overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] року померла його двоюрідна сестра [PERSON]. Він як спадкоємець за законом п'ятої черги пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки знаходився на лікуванні. Вважає що це є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Новобасанська сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно із ч.3 ст.1272 ч. ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою № 12 від 07.04.2014 року Новобасанської дільничої лікарні, [PERSON] знаходився на лікуванні з 25.07.2005 року по 05.08.2005 року. Суд вважає це поважною причиною пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини, тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом вказуючи на те, що [INFO] року померла його двоюрідна тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги, але своєчасно в шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини через хворобу. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - Курінської сільської ради Бахмацького району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] року в с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 43. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.12.2014 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, доводилась двоюрідною тіткою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконкому Курінської сільської ради Бахмацького району № 482 від 22.09.2014 року [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в с. Курінь Бахмацького району, вул. Українська. На день смерті була зареєстрована та проживала одна. За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 2596/01-16 від 19.12.2014 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою Бахмацької ЦРЛ від 22.09.2014 року, [PERSON], 1962 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні з 30.11.2006 року по 12.12.2006 року. Це є поважною причиною пропуску 6-тимісячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом вказуючи на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої, але своєчасно в шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] проживала окремо в с. Красний Колядин Талалаївського району і йому не було відомо про місцезнаходження правовстановлюючих документів, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку. Про їх місцезнаходження позивачу стало відомо в червні 2014 року. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Дмитрівської селищної ради Бахмацького району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] року в с. Красний Колядин Талалаївського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 27. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. За повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 29.08.2014 року № 1716/01-16 спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини по причині відсутності у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Суд вважає дану причину пропуску 6-місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини поважною і тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] р. померла його мати [PERSON] Він як спадкоємець за заповітом пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки в останні дні встановленогого строку захворів. Вважає, що це є поважною причиною, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Статетю 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 ««Про судову практику у справах про спадкування»», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що згідно довідки Бобровицької ЦРЛ від 10.10.2013 р. [PERSON] хворів в період з 01.10.2013 по 10.10.2013 р. Спадщина відкрилась [INFO] року, отже, шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори закінчився 06.04.2014 р. Позивач мав можливість протягом цього часу звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки до суду позивачем не надано доказів поважності причин неможливості звернення до нотаріуса протягом визначеного законом строку, в силу ст.60 ЦПК України суд приходить до висновку, що в задовленні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходяться на утриманні відповідача. Рішенням суду з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] в розмірі 14 частини всіх видів заробітку. На даний час у позивача нова сім'я: дружина, яка перебуває в декретній відпустці та двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. З 31.03.2014 року відповідач перебуває на службі в Збройних Силах України. Тому, в зв'язку зі зміною його сімейного стану та складним матеріальним становищем позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, до 16 частини всіх видів його заробітку. В судове засідання сторони не з'явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Бобровицького районного суду від 10.06.2014 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, що позивач окрім сина [PERSON], на якого сплачує аліменти, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Крім того, він на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України. При зменшенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, зміну його сімейного стану, тому вважає, що вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що рішенням Бобровицького районного суду від 15 липня 2009 року виключено запис про його батьківство з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO]. На даний час у відділі ДВС Бобровицького РУЮ знаходиться виконавчий лист від 29.11.2002 року про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на доньку [PERSON], [INFO]. В зв»язку з тим, що рішенням суду виключено запис про його батьківство з актового запису про народження дитини і позивач не має аліментних зобов»язань перед відповідачем, то відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на дочку відповідача. Тому позивач, просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] та визнати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено в судовому засіданні, Бобровицьким районним судом 29.11.2002 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 14 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, починаючи з 29 листопада 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Бобровицького районного суду від 15 липня 2009 року, яке набрало законної сили, з актового запису про народження [PERSON], [INFO], № 18 від 02.10.1998 року виключено запис про батьківство [PERSON], [INFO], що підтверджується копією зазначеного рішення. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, дата формування 07.11.2014 року, 27.09.2014 року, на підставі рішення Бобровицького районного суду від 15.07.2009 року, внесено зміни до актового запису про народження № 18 від 02.10.1998 року [PERSON], [INFO], та виключено відомості про батька [PERSON], [INFO]. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлений позов грунтується на законі, вимоги позивача підтверджуються належними доказами, тому є всі підстави для його задоволення. Оскільки позов підлягає задоволенню, то в силу ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що 20.07.2012 року було укладено шлюб між ним і відповідачем, а 18.02.2015 року шлюб між ними було розірвано за позовом відповідача, яка посилалася на припинення між ними шлюбних відносин. 13.10.2015 року відповідач народила сина [PERSON], батьком якого було вказано його, проте з огляду на певні об'єктивні обставини та твердження відповідача з'ясувалося, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки тривалий час був відсутній вдома, ніс службу в ЗСУ, тому не може бути батьком дитини, в зв'язку з чим просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. У судове засіданні позивач не з'явився, подавши заяву про підтримання позову та слухання справи у його відсутності (а.с.34). Відповідач позов визнала, підтвердила, що позивач не є батьком дитини, оскільки вони з червня 2014 року разом не проживали, а вона завагітніла і народила від іншого чоловіка. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК (як в данному випадку), має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Судом встановлено, що сторони з 20.07.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.02.2015 року. 13.10.2015 року відповідач народила сина [PERSON], батьком якого відповідно до ч.1 ст.122 СК України було записано позивача. Враховуючи, що позивачу про те, що він записаний батьком дитини, однак не є її батьком, стало відомо в червні 2016 року, що підтверджується поданням вказаного позову до суду, рішенням суду про розірвання шлюбу, датою народження та реєстрації народження дитини, відповідно на час реєстрації дитини йому про це відомо не було, що не заперечується відповідачем, кровного споріднення між позивачем і дитиною немає, на що вказують сторони, тому вимоги позивача є законними і обгрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки позивач як учасник бойових дій згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з 18.03.2011 року знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, а 18.12.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них 24.07.2011 року народився син [PERSON]. Після розлучення відповідач почала йому чинити перешкоди у спілкуванні з сином, тому він звернувся до служби у справах дітей, проте відповідач на засідання комісії не з'являлася, на його запитання чому вона не дає спілкуватися із сином вона від прямих відповідей ухилялася, тому у нього склалося стійке враження, що він не є батьком [PERSON], тому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. Ухвалою суду від 28.07.2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Волочиський відділ ДРАЦС. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, представник третьої особи не з'явилася, подавши заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутності (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнає повністю, оскільки позивач не є батьком дитини [PERSON], [INFO], додавши копію паспорта, згідно якого вона після одруження носить прізвище «Качуровська» (а.с.29-30). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК (як в данному випадку), має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Судом встановлено, що сторони з 18.03.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.12.2014 року. 02.08.2011 року відповідач народила сина [PERSON], батьком якого відповідно до ч.1 ст.122 СК України було записано позивача. Враховуючи, що позивачу про те, що він не є батьком дитини під час реєстрації народження дитини відомо не було, що не заперечується відповідачем, кровного споріднення між позивачем і дитиною немає, на що вказує відповідач, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подачу позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що познайомився з відповідачкою в травні 2005 року, зустрічався з нею, підтримував відносини, а 08.08.2006 року вони зареєстрували шлюб. У шлюбі у них 31.08.2006 року народився син [PERSON]. Він знав про вагітність відповідача, думаючи, що він є батьтком дитини. 22.01.2009 року за неможливістю спільного проживання шлюб між ними було розірвано. Нещодавно відповідач йому особисто підтвердила, що він не є батьком цієї дитини, тому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача його вимоги підтримав повністю, представник третьої особи не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнає повністю, оскільки позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON], додавши копію паспорта. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК (як в данному випадку), має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.01.2009 року. 31.08.2006 року відповідач народила сина [PERSON], батьком якого відповідно до ч.1 ст.122 СК України було записано позивача. Враховуючи, що позивачу про те, що він не є батьком дитини під час реєстрації народження дитини відомо не було, що не заперечується відповідачем, кровного споріднення між позивачем і дитиною немає, на що вказує відповідач, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подачу позову до суду.

Outcome: approved