Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, покликаючись на те, що відповідачу належним чином надаються послуги із централізованого опалення та утримання будинку та прибудинкової території, проте в порушення вимог закону, відповідач не вносив плату за них з 01 січня 2007 року до 01 жовтня 2012 року, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 6877,62 грн. Просить стягнути з відповідача 6877,62 грн. боргу. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що відповідач постійно оплачував житлово-комунальні послуги протягом 2010-2015 років, плата за центральне опалення здійснювалась за показами приладу обліку теплоносія на будинок, який знаходиться на балансі позивача. Також, позивачем не належно надаються житлово-комунальні послуги, що стверджується численними скаргами відповідача та інших мешканців будинку. Крім того, позивач покликається на договірні відносини між позивачем та відповідачем, однак позивачем не доведено факту укладання між нимт договору. А також, позивачем застосовувався невірний тариф нарахування та оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території і центрального опалення. Окрім цього, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] /а.с. 6/ Також судом встановлено, що даний будинок перебуває на балансі Львівського комунального підприємства «Скнилівок». Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається із судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2013 року та ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2013 року позивач ЛКП «Скнилівок» звернулось 21 січня 2013 року до суду із заявою про стягнення з відповідача 6877,62 грн. боргу за житлово-комунальні послуги, однак позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки про наявність боргу за житлово-комунальні послуги ЛКП «Скнилівок» було відомо з 01 січня 2007 року, а відтак суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ЛКП «Скнилівок» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2007 року по 21 січня 2010 року слід відмовити за спливом позовної давності. Суд не бере до уваги покликання представника позивача ЛКП «Скнилівок» на те, що строк позовної давності перервався у зв'язку із здійсненням відповідачем часткових платежів за надані житлово-комунальні послуги, оскільки відповідач здійснював періодичні платежі, у розмірі, який ним визнавався, а якщо виконання зобов'язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що що свідчать про визнання лише певної частини, то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших частин платежу, аналогічної позиції дотримується Верховний суд України, зокрема у справі №6-43цс17. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належить послуги із централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та ін. Крім того, згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із листа МКП «Залізничнетеплоенерго» №01-335 від 14 листопада 2001 року, що також не заперечували та не спростовували сторони у судовому засіданні, у квартирі [ADDRESS] надаються послуги із централізованого опалення із застосуванням приладу обліку теплоносія. Проте, представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що позивач правомірно проводив нарахування згідно тарифів, без застосування показань засобів обліку. Також, розмір тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з 01 грудня 2010 року було чітко встановлено рішенням Львівської міської ради від 26 листопада 2010 року № 1651 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для мешканців у м. Львові індивідуально по кожному будинку», відповідно до якого тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій будинку [ADDRESS] становив 1,09 грн., проте, як вбачається з наданої суду відомості про нарахування та оплату послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій, позивачем за даний період застосовувався тариф 1,63 грн. Крім того, розмір тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з 01 червня 2011 року чітко встановлено рішення виконкому Львівської міської ради від 31 травня 2011 року № 561 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку», згідно якого тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] становив 1,39 грн. за 1 кв.м., проте, як вбачається з наданої суду відомості про нарахування та оплату послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій, позивачем починаючи з червня 2011 року застосовувався тариф у розмірі 2,09 грн. за 1 кв.м. А також, згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Однак, представником позивача не надано суду жодних доказів, що застосування тарифів, які відображаються у відомості про нарахування та оплату послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій за вказані вище періоди проводились на підставі будь-яких нормативно-правових актів, які б встановлювали тариф, який застосовувався ЛКП «Скнилівок» та повідомлення відповідача, у разі їх законності, про зміну тарифів на житлово-комунальні послуги. Згідно рішення Львівської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для мешканців у м.Львові індивідуально по кожному будинку» №1651 від 26 листопада 2010 року відповідно до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (зі змінами і доповненнями), зобов'язано львівські комунальні підприємства протягом двох місяців з дня введення у дію цього рішення переукласти договори з власниками квартир будинку згідно з переліком послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за результатами побудинковихгромадських слухань. Проте, всупереч наведеному ЛКП «Скнилівок» не укладено договори із відповідачем [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Окрім того, суд не бере до уваги покликання представника позивача на наявність між сторонами договірних відносин та укладення між ними типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01 грудня 2010 року та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 грудня 2010 року, оскільки як вбачається із даних договорів, такі не підписані відповідачем [PERSON], а відтак не можуть ствердити про наявність договірних відносин між сторонами. На підставі наведеного, суд вважає, що позивачем ЛКП «Скнилівок» неналежним чином, всупереч нормативно-правовим актам проводились нарахування за послуги із централізованого опалення та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у квартирі [ADDRESS], а відтак, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 22 січня 2010 року по 01 жовтня 2012 року слід відмовити за їх безпідставністю. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed