Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що по теперішній час він - [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а саме працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування 5-го розряду в цеху енергозабезпечення №55. Однак, починаючи з лютого 2018 року відповідач не здійснює своєчасно виплати заробітної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з лютого 2018 року по січень 2020 року в розмірі 67373,00 грн. Ухвалою суду від 18.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та зазначив, що розмір заборгованості із заробітної плати, яка підлягає виплаті на користь [PERSON] , становить 56807,13 грн., що підтверджується Довідкою Товариства №16-07/326 від 16.03.2020 року. Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.07.1981року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а саме працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування 5-го розряду в цеху енергозабезпечення №55, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-10). Втім, роботодавець не здійснює своєчасно виплати заробітної плати. Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З наданої представником відповідача Довідки Товариства №16-07/326 від 16.03.2020 року вбачається, що сума заробітної плати, яка підлягає виплаті на користь [PERSON] , становить 56807,13 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, станом на 16.03.2020 року, в розмірі 56807 грн. 13коп. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial