Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнював та в остаточному варіанті просить встановити порядок користування приміщеннями житлового будинку №1/62 по пров. 1-му Західному у м. Житомирі разом із господарськими будівлями та спорудами, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виділивши їм у користування житлові приміщення та господарські будівлі і споруди відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на будинок або з відхиленням від розміру цих часток; усунути позивачу перешкоди у володінні та користуванні вищезазначеним будинком шляхом вселення його в цей будинок та зобовязання [PERSON] не чинити перешкод позивачу у доступі та проживанні у цьому будинку та зобовязати його надати позивачу ключі від вхідних дверей у будинок; зобовязати [PERSON] відновити прохід (дверну пройму) між кімнатами 2-1 та 2-2 (на плані наданому [PERSON] кімната позначена як 3-5) у вищезазначеному житловому будинку, відновити прохід у кімнату 2-1 через коридор 2-3, демонтувати встановлену перегородку у веранді 2-7, закласти прохід (дверну пройму) у кімнату 2-1 з веранди 2-7, відновивши вікно з веранди у кімнату 2-1, привівши ці приміщення у відповідність до технічного паспорту на будинок від 12.06.2007 року. При цьому посилається на те, що сторони по справі є співвласниками жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами по пров. 1-му Західному, 1/62 у м. Житомирі. Позивачу відмовлено судом у виділі його частки будинковолодіння в натурі. Між сторонами, як співвласниками будинку не визначено порядок користування цим будинком та господарськими будівлями і спорудами, а [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю та не допускає позивача у приміщення будинку, у звязку з чим позивач звертався до правоохоронних органів. В судовому засіданні позивача та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представники в судовому засіданні просили відмовити у задоовленні позову у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Судовий експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що висновок експертизи складений нею на підставі технічних паспортів, що містяться в справі. Візуальний огляд будинку проводився нею та стан його відповідає технічному паспорту 2017 року. Прохід до кімнати 2-6 відбувається через кімнату 2-2. Кімната 2-1 не є жилою і її можливо виділити в спільне користування співвласників. В судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснив, що дві кімнати в будинку не придатні для проживання. Встановити порядок користування можливо зі значним відступом від часток співвласників у праві власності. Кімната 2-5 не відповідає вимогам ДБН, оскільки не має природнього освітлення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення експертів та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами по провулку 1-му Західному, 1/62 в м. Житомирі у наступних частках: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 59/300 частин кожний, а [PERSON] 41/100 частина. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.11.2009 року [PERSON] виділено в натурі 59/300 частин будинковолодіння №1/62 по провулку 1-му Західному в м. Житомирі, які складаються з двох жилих кімнат під літерами 2-2, 2-6, ? частину огорожі №2, 3. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 07.04.2010 року вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове про відмову у задоволенні позову [PERSON] про виділ частки будинковолодіння в натурі. При цьому судом встановлено, що розділити спірне будинковолодіння з відокремленими приміщеннями неможливо, проте позивач не позбавлений права заявити вимогу про встановлення порядку користування приміщеннями будинку. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками виник спір з приводу встановлення порядку користування приміщеннями та господарськими будівлями і спорудами вищезазначеного будинковолодіння. Позивач не має на праві власності іншого жилого приміщення та бажає вселитися у власне помешкання і користуватися ним, однак співвласником [PERSON] йому чиняться перешкоди у цьому, він відмовляється надати ключі від вхідних дверей будинку позивачу, у звязку з чим останній звертався до поліції з відповідною заявою 24.10.2016 року. Згідно висновку №728/03.17 судової будівельно-технічної експертизи від 20.03.2017 року встановити порядок користування спірним жилим будинком разом із господарськими будівлями і спорудами між співвласниками можливо з відхиленням від розміру їх часток у праві власності на будинок. Експертом запропоновано варіант встановлення порядку користування без врахування самовільних будівель та варіант з їх врахуванням. Відповідно до висновку №558/09-2017 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 08.09.2017 року встановити порядок користування між всіма чотирма співвласниками спірного будинковолодіння, при якому кожному із співвласників необхідно виділити окрему ізольовану чи неізольовану житлову кімнату відповідно до ідеальної частки та з незначним відступом від ідеальних часток, не вбачається можливим, оскільки: частина житлових кімнат будинку не відповідають вимогам нормативних документів та не можуть бути передбачені для постійного проживання (перебування) людей; технічний стан будинку оцінюється як «незадовільний», а тому відсутня можливість здійснення перепланування, які необхідно виконувати із втручанням в несучі конструктивні елементи будинку. Судовим експертом [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] фактично не користується приміщеннями житлового будинку. [PERSON] користується приміщеннями площею 39,4 кв.м., що на 17,55 кв. м. більше ніж відповідає його частці в будинку. [PERSON] користується приміщеннями площею 42,0 кв.м. (без урахування самочинно збудованих приміщень), що на 20,15 кв.м. (4,85 кв.м.) більше ніж відповідає його частці в будинку. [PERSON] користується приміщеннями площею 45,0 кв.м., що на 0,55 кв.м. менше ніж відповідає її частці в будинку. При цьому посилання у висновку експертом на ДБН В.2.2-15-2005, який не стосується встановлення порядку користування житловим будинком, який вже побудовано та давно існує, є безпідставним. Також експертом не обгрунтовано незадовільний технічний стан будинку, не зазначено в які саме несучі конструктивні елементи будинку потрібно виконувати втручання та не здійснено огляд цих елементів будинку. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно врахувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 17.02.2016 року по справі №6-1500цс15. З огляду на неможливість виділу в натурі належної позивачу частки в спільному майні, суд встановлює порядок користування приміщеннями жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами по провулку 1-му Західному, 1/62 в м. Житомирі, з виділенням співвласникам приміщень з незначним відхиленням від розміру їх часток у праві спільної часткової власності без врахування самовільних будівель відповідно до висновку №728/03.17 судової будівельно-технічної експертизи від 20.03.2017 року, що не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх прав як власників. Також суд задовольняє позовні вимоги про усунення перешкод позивачу у володінні та користуванні будинком шляхом вселення його у вказаний будинок та зобовязує [PERSON] не чинити перешкод позивачу у доступі та проживанні у цьому будинку та надати позивачу ключі від вхідних дверей у будинок. Разом з тим, позовні вимоги про зобовязання [PERSON] виконати певні переобладнання та перепланування з приведення відповідних приміщень у відповідність до технічного паспорту на будинок від 12.06.2007 року, не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Станом на вказану дату, а ні позивач, а ні відповідач [PERSON] не були співвласниками спірного будинку. Висновками судових експертиз, наявними в справі, не визначено необхідність проведення таких переобладнань та перепланувань, а в матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази необхідності здійснення таких будівельних робіт та їх безпечність. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial