Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,(який уточнив в ході розгляду справи) про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності, площею 2,91 га, що розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району. В 2016 році зазначену земельну ділянку він передав в користування САП «Родючисть» ТОВ строком на 10 років, уклавши договір оренди землі. На початку 2017 року вони уклали додаткову угоду відповідно до якої розмір орендної плати збільшився до 10%. В порушення умов договору оренди відповідач не виконав свої зобов*язання щодо виплати орендної плати. Просив стягнути з відповідача заборгованість за невнесення орендної плати в строки визначені договором у сумі 3671,27 гривень, пеню за невнесення орендної плати в строки визначені договором в розмірі 949,44 гривень та повернути сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в поному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги визнала частково. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові доккази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,91 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Северинівської сільскої ради( а.с.6). Дану земельну ділянку позивач передав у користування САП «Родючисть» ТОВ строком на 10 років, згідно договору оренди землі від 25.01.2016 року.( а.с.55). Згідно договору оренди землі від 25 січня 2016 року САП «Родючисть» ТОВ зобов`язалося сплачувати позивачу щорічно до 15 грудня орендну плату з урахуванням коефіцієнта індексації в розмірі 6287 грн. 15 коп., що становить 7 % від грошової оцінки земельної ділянки. Виплата повинна була здійснюватися в грошовій формі. \~ \~ \~ \~На початку 2017 року( дата договору не зазначена) сторони уклали додаткову угоду до договору оренди від 25.01.2016 року, відповідно до якої розмір орендної плати збільшувався до 10%, сума орендної плати складала - 8 676 грн.77 коп.( ар.с. 57). Позивач\~у \~2017\~році виписав в рахунок орендної плати у відповідача - 500 кг зерновідходів по ціні 4 грн.00 копійок, загальна сума склала - 2000 грн. 00 коп. Інших послуг у 2017 році відповідач не надавав. В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до договору оренди від 25.01.2016 року відповідач повинен був сплачувати 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, після укладення додаткової угоди - 10% від нормативної грошової оцінки. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотною умовою договору оренди землі є плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша\~статті 628 ЦК\~України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша\~статті 638 ЦК\~України). Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі»\~передбачена письмова форма договору оренди землі. Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга\~статті 207 ЦК України). У відповідності з ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Як встановлено ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV,\~обов`язковій державній реєстрації підлягають\~речові права та обтяження на нерухоме майно (а земельні ділянки відповідно до цього Закону підпадають під визначення нерухомого майна), розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; \~право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном. Отже, договір оренди вважається укладеним з моменту його державної реєстрації. Оскільки договір, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог, не пройшов обов*язкову державну реєстрацію, то посилання на цей договір як на підставу вимог позивача є неправомірним і таким, що не ґрунтується на вимогах закону. В зв`язку з тим, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів укладення додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати до 10%, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1068, 38 гривень заборгованості по орендній платі, розмір якої визначений договором оренди землі від 25 січня 2016 року та 96, 15 гривень пені за невнесення орендної плати в строки визначені договором. Розмір зазначених сум сторонами не оспорюється. Крім того, необхідно повернути судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 177, 60 гривень.

Outcome: partial