Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки про знесення ? частини будинку належній відповідачці так як знаходиться в аварійному стані, посилаючись на те, що він є власником ? частин житлового будинку № 226 по вул.Кірова м.Арциз Одеської області. Власницею ? частини зазначеного житлового будинку є відповідачка, яка залишила зазначене належне їй майно без нагляду і необхідного догляду у звязку з чим воно знаходиться в аварійному стані, непридатному для експлуатації і проживання, що тягне за собою руйнування ? частин житлового будинку позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням привести належну їй частину будівлі в належний стан, однак вона ніяк не реагувала, у звязку з чим позивач звернувся до суду про усунення перешкод в користуванні зазначеним житловим будинком, шляхом знесення ? частини будинку, що належить відповідачці. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутого поштового повідомлення, воно повернуто за закінченням терміном зберігання, що свідчить про неможливість вручення відповідачці судової повістки та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Крім того, на 14.01.2015р. 09 год. 45 хв. відповідачка отримала судову повістку, однак до суду не зявлялася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки суд також не повідомляла. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з захистом права власності від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частин житлового будинку № 226, розташованого по вул.Кірова, м.Арциз Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом серії ВСС № 251488 від 16.06.2005р. (а.с. 5), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7766021 від 13.07.2005р. (а.с. 6). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 05.05.1997р. за відповідачкою [PERSON] визнано право власності на ? частини житлового будинку № 226, розташованого по вул.Кірова, м.Арциз Одеської області (а.с. 10-11), що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 13.07.1991р. (а.с 12-14). З акту обстеження технічного стану житлового будинку № 226 по вул.Кірова м.Арциз Одеської області вбачається, що основні несучі і огороджуючі будівельні конструкції ? частини житлового будинку, які належать [PERSON], відповідачці по справі, знаходяться в аварійному стані, не придатному для нормальної експлуатації та проживання і в подальшому потягне до аварійного стану і решту ? частин житлового будинку, який належить [PERSON], позивачу по справі (а.с. 15-36). Згідно кошторису про обєми роботи нанесеної шкоди зі сторони аварійної частини житлового будинку, складеного ПП\~«Арцизький відділ капітального будівництва», вартість будівельних робіт на ремонт ? частин житлового будинку, належного [PERSON], відповідачу по справі, складає 14540,00 грн. (а.с. 37-70). З метою усунення порушень зі сторони відповідачки позивач листами від 05.06.2012р. та 04.06.2013р. звертався до [PERSON] з проханням привести належну їй частину будинку в належний стан (а.с. 8, 75). Відповідно до\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен чиї права чи свободи, вказані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно норм ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу правом захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У вищезазначеній\~\~статті ЦК закріплено основні правові засади захисту права власності в Україні, які базуються на принципі рівності захисту права власності всіх його суб'єктів (фізичних і юридичних осіб, держави, територіальних громад), мається на увазі саме юридична рівність власників у виборі та застосуванні встановлених законом засобів захисту. Норма ч. 2 ст. 386 ЦК України закріплює за власником право у разі наявності в нього достатніх підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, дана стаття встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Житловим законодавством також встановлюється обов'язок власників житлових будинків, квартир забезпечувати утримання, ремонт, експлуатацію тощо цих об'єктів за власні кошти. Так, згідно з вимогами чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 1163 ЦК України - фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є власниками житлового будинку № 226 з господарськими спорудами, розташованого по вул.Кірова, м.Арциз Одеської області, ? якого належить відповідачці та знаходиться в аварійному стані, не придатному для нормальної експлуатації та проживання і в подальшому може призвести до аварійного стану ? частин житлового будинку, які належать [PERSON] Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що є в наявності обставини, з якими закон повязує наявність перешкод у користуванні майном і настання певних юридичних наслідків, а отже суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позову. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які\~\~за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог. Суд не бере до уваги заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки позивач не заявляв клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідків зазначених осіб та вони не були допитані в судовому засіданні. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить висновку, що\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню та [PERSON] підлягає зобовязанню усунути перешкоди в користуванні належними [PERSON] ? частин житлового будинку № 226, розташованого по вул.Кірова, м.Арциз Одеської області шляхом знесення аварійної ? частини зазначеного житлового будинку.

Outcome: approved