Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в клопотанні про розгляд справи без його участі підтримав представник і вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сумах та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та значиться як не працюючий з 02.06.1999 р. 20.11.2013 року [PERSON] був працевлаштований у період з 20.11.2013р. по 31.01.2014р., але не повідомив своєчасно позивача про це, тому за період з 20.11.2013 року по 31.01.2014 року утворилась переплата пенсії у загальному розмірі 243 грн. 01 коп. Починаючи з 01.08.2009 р., з пенсії [PERSON] проводяться стягнення аліментів у розмірі 25 % пенсії щомісячно, на виконання виконавчого листа від 01.06.2009 р. Листом позивача від 25.03.2015р. відповідача було повідомлено про вирішення питання про стягнення переплаченої пенсії в судовому порядку у разі не внесення коштів у термін до 24.04.2015р. Станом на 14.07.2015р. заборгованість відповідача не погашена. Оскільки відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування не можуть бути більше ніж 20 % пенсії, представник позивача просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі у сумі 243,01 грн. у примусовому порядку. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сумах та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та значиться як не працюючий з 02.06.1999 р. (а.с.4-5). 20.11.2013 року [PERSON] був працевлаштований у період з 20.11.2013р. по 31.01.2014р., але не повідомив своєчасно позивача про це, тому за період з 20.11.2013 року по 31.01.2014 року утворилась переплата пенсії у загальному розмірі 243 грн. 01 коп., що підтверджується копією трудової книжки та протоколом про переплату пенсії.(а.с. 2-3, 9) Починаючи з 01.08.2009 р., з пенсії [PERSON] проводяться стягнення аліментів у розмірі 25 % пенсії щомісячно, на виконання виконавчого листа від 01.06.2009р. (а.с. 7) Листом позивача від 25.03.2015р. відповідача було повідомлено про вирішення питання про стягнення переплаченої пенсії в судовому порядку у разі не внесення коштів у термін до 24.04.2015р. (а.с. 8) Станом на 14.07.2015р. заборгованість відповідача не погашена. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Спеціальним законом України «Про пенсійне забезпечення», який регулює спірні правовідносини, що склалися між сторонами, встановлено обов'язок пенсіонерів повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, які спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати (ч.1 ст.102 Закону).\~\~У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду (ч.2 ст.102 Закону). Відповідно до ст.103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно ч. 1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи у судовому порядку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сумах правомірно предявлені вимоги до [PERSON] щодо стягнення надмірно виплаченої суми пенсії в розмірі 243 грн. 01 коп., оскільки позивачем доведено той факт, що переплата пенсії сталася саме через неповідомлення відповідачем органів Пенсійного фонду про те, що він працевлаштувався, що стало підставою для безпідставної виплати пенсії, в той же час обов'язок повідомляти орган, що призначає пенсію, про обставини, що припиняють виплату пенсії, покладається на особу, яка отримує пенсію, тому має місце недобросовісність з боку відповідача у виконанні покладених на нього обов'язків, що слугує підставою для застосування наслідків, передбачених ст.1212 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. У звязку з тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, він звільнений від сплати судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved