Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 08.07.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобовязаний був щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати комісію за користування кредитом. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобовязання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 30 квітня 2018 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкцій на загальну суму 54220,95 грн. (498,55 грн.\~заборгованість за кредитом, 45999,20 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 4665,06 грн.\~заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн.\~штраф (фіксована частина), 2558,14 грн.\~штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 13 червня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку\~статті 128 ЦПК України\~ (пункт перший частина восьма), відзиву на позов не подавав. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08.07.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобовязаний був щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати комісію за користування кредитом. Згідно зі\~ ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого зобовязання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30.04.2018 року він має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків, пені, комісії та штрафних санкцій на загальну суму 54220,95 грн. (498,55 грн.\~заборгованість за кредитом, 45999,20 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 4665,06 грн.\~заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн.\~штраф (фіксована частина), 2558,14 грн.\~штраф (процентна складова). Також, відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, вище вказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вище викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~ штраф і пеня є одним видом цивільно-правовоївідпо відальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у висновку Верховного Суду України, викладеному у постановівід 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який суд враховує у відповідності до положень ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 51162,81 грн. (498,55 грн.\~заборгованість за кредитом, 45999,20 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом, 4665,06 грн.\~заборгованість за пенею та комісією). Згідно частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1762,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 1662,62 грн. (51162,81 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 1762,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 54220,95 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial