Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив стягнути з відповідачки на користь позивача відсотків за договором кредиту №0000076 від 24.01.2008 року у розмірі 3600 грн. 00 коп. та судовий збір. На обґрунтування позову повідомив, що 06.04.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області по справі №2-н-38 був винесений судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Партнер» заборгованості за договором кредиту №0000076 від 24.01.2008 року в розмірі 5695 грн. 14 коп.. Борг після винесення рішення суду боржником добровільно та вчасно погашений не був, а стягнення проводились довгий період часу, за рахунок відсотків, що нараховувались протягом цього часу виникла нова заборгованість. Борг по відсоткам за договором кредиту №0000076 від 24.01.2008 року станом на 13.10.2014 року складає 5329 грн. 36 коп.. Враховуючи, що для КС «Партнер» має значення не лише сам факт повернення суми кредиту і відсотків, а й своєчасний термін погашення, вважає, що сума позовних вимог повинна складати 3600 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити не заперечує проти постановлення судом заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення судового засідання, не з'явилася, будь-якого повідомлення про причини неявки не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.01.2008 року між КС «Партнер» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КСНП-0000076 на суму 5000 грн.. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору (а.с.6). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] належним чином не виконувала у зв'язку з чим утворилась заборгованість та 06.04.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області по справі №2-н-38 був винесений судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Партнер» заборгованості за вказаним договором в розмірі 5695 грн. 14 коп.. Борг після винесення рішення суду боржником добровільно та вчасно погашений не був, а стягнення проводились довгий період часу. Так з постанови старшого державного виконавця Водяницького І.В. про закінчення виконавчого провадження видно, що судовий наказ №2-н-38 від 06.04.2009 року дув виконаний лише 28.04.2014 року (постанова міститься у судовому наказі №2-н-38 - 2009 рік). У зв'язку з цим виникла нова заборгованість по відсоткам за користування кредитом, який станом на 13.10.2014 року складає 5329 грн. 36 коп., що видно з копії розрахунків (4, 5). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Надавши системний аналіз ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України вбачається, що діючим законодавством не передбачене припинення зобов'язання внаслідок скористанням позивачем своїм правом щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитом чи ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом після винесення судового наказу є правомірним, оскільки борг не був погашений вчасно. Оскільки з моменту винесення судового наказу та до повного погашення заборгованості, визначеної судовим наказом минув певний період, договір продовжував діяти та відповідачці нараховувалися відсотки за використання кредитних коштів. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, він підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved