Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 21475 про звернення стягнення з позивача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500820976 від 28.08.2019року. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач будь-яких листів вимог в тому числі щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку від АТ «Альфа-Банк» та/або приватного нотаріуса не отримував. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірила подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За таких підстав, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21475, вчинений 30 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 35300,31 грн. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. В порядку забезпечення позову позивач 04.01.2021року подав до суду заяву, якою просив вжити заходи забезпечення його позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 05 січня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом. 28.01.2021року, 23.03.2021року відкладено підготовче засідання за клопотанням представника відповідача. 25.02.2021рку підготовче засідання не відбулося у зв`язку перебуванням головуючого у відпустці. 28.01.2021року через електронну пошту суду від представника відповідача надійшов відзив по справі, у якому просив поновити строк для подачі відзиву та просив у позові відмовити, мотивуючи тим, що позивач в установленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Задоволено клопотання представника позивача адвоката Пащука А.І. про витребування копій документів у відповідача та третьої особи. Позивач та його представник в судове засідання з розгляду даної справи не з`явилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. До судового засідання від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, просив позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його та позивача відсутності. Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки представник відповідача АТ «Альфа-Банк» не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, у суду наявні відомості про належне повідомлення про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні. Копії документів на ухвалу суду 09.04.2021року не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни в судове засідання з розгляду даної справи не з`явилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. На стадії підготовчого розгляду справи подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Копії документів на ухвалу суду від 09.04.2021року не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.08.2019року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» підписано анкету-заяву на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Згідно Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500820976 від 28.08.2019року сума кредиту становить 34927,02грн., процентна ставка 23% річних. Дата повернення кредиту 29.08.2022року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинений виконавчий напис № 31475 від 30 червня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500820976 від 28 серпня 2019 року за період з 11 січня 2020 року по 05 квітня 2020 року в розмірі 35300,31 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2967,13 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами у розмірі 2499,15грн., строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 29793,14 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами у розмірі 40,89грн. Крім того, також стягнуто з [PERSON] 650 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 62824549 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми. 27.10.2020року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: «п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 30.06.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Анкета-заява, оферта на укладення угоди про надання кредиту, які були надані нотаріусу на підтвердження укладення між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] кредитного договору № 500820976 від 28 серпня 2019 року, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім цього, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Позивач у позовній заяві зазначає, що жодних повідомлень від відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором вона не отримував. Відповідачем не надано суду даних про те, що АТ «Альфа-Банк» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення боржником [PERSON] було отримане. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80грн., від якого позивач звільнений при подачі позову на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на користь держави.

Outcome: approved