Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 квітня 2003 року придбав у відповідача квартиру [ADDRESS]. Даний договір був укладений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька» відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Під час вчинення даного правочину не знав, що даний правочин потребує нотаріального посвідчення, та був перекопаний в тому, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» даний договір нотаріальному посвідченню не підлягає. Вважає, що даний договір повинен бути визнаний судом дійсним за наступних обставин. Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте, згідно ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Договір купівлі-продажу, укладений між сторонами 14 квітня 2003 року, був повністю виконаним в день його вчинення, а саме шляхом підписання сторонами договору купівлі-продажу. Під час вчинення договору купівлі-продажу сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, а саме щодо предмету договору та його ціни. Після укладення договору, відповідач передав йому усі документи на квартиру. Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 14 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.6). Цей договір був укладений на спеціалізований Товарній біржі «Криворізька». Між тим, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначений договір нотаріальному посвідченню не підлягав, що в даний час створює перешкоди позивачу в розпорядженні власністю, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Разом з тим, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року біржова угода (правочин) вважається укладеною з моменту її реєстрації на товарній біржі та у цьому разі набирає юридичної сили, тому суд вважає за можливе визнати даний договір дійсним, оскільки такий був цілком виконаний кожною із сторін, які домовились щодо усіх його істотних умов, жодна із сторін спеціально не ухилялась від нотаріального посвідчення даного договору, ні однією із сторін даний договір не оспорюється та можливість його нотаріального посвідчення втрачена. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved