Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2016 року померла його баба [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Волинської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, власником якого вона була. До складу спадкового майна входить житловий будинок, який розташований по вул. М.Левицького, 182 в м. Ковель. Заповіт від імені померлої [PERSON] не укладався. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 17.03.2005 року. Спадщину після смерті [PERSON] його батько [PERSON] не встиг прийняти, оскільки помер 07.03.2016 року. Оскільки його батько не встиг прийняти спадщину після смерті матері, так як помер через два тижні після смерті матері, тому він має право на спадкування тієї частки у спадщині, яка б за життя належала його батьку в порядку спадкової трансмісії. Відповідач [PERSON] подав до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини, 22.09.2016 року він звернувся із заявою до Ковельської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини було зумовлено поважними та об'єктивними причинами. Зокрема, невдовзі після смерті баби, тобто через 14 днів помер його батько, він перебував у пригніченому стані, оскільки майже відразу втратив двох близьких людей. Вказані причини, на його думку є поважними. Крім того, він самостійно займався похованням батька, організовував поминальні обіди. Крім того, він працюю в іншому районі, та у звязку з характером роботи вчасно не встиг подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, він проходив лікування, що стверджується медичною довідкою, згідно якої в травні-серпні 2016 року він перебував на лікуванні. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць, достатній для подання ним до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 23.02.2016 року [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав. Додатково пояснив, що він фактично має намір успадкувати частину спадкового майна померлої баби, щоб потім передати його своєму двоюрідному братові [PERSON], якому про такі дії не відомо. Також зазначив, що по місцю роботи у нього була надзвичайна ситуація, яка потребувала більш тривалого перебування на роботі. Щодо свого лікування та одночасного перебування на роботі пояснив, що він отримував консультації лікарів та проходив лікування в домашніх умовах та на денному стаціонарі. Представник відповідача по справі у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та заявила, що позивачем не надано жодного доказу, який стверджує поважність причин через які він не міг звернутися до нотаріальної контори для подання заяви на спадкування, а тому, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, зважаючи на позицію позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Згідно\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого 07.03.2016 року [PERSON], а останній - рідним сином померлої 23.02.2016 року матері - [PERSON]. Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] та дядьком позивача. Позивач та відповідач по даній справі є спадкоємцями за законом. Відповідач подав заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки, а позивач звернувся до нотаріальної контори 22.09.2016 року, шляхом надсилання заяви та документів через поштовий звязок, однак з пропуском встановленого шестимісячного строку. Як слідує з досліджених доказів, що в підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає дві головні причини: свою зайнятість по роботі та його лікування. Надані на підтвердження докази щодо перебування позивача на роботі, судом оцінюються як не поважні причин пропуску строку для звернення до нотаріуса, оскільки самі графіки роботи працівників відділу Волинської митниці, не можуть бути беззаперечним фактом зайнятості на роботі саме згідно цього графіку, оскільки відсутні відомості про фактичне перебування на роботі позивача. Графіки руху автобуса теж судом не приймаються до уваги, оскільки вони складені на 2014 рік та відсутні відомості, що позивач фактично користувався даним видом транспорту. Надані суду медичні документи стверджують, що [PERSON] проходив курс лікування в травні і серпні 2016 року, а сам позивач стверджує, що він перебував на денному стаціонарі у вересні 2016 року, однак такі докази суперечать суті пояснень самого позивача та графіку його роботи, з якого не вбачається, що у зазначені періоди він не лікувався. Тобто, суд приходить до переконання, що позивачем не надано суду належних доказів поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, як зазначено у відповіді державного нотаріуса, що в державну нотаріальну контору [PERSON] заяву з доданими документами подавав через пошту, тому суд вважає, що він міг таким же чином подати заяву у встановлені строки. Твердження позивача, що своє бажання успадкувати частину майна після смерті баби, він робить заради свого двоюрідного брата [PERSON], який не має належного житла, на думку суду є надуманими, оскільки останній про свої права на спадкове майно після смерті баби не заявляв та не уповноважував до цього [PERSON] Відповідно до\~ст. 1269 ч. 2 ЦК України, - заява про прийняття спадщини повинна бути подана в нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини особисто спадкоємцем. При цьому чинним законодавством не встановлено, яким саме чином подається заява, власноручно чи через засоби звязку. Статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, що позивач постійно проживав в населеному пункті по місцю відкриття спадщини, був обізнаний про свої права спадкоємця, оскільки консультувався з нотаріусами, однак вирішив свою заяву подати після того, як дізнався, що заяву подав відповідач. Відповідно до\~положень ст. 1272 ч. 3 ЦК України, - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При прийнятті рішення суд виходить з того, що відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~поважними є причини повязанні з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.\~ На переконання суду, позивачем [PERSON] не доведено факту поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для його поновлення, відповідно у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed