Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ТОВ «НПП ТЕХПРОМ» накористь [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 12 150,00 грн,компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2 250,00 грн.,компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 62 939,91 грн,моральну шкоду в сумі 50 00,00 гривень, зобов`язати ТОВ «НПП ТЕХПРОМ» сплатити страхові внески за [PERSON] , за січень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року. Мотивував свій позов тим, що 05 травня 2015 року його було звільнено з ТОВ «НПП «ТЕХПРОМ».На день звільнення відповідачем не сплачено заробітну плату у повному обсязі, та компенсація за невикористану відпуску.Тому просив поновити порушені права позивача й стягнути з відповідача вказані суми. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв та клопотань не надав. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного. На підставі наказу № 43-квід 01.08.2013р. позивача [PERSON] було прийнято на посаду начальника виробництва до ТОВ «НПП «ТЕХПРОМ». 05.05.2015 р.на підставі наказу №75-к він був звільнений з посади за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП),що підтверджується копією трудової книжки./а.с. 9-13/. Згідно із інформацією з індивідуальних відомостей з Пенсійного фонду України щодо [PERSON] , останньому нараховано заробітної плати за спірний період: серпень 2014 року - 1350 грн, вересень 2014 року - 1350 грн, жовтень 2014 року - 0грн, листопад 2014 року - 0 грн, грудень 2014 року - 1350 грн, січень 2015 року - 1350 грн, лютий 2015 року - 1350 грн, березень 2015 року - 1350 грн, квітень 2015 року - 1350 грн, травень 2015 року - 61, 36 грн. А всього: 9450,00 грн. (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача як заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що позивач у жовтні та листопаді 2014 року не працював, заробітна плата не нараховувалася, що підтверджується копією довідки про доходи (а.с. 19), копією індивідуальних відомостей з Пенсійного фонду України щодо [PERSON] (а.с. 14), копією листа Управління з питань праці (а.с. 15). Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно з п. 2, п. 7 Порядкуобчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 8 лютого 1995 р. N 100, обчислення середньої заробітної платидляоплатичасу щорічноївідпустки,додатковихвідпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки,додаткової відпусткипрацівникам,якімають дітей,абодлявиплатикомпенсаціїза невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Нарахування виплат за час щорічноївідпусткиабокомпенсаціїза невикористанівідпустки,тривалістьякихрозраховуєтьсяв календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів,встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з серпня 2013 року по квітень 2015 року включно, що становить 1 рік 9 місяців, з яких відпрацював 1 рік 7 місяців, 2 місяці - перебував у відпустці без збереження заробітної плати: жовтень 2014 та листопад 2014 року. Тому за вказаний період має 38 днів невикористаної відпустки. Середня заробітна плата позивача за період з травня 2014 року по квітень 2015 року становить 13500,00 грн/рік. Середньоденна заробітна плата позивача становить 13500,00грн/354 днів, що становить 38,14 грн/день. Компенсація за невикористану щорічну відпустку становить 38 днів х 38,14 грн/день = 1449,32 грн (одна тисяча чотириста сорок дев`ять гривень 32 копійки). Виходячи з положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (з послідуючими змінами), про те, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинних законодавством, календарних днів. Середній заробіток визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 з подальшими змінами. Частиною 3 пункту . 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення його з роботи. Середній заробіток становить: заробітна плата за два останні місяці роботи (березень, квітень 2015 року): (1350,00 грн+1350,00грн)/(21 робочий день+22 робочих дня)=2700,00 грн/43 робочих дня =62,79 грн на день. Робочих днів у періоді затримки з 05.05.2015 року по 01.04.2019 року 979 робочих дня. Викладене приводить суд до висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.05.2015 року по 01.04.2019року становить: 62,79 грн/день х 979 робочих днів = 61471,41грн (шістдесят одна тисяча чотириста сімдесят одна гривня 41 копійка). Щодо моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 237-1 Кодексу законів про працю відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач оцінив свою моральну шкоду у розмірі 50.000,00 грн, проте жодних доказів, спричиненої моральної шкоди, суду не надав. Викладене приводить суд до висновку про справедливий розмір відшкодування за заподіяну моральну шкоду у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень). Щодо вимоги про зобов`язання відповідача сплатити страхові внески за позивача як застраховану особу за січень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року суд вважає такою, що не підлягає задоволенню. Вказані внески підлягають сплаті при сплаті заробітної плати. Оскільки вказана не сплачувалась то і страхові внески не підлягають перерахуванню у відповідні фонди. Позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial