Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що 05 липня 1998 року ним був придбаний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з побутовими та господарськими будовами. Будинок був придбаний у [PERSON], який того ж року переїхав на постійне місце проживання до Росії, який по теперішній час значиться власником цього будинку. Будинок був придбаний ним у [PERSON] за 700 гривень, які були рівні на той час 350 доларам США. Гроші згідно їх домовленості він одразу передав [PERSON] у присутності сусідів. З липня 1998 року він став проживати у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], зі своєю сім'єю. Про купівлю будинку та передачу ним грошей за будинок письмово була складена договір-угода у вигляді розписки. [PERSON] передав йому усі документи на будинок та зобов'язався надіслати йому документи для законного оформлення будинку у власність. Нотаріально договір купівлі-продажу будинку вони не оформили, тому що у [PERSON] не було часу, так як йому терміново потрібно було їхати. Він вважав, що всі дії з [PERSON] вони зробили правильно, і він законно придбав у [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, надалі [PERSON] так і не вислав йому документи, необхідні для оформлення ним у нотаріуса права власності на цей будинок. Крім того, [PERSON] сам не приїхав для оформлення договору купівлі-продажу будинку та не повідомив його про адресу свого проживання в Росії, у зв'язку із чим він так і не зміг оформити на себе нотаріально купівлю будинку. З 1998 року до теперішнього часу він проживає у спірному будинку, доглядає за ним, утримає його в належному стані, поліпшує умови життя в даному будинку, здійснює оплату за всі комунальні послуги, в той час як [PERSON] залишив своє житло та більше 15 років ніякого інтересу до будинку не проявляє. Він вважає, що ним законно придбане право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], тому що ним повністю були виконані всі зобов'язання по угоді з [PERSON] в частині придбання даного будинку. Просить визнати угоду між ним та [PERSON], укладену 05.07.1998 року, згідно якої він придбав у [PERSON], а [PERSON] продав йому будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], тобто угоду купівлі-продажу будинку дійсною; визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., розташований за адресою: Луганська область, [ADDRESS],з побутовими та господарськими будовами: прибудова- а-1, ганок - кр, сараї - Д, Д-1, вбиральня-У, огорожа-2,3,4, водопровід -5,6. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Наша газета» № 193 ( 3856) від 28.12.2013 р. Про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання представник відповідача Первомайської територіальної громади в особі Первомайської міської ради Луганської області Олефіренко О.О. не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, по суті позовних вимог зазначеної заяви заперечень не має. Представник Реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з 1982 року він проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є його сусідом, який протягом 15-ти років проживає за адресою: [ADDRESS]. До цього в зазначеному будинку жив [PERSON], який продав будинок [PERSON] Після цього [PERSON] поїхав до Росії, і більше він його не бачив. В розписці від 05.07.1998 р., в якій йдеться мова про те, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші за будинок, стоїть його підпис. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є його сусідом, який проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] був колишнім хазяїном цього будинку. [PERSON] живе в зазначеному будинку більше 10-ти років, бо купив його у [PERSON]. Був випадок, коли [PERSON] позвав його, як сусіда, щоб він поставив підпис в розписці, яка свідчила про те, що він купив у [PERSON] будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в його присутності віддав [PERSON] гроші в сумі 300 або 350 доларів США в якості плати за будинок. Після цього [PERSON] кудись поїхав, і більше він його не бачив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В суді встановлено: Згідно довідки № 170 від 23.10.2013 р. КП «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Первомайської міської ради Луганської області станом на 01.01.2013 р. право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Первомайською держнотконторою 09.11.1995 р. реєстр № 3382 ( а.с. 10). З акту депутата Первомайської міської ради від 18.10.2013 року вбачається, що в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], з липня 1998 року по теперішній час проживає [PERSON] зі своєю родиною на підставі домовленості з [PERSON] про купівлю будинку і оплату за нього. Власник будинку [PERSON] в липні 1998 року виїхав на постійне місце проживання до Росії і в даному будинку не проживає більше 15-ти років. Протягом всього проживання в будинку [PERSON] постійно ремонтує будинок, утримує його в належному стані, покращує умови життя в будинку, здійснює оплату всіх комунальних послуг ( а.с. 13). Розписка від 05.07.1998 р. (а.с. 11) свідчить про те, що [PERSON] в присутності [PERSON] і [PERSON] отримав гроші в сумі 350 доларів США за належну йому ділянку по [ADDRESS], від [PERSON], зобов»язується вислати йому відсутні документи для законного оформлення будинку, у зв»язку з його виїздом до Російської Федерації. Претензій до [PERSON] не має. Згідно довідки депутата Первомайської міської ради від 27.10.2013 року [PERSON], 1968 року народження, мешкає в м. Первомайську по [ADDRESS], але зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За місцем реєстрації [PERSON], не мешкає 20 років, оскільки будинок не придатний для проживання ( а.с. 14). На підставі звіту про оцінку житлового будинку з прибудовами , розташованого за адресою: [ADDRESS], загальна площа будинку складає 40,4 кв.м., житлова площа - 19,5 кв.м, на земельній ділянці розташовані: два сараї, вбиральня, огорожа. Будівля знаходиться в задовільному технічному стані, приміщення підготовлене до капітального ремонту ( а.с. 15-17). Згідно ст.328 ЦК України право власності виникає з підстав, що не суперечать закону, в тому числі за правочинами. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо неправомірність прямо не витікає з закону, чи незаконність права власності не встановлена судом. Ст. 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках встановлених законом або домовленістю сторін. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ст. 219 цього кодексу. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ст. 220 ЦК України 2003 року та ст. 47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладення угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, його положення застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду у п.4 постанови від 28.04.1978 р. №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, міни або дарування жилого будинку (квартири), дарування іншого майна. Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 219 ЦК України за вимогою сторони, яка виконала угоди, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак, це правило не може бути застосовано якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] виконали угоду купівлі-продажу будинку, а саме [PERSON] передав [PERSON] гроші за спірний будинок, що підтверджується розпискою (а.с.11), і, починаючи з липня 1998 року [PERSON] утримує даний будинок, сплачує всі необхідні платежі, тобто прийняв майно у власність. Але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося у зв»язку з тим, що [PERSON] виїхав за межі України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, [ADDRESS], укладену 05.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON], та визнати за позивачем право власності на зазначений житловий будинок з побутовими та господарськими будовами. На підставі викладеного і

Outcome: approved