overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.08.2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.08.2008 року, актовий запис №1324. Сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 лютого 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 лютого 2008 року, актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заявлені вимоги мотивує тим, що 15.05.2009 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, життя в цілому, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Також позивач вказує, що шлюб між ними має лише формальний характер, оскільки шлюбно-сімейні відносини з відповідем не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Зважаючи на це подальше збереження сім'ї не можливе і суперечитиме їхнім інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідач повідомила суд про визнання позову. Крім цього у поданій заяві відповідач просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 15 травня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 646 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 07 травня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя не склалося, вони близько пів року проживають окремо, весь цей час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет, фактично шлюбні відносини між ними припинені. Стосунки між ними завжди були напружені, у них виявилися різні погляди на життя, на сімейні відносини, а тому позивач вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе і терміну для примирення не потрібно. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача до суду подано заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 07 травня 2014 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Центрального відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 759 (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 08 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Дітей від шлюбу не мають. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, у зв'язку із чим в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач вказує, що подружні відносини припинилися між ними з червня 2017 року, з того ж часу вони не ведуть спільне господарство, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, в заяві вказав, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, строк на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 22 грудня 2017 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 серпня 2012 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено відповідний актовий запис № 1121 (а.с. 9). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 13 серпня 2005 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що протягом сумісного проживання з відповідачем їхнє подружнє життя не склалося. Через різницю в поглядах на життя та несумісність у характерах, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Всі намагання знайти порозуміння та спільну мову з відповідачем виявилися марними. Позивач зазначає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та є неможливим. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 серпня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1431 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 18 жовтня 1997 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені з червня 1999 року, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В результаті спільних розмов вони дійшли висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві вказав, що позов підтримує, строк на примирення просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18 жовтня 1997 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1468 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 07.10.2000 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через часті непорозуміння, які призводять до конфліктних ситуацій через несумісність характерів та відсутності спільних поглядів на життя. Також позивач вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Ведення спільного господарства на даний час припинено, а сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідач повідомила суд про визнання позову, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 07.10.2000 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області зроблено актовий запис № 9 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 07.12.1995 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Також позивач вказує, що спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, а фізичні і духовні зв'язки втрачені. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідач повідомила суд про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 07.12.1995 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва зроблено актовий запис № 2011 (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей, з яких малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved