Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.08.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») (надалі-банк) та [PERSON] (далі-позичальник) було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1202-АП (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 13 485,15 доларів США строком до 07.08.2012 р. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/1202-АП поручителем є [PERSON] (далі - поручитель). Відповідно до умов договору поруки поручитель відповідає за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір х- якої станом на 23.05.2014 р. складає 18 702,34 дол. США та 44 958,78 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 11 452,65 дол. США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 7 249,69 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 29 139,97 грн.; штраф за невиконання зобов'язань за кредитним договором - 15 818,81 грн. Відповідно до умов ст.ст. 543, 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1 ст. 1050 та п. 1 ст. 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він на вимогу Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. 08.08.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 13 485,15 дол. США строком до 07.08.2012 р. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Розмір заборгованості станом на 23.05.2014 р. складає 18 702,34 дол. США (еквівалент 44 958,78 грн.) та 44 958,78 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 11 452,65 дол. США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 7 249,69 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 29 139,97 грн.; штраф за невиконання зобов'язань за кредитним договором - 15 818,81 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/1202-АП поручителем є [PERSON] (далі - поручитель). Відповідно до умов договору поруки поручитель відповідає за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 23.05.2014 р. складає 18 702,34 дол. США та 44 958,78 грн., через що для суду задля поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідачів, як солідарних боржників) зазначеної вище суми заборгованості. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved