Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що у 2000 році він самочинно побудував житловий будинок на належній йому земельній ділянці, яка розташована по [ADDRESS] Житловий будинок в експлуатацію не прийнятий і право власності на нього не зареєстровано. Просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також уточнив позовні вимоги і просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок та надвірні будівлі. Представник відповідача - Бахмацької міської ради в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будвівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорту, виготовленого 06.07.2012 року, житловий будинок садибного типу збудований на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] у 2000 році. Згідно довідки Бахмацької дільниці Прилуцького МБТІ станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомості - будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 961724 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7420310100:00:001:0416, яка роташована за адресою [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області від 31.08.1999 року № 208 дозволено [PERSON] побудувати новий житловий будинок взамін старого на існуючій садибі по [ADDRESS] згідно з планом, виданим відділом містобудування та архітектури. Заповітом, посвідченим 22.06.2005 року [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.10.2012 року власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO] року, є [PERSON]. Отже, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться самочинно побудований житловий будинок, знаходиться у власності позивача з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також враховуючи, що житловий будинок побудований позивачем з дотриманням будівельних норм і правил та не порушує права інших осіб, за позивачем слід визнати право власності на вказаний будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved