Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 серпня 2018 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 4-24077, за умовам якого він надав останній грошові кошти у сумі 8 000 грн. зі сплатою 73 % річних з кінцевим терміном повернення 29 серпня 2019 року. Так, на 12\~ серпня\~ 2020\~ року [PERSON] умови договору не виконала та за нею обліковується заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 24 211,70 грн., а саме 4 025,75 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 097,53 грн. відсотки за користування кредитом; 15 396,07 грн. нараховані штрафні санкції (пеня); 446,78 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості та 245,57 грн. 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій заяві одночасно просив розглянути справу без повідомлення (виклику) у судове засідання сторін, відтак суд розцінює вказане як клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» та [PERSON] на підставі заяви останньої №4-24077 було укладено кредитний договір № 4-24077, згідно якого кредитор надав позичальнику на споживчі цілі грошові кошти у сумі 8 000 грн. строком на дванадцять місяців (з 29 серпня 2018 року по 29 серпня 2019 року) на умовах зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 73 % річних (тип процентної ставки - фіксована). Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем (а. с. 4-6, 7, 8). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у такої станом на 09 вересня 2020 року заборгованість склала 24 211,70 грн., з яких 4 025,75 грн. заборгованість по кредиту; 4 097,53 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 15 396,07 грн. заборгованість по пені; 245,57 грн. заборгованість з нарахованого 3 % та 446,78 грн. інфляційне збільшення заборгованості (а. с. 9). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно 2.2.2. кредитного договору № 4-24077 від 29 серпня 2018 року позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до п. 6.1, 6.2, 6.4, 6.7 вказаного кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань за даним договором (відносно повноти та строків сплати відсотків за кредитом та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), такий сплачує пеню в розмірі один відсоток за календарний день від суми виданих грошових коштів та у разі порушення графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку № 1, - у розмірі сто гривень (а. с. 4-6). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 4-24077 від 29 серпня 2018 року, суд вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 2019 від 16 вересня 2020 року позивачем за подання до суду позовної заяви до [PERSON] сплачено 2 118 грн. судового збору (а. с. 14). Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, з відповідача підлягає стягненню такий виключно у розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved