Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який згодом уточнив та мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , із якою має спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , із якою за розпорядженням голови Тростянецької РДА йому визначені дні побачення: два рази на тиждень, у робочі дні батька - із 16-30 години до 19-30 години, у вихідні - із 10-00 години до 13-30 години за місцем його проживання по [ADDRESS] . Починаючи із листопада 2020 року відповідачка, всупереч указаному розпорядженню, чинить йому перешкоди у спілкуванні із дитиною, він не має можливості спілкуватися із нею, чим порушуються його права як батька, у той же час він не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини. Він бажає виховувати свою доньку, спілкуватися із нею, між ними добрі стосунки. Інколи вони спілкуються по телефону, коли дозволяє відповідачка. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить останній шкоду не існує. Він є особою із інвалідністю ІІІ групи по зору та його стан здоров`я не є перешкодою для спілкування із дитиною та участі у її вихованні. Умови його проживання відповідають усім нормам. Будинок, належний йому на праві власності, газифікований та електрифікований, є вода, зроблено капітальний ремонт. Його сім`я забезпечена усім необхідним. Він виховує двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження. Крім того, його батьки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щиро люблять онуку та також бажають спілкуватися із нею та всіляко допомагати. За указаних обставин, посилаючись на рівні права батьків у вихованні дитини, виходячи із інтересів дитини, позивач просить: 1) зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом призначення днів систематичних побачень із донькою за місцем його проживання по [ADDRESS] , а саме: у робочі дні батька дитини із 16-30 до 20-00 та у вихідні дні батька дитини із 09-00 до 18-00 (всього у сукупності тричі на тиждень). Провадження за даним позовом було відкрите 03.12.2020 за ухвалою судді та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.17). 28.12.2020 у справі проведено підготовче засідання та оскільки спір між сторонами не урегульовано, призначено судовий розгляд справи на 20.01.2021 (а.с.51). Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідачка скористалася та 22.12.2020 подала відзив на позов про те, що позовні вимоги визнає частково, не погоджується із тим, що вона чинила позивачу перешкоди у спілкуванні із донькою [PERSON] . Жодні докази цього позивачем не надано. Розпорядження голови Тростянецької РДА «Про призначення днів побачень із дитиною» їй нічого не було відомо до дня отримання даного позову разом із копіями доданих до позову документів, на її адресу дане розпорядження не надходило. У зв`язку із коронавірусною інфекцією вона, із метою не зараження обмежила спілкування із іншими людьми як своє, так і доньки [PERSON] , із дочкою не відвідує жодних заходів та місць, де можуть бути скупчення людей. Позивач та його сини мають постійні контакти у колективах, де працюються та навчаються, де є великий ризик зараження коронавірусною інфекцією. Вона вважає, що перебування малолітньої доньки [PERSON] у будинку позивача має загрози для її здоров`я та життя. Крім того, їй відомо, що позивач неодноразово залишав доньку на свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження, тобто діти знаходилися без нагляду дорослих. Така поведінка батька дитини приводила до того, що [PERSON] травмувалася за місцем проживання [PERSON] . Травми у дитини були у вигляді забоїв та саден. Із урахуваннями загальних карантинних обмежень, встановлених для боротьби із поширенням COVID-19 вона не заперечує проти побачень доньки [PERSON] із батьком у режимі сервісу відео дзвінка у мобільному додатку VIBER три рази на тиждень (два будніх дні та один вихідний день). Дні та час побачень узгоджувати із нею. Загальний час одного онлайн-побачення не більше 20 хвилин. Після скасування загального карантину в Україні вона не заперечує проти побачень [PERSON] із донькою [PERSON] два рази на тиждень за попередньою домовленістю із нею: у робочий день тижня із 17 год.30 хв. до 19 год. 30 хв.; у вихідний день тижня із 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. (а.с.36-37). У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю за підстав, указаних у ньому, просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні заявлений позов визнала частково із підстав, указаних нею у відзиві на позов. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору просить врахувати розпорядження голови Тростянецької РДА (а.с.53), а тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню із огляду на наступне. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період із 13.07.2018 по 17.03.2020 (а.с.6,8), мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Розпорядженням голови Тростянецької РДА Сумської області за №51-ОД від 03.02.2020 [PERSON] , за його заявою, були призначені дні побачення із малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] : два рази на тиждень, у робочі дні батька - із 16-30 години до 19-30 години, у вихідні - із 10-00 години до 13-30 години за місцем його проживання по [ADDRESS] , попередньо повідомляючи матір дитини - [PERSON] (а.с.9). Указане розпорядження позивач отримав у лютому 2020 року. Відповідачка указала, що дане розпорядження не отримувала, а дізналася про його існування лише отримавши копію даного позову із додатками до нього. Оскільки батьки не можуть прийти до обопільної згоди у порядку участі у вихованні дитини, то дане питання може бути вирішене у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із того, що ст.ст. 153, 157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дитини, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Суд відзначає, що мирним шляхом сторонами не видалося за можливе урегулювати дане питання, забезпечивши участь обох батьків у вихованні дитини виходячи, в першу чергу, із інтересів останньої. При цьому, суд ураховує вік дитини та її інтересів, а також ураховує, що після винесення розпорядження голови Тростянецької РДА «Про призначення днів побачень з дитиною» дане розпорядження виконувалося, позивач, не погоджуючись із встановленими днями побачення та виконання розпорядження повторно до органу опіки та піклування не звертався, а звернувся одразу до суду із даним позовом. Вирішуючи спір між сторонами, суд вважає розпорядження органу опіки та піклування щодо встановлених днів побачення батька із дитиною обґрунтованим й таким, що було прийнято із урахуванням інтересів як батька, так і дитини. Позивач фактично рішення органу опіки та піклування не оспорив, за домовленістю із матір`ю дитини [PERSON] мав побачення і спілкування протягом часу, регламентованого сторонами за взаємною згодою. Після установлення карантинних заходів відповідачка стала чинити перешкоди позивачу у побаченнях із дитиною, із надуманих, на думку суду, підстав. Так, установлено, що дитина не має вадів здоров`я, її фізичний та психічний розвиток відповідає її віку, як про це зазначено відповідачкою. Отже, суд відхиляє заперечення матері дитини у спілкуванні дочки із батьком із причини оголошеного карантину, так як не було доказами установлено, що батько наражає на небезпеку дитину під час їх спілкування. Інші обставини, зазначені у відзиві на позов, також не підтверджені доказами. Разом із тим, позивач не довів необхідність спілкування із дочкою протягом більш тривалого часу, ніж то визначено органом опіки та піклування, а послався лише на його бажання проводити більше часу із дитиною. Ураховуючи малолітній вік дитини, яка не досягла 3-х років, її режим й розпорядок дня, необхідність дитини у денному відпочинку (сні), суд приймає до уваги аргументи матері дитини і погоджується із доводами щодо доцільності спілкування дитини із батьком протягом кількох годин у денний період часу. Так, за місцем проживання батька створені усі належні умови (а.с.11), а саме будинок, розташований по [ADDRESS] , у якому проживає [PERSON] та який належить йому на праві власності, має загальну площу 71 кв.м., складається із трьох кімнат, кухні, ванної кімнати, коридорів. Будинок газифікований, електрифікований, є вода, зроблено капітальний ремонт. У оселі затишно, прибрано. Сім`я забезпечена продуктами харчування у повному обсязі. Біля будинку є присадибна ділянка 6 соток, яка обробляється. У будинку позивач проживає разом із неповнолітніми дітьми: [PERSON] , 2004 року народження (студент Люботинського залізничного училища, а.с.31), [PERSON] , 2009 року народження (учень 6 класу СШ №3). Крім того, як позивач, так і його сини характеризуються за місцем проживання позитивно (а.с.30,32). Отже, суд вважає за можливе виначити місцем побачення та спілкування позивача із дочкою саме за місцем його проживання. Також установлено, що позивач працює за змінним графіком роботи (а.с.34), тому суд вважає, що конкретні дати побачень дитини й батька мають узгоджуватися попередньої (заздалегідь) між батьками дитини. Тому суд вважає за необхідне визначити способи участі позивача у спілуванні й вихованні його дочки у порядку, визначеному розпорядженням органу опіки та піклування, а саме за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] два рази на тиждень у робочі дні батька із 16 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв., у вихідні дні батька із 10 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв., відповідно до графіку змінності батька та попередньо повідомляючи матір дитини - [PERSON] , а у задоволенні інших вимог слід відмовити. Судові витрати у справі залишаються за позивачем, за його заявою. На підставі викладеного,

Outcome: partial