Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказала, що 06 травня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу у неї з відповідачем спільних дітей не було. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено, спільно не проживають 9 років та не підтримують сімейних стосунків. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, Сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим у зв`язку із різними поглядами на подальше спільне сумісне життя. Наміру миритися не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 06 травня 2006 року виконкомом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №07. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 06 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконкомом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №07. Позивач змінила своє дівоче прізвище на прізвище [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5)). Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] », а тому суд має підстави залишити прізвище позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а також оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved