Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказала, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. 21 лютого 2008 року між її донькою [PERSON] та відповідачем було зареєстровано шлюб. 20 квітня 2010 року [PERSON] попросив її як власника житлового будинку надати її згоду на реєстрацію з постійним місцем проживання на короткий термін. На даний час вона має намір розпоряджатись належною їй квартирою на власний розсуд, однак не має змоги в зв'язку з реєстрацією відповідача, який не бажає добровільно знятись з реєстрації. Відповідач не являється їй ні близьким ні далеким родичем, так як рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2016 року шлюб між її донькою та ним розірвано. Позивачу на домашню адресу постійно приходять листи із поліції, суду, виконавчої служби та інше, які адресовані відповідачу, що важко впливає на її психологічний стан. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні її квартирою за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Ямпільської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, вхід. № 6157 від 02 жовтня 2017 року в якій справу просять розглянути у їхню відсутність. Проти позову не заперечують. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечують. Із показів свідка [PERSON] в судовому засідання було встановлено, що [PERSON] з 2012 року не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, а саме з копії свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1994 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою [ADDRESS](а.с.7). Із копії домової книги встановлено, що [PERSON] було зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.9-10). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2016 року встановлено, що було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Із акту обстеження житлових умов проживання від 10 серпня 2017 року встановлено, що [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] з середини жовтня місяця 2012 року не проживає, а живе з іншою сім'єю за межами України (а.с.13). Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Враховуючи те, що [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] понад один рік, тому суд вважає, що з метою відновлення прав на житлове приміщення позивача буде визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме: 640 гривень 00 копійок судового збору.

Outcome: approved