Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4 161,72 грн Позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0312011207БН/2012-07 від 11.07.2012, який був укладений між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], останній було надано кредит для проведення операцій із застосування картки з лімітом в 6500,00 гривень, зі сплатою 28,0 % в рік на строк до 10.07.2014 включно. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність цивільної справи Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначено Солом'янському районному суду м. Києва. Як зазначив позивач згідно з п. 2.1. договору кредит надається для оплати будь-яких проведених держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових кошті клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок здійснення операцій за картковим рахунком, інноваційних довіреною особою вважається, що кредит надано безпосередньо клієнту. Позивач вказав що за пунктом 4.1. договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки визначеної згідно з умовами цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються кредитором щомісяця, а саме в останній робочий день видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений пунктом 2.2 цього договору, та дату припинення дії кредитної лінії (включно). Згідно з п. 9.1. договору у разі неповернення кредиту, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позивач посилається на те що зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту було порушено.Станом на 29.01.2016 заборгованість за кредитним договором відповідача складає 4161гривень 72 копійок, з яких: - 1841 гривень 68 копійок - заборгованість за кредитом; - 997 гривень 42 копійок - заборгованість за процентами; - 367 гривень 65 копійок - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 954 гривні 97 копійки - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. У судове засідання представник позивача не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, з якої вбачається, що представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, виклик за їх місцем перебування є неможливим, так-як з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 11.07.2012 уклали договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, що підтверджується наданою суду копією договору № 0312011207БН/2012-07 (а.с.7-10). Відповідно до цього договору, [PERSON] надано кредит для проведення операцій із застосування картки з лімітом в 6500,00 гривень, зі сплатою 28,0 % в рік на строк до 10.07.2014 включно. Як зазначив позивач згідно з п. 2.1. договору кредит надається для оплати будь-яких проведених проведених держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових кошті клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. У разі, якщо кредит буде надано внаслідок здійснення операцій за картковим рахунком, інноваційних довіреною особою вважається, що кредит надано безпосередньо клієнту. За пунктом 4.1. проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки визначеної згідно з умовами цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються кредитором щомісяця, а саме в останній робочий день видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане термін, визначений пунктом 2.2 цього договору, на дату припинення дії кредитної лінії (включно). Як вказав позивач згідно з п. 9.1. договору у разі неповернення кредиту, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит не повертається. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 29.01.2016 заборгованість за кредитним договором відповідача складає 4161гривень 72 копійок, з яких: - 1841 гривень 68 копійок - заборгованість за кредитом; - 997 гривень 42 копійок - заборгованість за процентами; - 367 гривень 65 копійок - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 954 гривні 97 копійки - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Зазначена сума заборгованості підтверджується доданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по рахунках, що містяться в матеріалах справи, правильність якого перевірена судом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов укладеного з позивачем кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року №743 «Про здійснення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. При таких обставинах, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved