбутньому оформлюються не усною домовленістю, а шляхом укладення попереднього договору у формі, встановленої для даного виду договору, тобто, повинні бути нотаріально посвідченими. Оскільки вимоги про стягнення грошової суми є безпідставними, задоволенню не підлягає вимога про відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ст. ЦК України «Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Відповідно до ст. 635 ЦК України «Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі». Позивач у порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України в судове засіданні не представив належні докази, встановлені законом, для даного виду правовідносин, отже, його вимоги про стягнення грошової суми як такі, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, задоволенню не підлягають як і не підлягають задоволенню вимога про відшкодування моральної шкоди, яка випливає з первісної вимоги. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed