Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що 17.05.2013 р. він позичив відповідачу суму боргу в розмірі 2000 євро. Відповідач зобов'язався повернути суми боргу в строк до 17.07.2013 р. ., при цьому відповідач написав власноруч розписку. В обумовлений строк відповідач суму боргу не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу. Просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 21 728 грн. 20 коп., що еквівалентно 2000 євро, крім того просить стягнути 3% річних в розмірі 107 грн. 15 коп. та судові витрати. Позивач до судового засідання не з'явився, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Представник позивача адвокат [PERSON] надала суду заяву щодо слухання справи в його відсутність. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги засновані на Законі та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17.05.2013 р. позивач дав у борг відповідачу 2000 євро. Строк повернення боргу був обумовлений до 17.07.2013 р. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу розписку. На теперішній час відповідач відмовляється повертати борг, про що свідчить звернення позивача до судового засідання з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 1040 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору позику ( грошові кошти в тій же сумі ) в строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму позики відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, оскільки відповідач не повернув суму боргу у встановлений термін, то вимоги позивачки про стягнення з відповідача 2000 євро підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання повинно бути виконано в гривнях. Якщо в зобов'язанні встановлений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, яка підлягає сплаті в гривнах, встановлюється по офіційному курсу відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її ухвалення не встановлений договором або законом або іншими нормативно - правовими актами. Таким чином, сума яка підлягає стягненню з урахуванням курсу НБУ становить 21 728 грн. 20 коп. ( 2000 євро : 100 х 1086, 4086 грн.). Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики в письмової формі, сторони досягли між собою усіх важливих умов договору: суми позику, строку повернення та інш. Вказаний договір не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора повинен сплатити 3 % річних від простроченої суми. З урахуванням тієї обставини, що прострочка на час звернення до суду з позовом склала 180 днів, то 3% річних становить 107 грн. 15 коп. ( 21 728 грн. 20 коп.: 365 х 207 = 107 грн. 15 коп.) Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати. На підставі ст.ст. 207, 220, 625 ч.2, 1047 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved