Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача надати доступ до своєї частини домоволодіння по [ADDRESS] для проведення поточної інвентаризації в присутності працівників міліції. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], розподіл якого проведено за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2011 року, що набрало законної сили. Для реєстрації свого права власності позивач звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, але отримав 22.01.2014 року відмову у такій реєстрації через відсутність відомостей щодо загальної площі об'єкту нерухомого майна, а саме загальної площі всього будинку і площі будинку, що належить відповідачу у справі. Для отримання вказаних відомостей позивач звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна із заявою про проведення поточної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту, проте працівник БТІ не зміг отримати доступу до всього домоволодіння через, як вказує позивач, ненадання відповідачем вільного доступу до своєї частини домоволодіння. Таким чином позивач вважає, що відповідач позбавляє його права повністю розпоряджатися належним йому майном, у зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову. Відповідач та її представник проти позову заперечували та вказали, що про вихід працівника БТІ відповідач не знала та була відсутня на території домоволодіння. Також вказали, що стороною позивача було закладено цеглою прохід, що з'єднує частини будинку, у зв'язку з чим потрапити в частину будинку відповідача неможливо, і сама відповідач позбавлена можливості це зробити. Таким чином, відповідач та її представник вважають, що саме позивач позбавив можливості і відповідача, і працівника БТІ доступу до частини будинку відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, з пояснень представників та матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] він є власником 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], розподіл якого проведено за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2011 року, що набрало законної сили. Для реєстрації свого права власності позивач звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, але отримав 22.01.2014 року відмову у такій реєстрації через відсутність відомостей щодо загальної площі об'єкту нерухомого майна, а саме загальної площі всього будинку і площі будинку, що належить відповідачу у справі. Для отримання вказаних відомостей позивач звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна із заявою про проведення поточної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту, проте працівник БТІ не зміг отримати доступу до всього домоволодіння через, як вказує позивач, ненадання відповідачем вільного доступу до своєї частини домоволодіння. В то же час, судом встановлено и не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що стороною позивача було закладено цеглою прохід, що з'єднує частини будинку, у зв'язку з чим потрапити в частину будинку відповідача неможливо, і сама відповідач позбавлена можливості це зробити. З отриманої на запит суду відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна вбачається, що проведення поточної інвентаризації неможливе через те, що не забезпечений доступ до всього об'єкта нерухомості. Таким чином, стороною позивача не подано належних доказів на підтвердження того, що саме стороною відповідача вчиняються перешкоди в наданні доступу до її частини домоволодіння по [ADDRESS] чи до всього домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з обставин, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом їх переконливості та обґрунтованості, не подано жодних достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, натомість доводи позивача спростовуються матеріалами справи, а отже в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed