Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що його батьками [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу у 1987 році в [ADDRESS] було побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у Буківській сільській раді Герцаївського району Чернівецької області за [PERSON] , проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно батьком отримано не було. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного господарства, як спільного майна подружжя. Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно, а [PERSON] - дружина, яка пережила чоловіка та син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на другу половину спірного домоволодіння. В порядку спадкування за законом позивач спадщину прийняв своєчасно та звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне господарство, нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено. За таких обставин, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок з господарськими спорудами. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Буківська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Як вбачається з матеріалів справи, в [ADDRESS] житловий будинок, який за даними погосподарської книги Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області побудований у 1987 році та рахується за [PERSON] (а.с.08-10). Судом встановлено, що [PERSON] 09 січня 1951 року уклав шлюб із [PERSON] , зареєструвавши його у виконкомі Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (а.с.04). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1987 року за [PERSON] , тобто на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON] , то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Буківської сільської ради серії [NUMBER] (а.с.13). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Спадкодавець [PERSON] все майно, яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачу [PERSON] згідно заповіту від 16 лютого 2014 року посвідченого секретарем Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 1 (а.с.14). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області на момент смерті спадкодавця [PERSON] , разом із ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] , тобто позивач по справі (а.с.15). Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , позивач 22 травня 2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а матір [PERSON] та брат позивача [PERSON] відмовилися від прийняття обов`язкової частки у спадщині на користь позивача. (зворот а.с. 48, 55). За постановою приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Опришко С.І. від 06 березня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (зворот а.с.64-65). [INFO] померла [PERSON] - матір позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами, належної останній як спільне майно подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склала, а тому спадкування має місце за законом. Згідно довідки Буківської сільської ради Герцаївського району № 236 від 07.05.2020 року на час смерті [PERSON] разом із нею у спірному житловому будинку був зареєстрований та проживав позивач (зворот а.с.20). Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , позивач 10 квітня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Опришко С.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (зворот а.с. 40) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 10 квітня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (зворот а.с.46). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обов`язкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено (а.с.40-47, 48-65). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за [PERSON] , а позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті батьків, проте з незалежних від нього обставин не може оформити своє право на спадкове майно, то його вимоги про визнання за ним право власності в цілому на спірне господарство підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1223, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved