Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2008 станом на 15.11.2017 в розмірі 14930 грн. Позов мотивує тим, що 13.02.2008 [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку відповідно до тарифів якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 15.11.2017 виникла заборгованість в розмірі 14930 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибула із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленим шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2008 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, оскільки остання підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 10). При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими «Тарифами Банку». Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідач отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, відповідач взятих на себе кредитним договором зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 15.11.2017 виникла заборгованість в розмірі 14930 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 6-9), така складається з відсотків за користування кредитом 4691,05 грн., 9628,81 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн., 699,05 грн. штрафу (процентна складова). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення (а.с. 32), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved