Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року в розмірі 30568,22 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 758397,54 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 січня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № НАЕ2GK01270080, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 14920,80 доларів США, на термін до 25 січня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та порядку встановлені договором, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та щомісячно в період сплати надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати у строки та розмірі передбачені договором. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року відповідач зобов'язалася сплатити відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, відповідач грошові кошти отримала, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 25 липня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 30568,22 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 758397,54 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір кредиту № НАЕ2GK01270080, відповідно до умов якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 14920,80 доларів США на строк з 26 січня 2007 року до 25 січня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язалася повернути кредит до 25 січня 2022 року сплачуючи, щомісячно позивачу у період з «21» до «26» числа кожного місяця грошові кошти у розмірі 183,42 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією. При порушенні зобов'язань із погашення кредиту відповідач зобов'язалася сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі визначеному умовами кредитного договору, відповідач кредит отримала, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконує, в результаті чого станом на 25 липня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 30568,22 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 758397,54 гривень з яких: -заборгованість за кредитом у розмірі 12608,92 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 312827,31 гривень; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15749,30 доларів США що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 390740,13 гривень; -заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 2210,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 54830,10 гривень яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року. Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № НАЕ2GK01270080 від 26 січня 2007 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, суд вважає що сума заборгованості за кредитом у розмірі 30568,22 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 25 липня 2016 року становить 758397,54 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved