Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, покликаючись на те, що відповідачам належним чином надаються послуги із постачання природного газу, проте в порушення вимог закону та договору, останні не вносили повну плату за них, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2469,34 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів 2469,34 грн. боргу та судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що [PERSON], який помер 30 травня 2017 року, був інвалідом війни ІІІ групи і на нього та [PERSON], як члена сімї, поширювалася 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами. Дана знижка встановлювалась їм до 01 травня 2013 року, на час дії посвідчення інваліда. 01 липня 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою заявою про продовження пільги, яку представник відповідача отримав 03 липня 2013 року, однак ПАТ «Львівгаз» безпідставно не надав таку пільгу. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що в квартирі № 64 будинку № 2 на вул. Петлюри у м. Львові зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 30 травня 2017 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. У відповідності до ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги до комунальних послуг належить послуги із централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та ін. Згідно з листом ПАТ «Львівгаз» №ЛЗ-891-16 від 25 квітня 2016 року до 01 травня 2013 року нарахування за спожитий природній газ проводилось по квартирі №64 будинку № 2 на вул. Петлюри у м. Львові з врахуванням пільги «інвалід війни». У відповідності до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, чинних на момент звернення [PERSON] до ПАТ «Львівгаз», у разі отримання права на пільги з оплати природного або скрапленого газу споживач повинен звернутися до газопостачального підприємства з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги. Як вбачається із заяви [PERSON] від 01 липня 2013 року та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] надіслав на адресу ПАТ «Львівгаз» заяву про надання йому пільг за користування природнім газом, з документами, що підтверджують його право на пільги яку отримав ПАТ «Львівгаз» 03 липня 2013 року. Однак, як вбачається із розрахунків заборгованості ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Львівгаз» не нараховувались пільги за користування природнім газом з липня 2013 року, хоча позивач отримав відповідну заяву та підтверджуючі документи про надання такої пільги, зокрема, представник позивача у судовому засіданні не зміг пояснити чому ПАТ «Львівгаз» не розглянуто заяву [PERSON] від 01 липня 2013 року та чому не застосовано пільгу. На підставі наведеного, суд вважає, що ПАТ «Львівгаз» без належних на те підстав не враховано заяву [PERSON] від 01 липня 2013 року про надання йому пільг за користування природнім газом та не здійснено розрахунок оплати з врахуванням такої заяви, представником позивача не надано суду жодних пояснень про врахування такої заяви чи її відхилення, а тому суд позбавлений можливості встановити наявність заборгованості по оплаті комунальних послуг з газопостачання відповідачами та у випадку її наявності розмір такої заборгованості, відтак суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed