Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 25 квітня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 24 681, 00 доларів США із сплатою процентів у розмірі 11, 99% річних на строк до 25 квітня 2014 року. Погашення кредиту та процентів повинно було здійснюватися позичальником у розміри та в строки, визначені у кредитному договорі, за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів була передбачена зміна розміру процентної ставки та пеня. З метою забезпечення кредиту 25 квітня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язалися відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням, що виникають з умов кредитного договору. Відповідачі порушують умови укладеного договору кредиту, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 25 548, 73 доларів США. Також, позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він дійсно брав кредит, однак заперечував проти стягнення з нього заборгованості. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 25 квітня 2007 року було укладено кредитний договір №399-002/07Р (а.с.а.с. 23-28), згідно з умовами якого банк надає відповідачеві кредит у сумі 24 681, 00 доларів США із сплатою процентів у розмірі 11, 99% річних на строк до 25 квітня 2014 року. Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за цим договором, розмір процентної ставки збільшується на один відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого пунктом 1.2. договору. Згідно з пунктом 10.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та процентів, встановлених договором, позичальник зобов'язувався сплачувати пеню у розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 квітня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №399-002/07Р (а.с.а.с. 29-30), за умовами якого [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед банком за невиконання [PERSON] зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 квітня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №399-002/07Р (а.с.а.с. 31-32), за умовами якого [PERSON] зобов'язувалася відповідати перед банком за невиконання [PERSON] зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав, але позичальником умови договору не виконуються. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував, що він укладав із АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, кредитний договір. Також відповідач [PERSON] пояснив, що банк перерахував кошти, зазначені в кредитному договорі, у повному обсязі продавцю автомобіля, на покупку якого він брав кредит. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача [PERSON] про те, що договір поруки, укладений з нею не містить потрібних реквізитів, а тому не може бути належним доказом, оскільки зазначений договір поруки відповідачем не оспорювався. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 11-13). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11 червня 2015 року сума заборгованості включає в себе: заборгованість по кредиту -13 272, 10 доларів США, заборгованість по відсотках - 2 034, 29 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 9 393, 33 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 849,01 доларів США, а всього -25 548, 73 доларів США. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, враховуючи, що позивач не вживав будь-яких заходів до повернення кредиту протягом тривалого часу, не вирішував питання про звернення стягнення на предмет застави, вважає за можливе зменшити розмір неустойки та стягнути з відповідачів на користь позивача пеню у розмірі 5 121, 17 доларів США. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідачів солідарно на користь позивача потрібно стягнути заборгованість у розмірі 20 427,56 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на день ухвалення рішення суду 535 574, 14 грн., що включає в себе: заборгованість по кредиту -13 272, 10 доларів США, заборгованість по відсотках - 2 034, 29 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах - 5 121, 17 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. підлягає стягненню з відповідачів, частково, в рівних долях, на користь позивача.

Outcome: partial