Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 6/4/33/2007/840-К/157 від 19.07.2007 р. в розмірі 227 205, 50 (двісті двадцять сім тисяч двісті п'ять грн. 50 коп.), а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 272, 05 (дві тисячі двісті сімдесят дві грн. 05 коп.) та інших витрат, пов'язаних з виконанням винесеного рішення, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/33/2007/980-1/158 від 19.07.2007 року, а саме нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 39,4 кв.м, що розташована за адресою [ADDRESS], яка знаходяться у власності відповідача, що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна, ВЕТ № 353458 від 19.07.2007 року, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (юридична адреса: 04052, м. Київ, вул. Артема. 15, код ЄДРПОУ 20025456), з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності, отриманням дублікатів правоустановчих документів на предмет іпотеки в органах нотаріату, отриманням дублікату технічного паспорту на предмет іпотеки в органах БТІ, а також наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень, належних продавцю, необхідних для здійснення продажу; на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки; надати право ПАТ КБ «Надра» на: отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання Витягу з реєстру прав власності нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Харківській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівля-продажу; скасувати реєстрацію місця проживання та виселити всіх мешканців однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2272,05 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/33/2007/840-К/157, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності в розмірі 19400,00 (дев'ятнадцять тисяч чотириста дол. США 00 центів), строком до 17 липня 2020 року включно зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав у повному обсязі, проте у порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування Кредитом у строки та в розмірах, встановлених договором, внаслідок чого виникла заборгованість і позивач змушений звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»), в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та [PERSON] був укладений Кредитний договір №6/4/33/2007/840-К/157, згідно з яким позивач надав а відповідач отримав кредитні кошти у тимчасове використання на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності в розмірі 19400,00 (дев'ятнадцять тисяч чотириста дол. США 00 центів), строком до 17 липня 2020 року, включно. Відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,99% річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 19.07.2007 року на суму 19400,00 (дев'ятнадцять тисяч чотириста доларів США 00 центів). Згідно договору, позичальник зобов'язався сплачувати щомісяця мінімально необхідний платіж в розмірі 260,41 (двісті шістдесят доларів США 41 цент). У відповідності з ч.1 ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 14.04.2014 року існує заборгованість за договором № 6/4/33/2007/840-К/157 від 19.07.2007 року у розмірі 18076,48 (вісімнадцять тисяч сімдесят шість доларів США 48 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ (12569123 гривень за 1 долар) на 14.04.2014 року дорівнює 227205,50 (двісті двадцять сім тисяч п'ять гривень 50 копійок) і складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 15859,18 (п'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять гривень 18 копійок); заборгованість за відсотками у розмірі 252,14 (двісті п'ятдесят два долари США 14 центів), що дорівнює 3169,18 (три тисячі сто шістдесят дев'ять гривень 18 копійок); заборгованість за пенею у розмірі 25,16 (двадцять п'ять доларів США 16 центів), що дорівнює 316,24 (триста шістнадцять гривень 24 копійки); заборгованість за штрафом у розмірі 1940,00 (одна тисяча дев'ятсот сорок дол. США 00 центів), що дорівнює 24384, 10 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 10 копійок). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки № 6/4/33/2007/980-І/158 від 19.07.2007 року. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим законом. Згідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є однокімнатна квартира [ADDRESS]. Предмет іпотеки знаходиться у власності Іпотекодавця, що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна № ВЕТ №353458 від 19.07.2007 року. Відповідно Договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена між відповідачем та позивачем та становила 109080,00 (сто вісім тисяч вісімдесят гривень 00 копійок). Відповідно до визначення термінів Договору «Право іпотеки» та п.4 Договору іпотеки у разі невиконання Відповідачем забезпеченого іпотекою зобов'язання або його частини Позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі але не виключно, всі платежі на користь Іпотекодержателя, передбачені Кредитним Договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати понесені при звернені стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати понесені іпотеко держателем у зв'язку з цим договором. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-Покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Водночас позовні вимоги в частині передачі предмета іпотеки на час реалізації вищевказаного майна в управління позивачеві з правом заміни замків та обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки задоволенню не підлягають, тому що такі повноваження іпотекадержателя не передбачені Законом України «Про іпотеку». Щодо позовних вимог про скасування реєстрації місця проживання та виселення всіх мешканців спірної квартири, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 109 КК ЖК України передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Проте позивачем не надано доказів того, що відповідачеві було вручено вимогу про добровільне виселення і протягом місяця після її отримання він займане житлове приміщення не звільнив. Крім того, позовні вимоги про виселення всіх мешканців спірної квартири, без зазначення конкретних осіб, які повинні бути притягнуті до участі у справі в якості відповідачів, є неконкретними і такими, що порушують право вказаних осіб на участь у справі. Щодо вимоги про скасування реєстрації місця проживання осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, то відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Таким чином, підставою для зняття осіб з реєстрації є наявність відповідного судового рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, у зв'язку з чим вимога про зняття осіб, що проживають у спірному помешканні, з реєстрації, є передчасною. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині скасування реєстрації місця проживання та виселення всіх мешканців спірної квартири задоволенню не підлягають. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1136,02 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial