Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнювався представником позивача за дорученням [PERSON], та остаточно просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 20800 гривень 00 коп., з яких 16000,00 гривень сума основного боргу та 4800,00 гривень сума пені за прострочення виконання зобов'язання. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 19 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 1, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 8 000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути до 01 липня 2013 року. На підтвердження одержання вказаної грошової суми відповідач надав позивачу розписку від 19 квітня 2013 року. 20 травня 2013 року позивач та відповідач уклали, договір позики № 1, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 8 000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути також до 01 липня 2013 року. На підтвердження одержання вказаної грошової суми відповідач надав позивачу розписку від 20 травня 2013 року. У встановлений договорами строк відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів в добровільному порядку не виконав, що є підставою для примусового стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, при цьому стягненню також підлягає передбачена договорами позики сума пені у розмірі 1,0 %від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за 30 календарних днів складає: за договором позики від 19 квітня 2013 року - 2400,00 гривень; за договором позики від 20 травня 2013 року - 2400,00 гривень, а всього 4800,00 гривень. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій підтримав заявлені його довірителям вимоги за уточненим позовом, просив їх задовльнити з підстав викладених у позовах, також просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про розгляд справи в заочному порядку за відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 1, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 8 000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути до 01 липня 2013 року, про що свідчить копія договору. На виконання умов договору позики № 1 від 19 квітня 2013 року, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень, а відповідач одержав зазначену грошову суму, про що видав розписку, що підтверджено розпискою від 19 квітня 2013 року. 20 травня 2013 року позивач та відповідач уклали, договір позики № 1, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 8 000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути також до 01 липня 2013 року, про що свідчить договір позики № 1 від 20 травня 2013 року. На виконання умов договору позики № 1 від 20 травня 2013 року, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень, а відповідач одержав зазначену грошову суму, про що видав розписку, що підтверджено розпискою від 20 травня 2013 року. Пунктом 6 договорів позики № 1 від 19 квітня 2013 року та від 20 травня 2013 року, передбачено, що в разі прострочення повернення позики, позикодавець має право нарахувати пеню в розмірі 1,0 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. У встановлений договорами позики строк 01 липня 2013 року, відповідач свої зобов'язання не виконав і не повернув позивачу грошові кошти, тому утворилась заборгованість у розмірі 16 000,00 гривень (16000,00=8000,00+8000,00). Сума пені за 30 календарних днів складає: за договором позики від 19 квітня 2013 року - 2400,00 гривень (2400,00 = 30 днів х 8000,00 гривень сума боргу х 1%); за договором позики від 20 травня 2013 року - 2400,00 гривень (2400,00 = 30 днів х 8000,00 гривень сума боргу х 1%), а всього 4800,00 гривень (4800,00=2400,00 + 2400,00). Таким чином загальна сума боргу складає 20800 гривень 00 коп., з яких 16000,00 гривень сума основного боргу та 4800,00 гривень сума пені за прострочення виконання зобов'язання (20800,00=16000,00 + 4800,00). За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу. Частиною 1 статті 624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів за договорами позики № 1, від 19 квітня 2013 року і від 20 травня 2013 року у встановлений строк не виконав, тому сума боргу та сума нарахованої пені в загальному розмірі 20800 гривень 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, при цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми пені. Сплачена позивачем сума судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved