overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 23.09.2011 року виконавчим комітетом Велекомолодьківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 08. Крім того, просив неповнолітню дитину - сина [PERSON] залиши на вихованні останньої. Свої вимоги мотивував тим, що на протязі останнього року проживання виявилося, що вони з відповідачкою мають протилежні погляди на спосіб спілкування, остання не виявляє до нього поваги і він повністю втратив до неї почуття любові та поваги. В сім'ї через відсутність злагоди часто виникали сварки та скандали. Вони вже більше півроку проживають окремо один від одного. Вказав, що практично їх сім'я розпалася, поновлювати шлюбі відносили не мають наміру. Рахує, що подальше спільне проживання з відповідачкою і збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У своїх заявах, кожен окремо, просять справу розглядати у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач не заперечувала проти їх задоволення, виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Доповівши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 23.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON], що слідує із свідоцтва про його народження, копія (а.с.6). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що останні проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб розриває, при цьому відновлює позивачці, за її бажанням, дошлюбне прізвище [PERSON], неповнолітнього сина залишає на вихованні матері, проти чого не заперечував батько дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 26.07.2013 року виконавчим комітетом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14. Неповнолітню дитину дочку [PERSON] залишити на вихованні з останньою. Свої вимоги мотивував тим, що починаючи з січня 2017 року вони проживають окремо через постійні сварки та скандали, що відбувалися у присутності неповнолітньої дитини, які впливали на його психічний стан та душевні страждання дитини, а тому він звернувся до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не прибули, у заявах до суду просили розглядати справу без їх участі. Позивач заяву підтримав, просив шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дитину залишити на проживання з матірю. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Доповівши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 26.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про їх шлюб (а.с.18). 21.01.2014 року у них народилася дочка [PERSON], що слідує з свідоцтва про її народження (а.с.12). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні з січня 2017 року припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із змісту ст. 160 СК України слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини сторін, а тому шлюб розриває, при цьому залишає позивачці, за її бажанням, прізвище Гульман. Місце проживання малолітньої дитини визначає за місцем проживання її матері, про що у сторін спору не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив розірвати шлюб відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Із-за розбіжностей характерів, сімейне життя не склалося та починаючи з квітня 1995 року вони разом не проживають. Вважає, що їх сім'я розпалася, примирення у подальшому не можливе. Сьогодні він має намір створити нову сім'ю, але перешкодою цьому є реєстрація попереднього шлюбу. Захист честі та гідності вимагають розірвання шлюбу з відповідачем. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у заяві до суду просив справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, які просив задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши письмові докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 14.12.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин з квітня 1995 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить виключити відомості про нього як про батька [PERSON] з свідоцтва про народження дитини. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою по справі [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1999 року, який згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2012 року був розірваний. 29 вересня 2012 року у відповідачки народилась дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої він був записаний її батьком. Однак відповідачка мала близькі стосунки з іншим чоловіком, вважає, що батьком неповнолітньої дитини бути не може. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не прибула, до суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник Новоград-Волинського МРУЮ в судове засідання не прибула. В заяві просила судове засідання провести без її присутності. Проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини, з актового запису про її народження. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, 18 червня 2012 року між сторонами були припинені шлюбно-сімейні відносини(а.с.5). 29 вересня 2012 року у відповідачки народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком вказаний [PERSON] позивач по справі (а.с.6). Позивач зазначив, що не має кровного споріднення з дитиною [PERSON], що не заперечувалось самою відповідачкою. Відтак, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить виключити відомості про нього як про батька [PERSON] з свідоцтва про народження дитини. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою по справі [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року, який згідно рішення суду від 25.02.2015 року був розірваний. 17.10.2015 року у відповідачки народився син - [PERSON], в свідоцтві про народження якого він був записаний батьком. Однак, він народився через 11 місяців після припинення подружніх відносин, тому вважає, що батьком неповнолітньої дитини бути не може. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач у позов підтримав просив задовольнити, проти чого відповідач не заперечила. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини, з актового запису про її народження. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, 25 лютого 2015 року року між сторонами були припинені шлюбно-сімейні відносини(а.с.6). 17 жовтня 2015 року у відповідача народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком вказаний [PERSON] позивач по справі (а.с.5). Позивач зазначив, що не має кровного споріднення з дитиною [PERSON], що не заперечувалось самою відповідачкою. Відтак, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього як про батька дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебував з 04.09.2009 року в зареєстрованому шлюбі, однак з лютого 2011 року, не маючи спільних дітей, остаточно припинили подружні відносини та з того часу проживають окремо. У вересні 2013 року відповідач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і рішенням від 01.10.2013 року шлюб між нами був розірваний. Також [INFO] року у відповідача народилася донька [PERSON], яка відповідно до ст. 122 СК України була записана як донька позивача. Однак позивач не є батьком вказаної дівчинки, також не заперечує проти проведення судової біологічної експертизи для виключення його батьківства. В судове засідання позивач не прибув. В заяві просить справу слухати без його присутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання також не прибула. В заяві позов визнала, оскільки позивач не є біологічним батьком її доньки [PERSON]. Немає потреби проводити експертне дослідження. Просить судове засідання проводити без її присутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009 року, який 01.10.2013 року розірвано заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/4314/13-ц (а.с. 7). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до копії свідоцтва про народження записаний батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану, в порядку, встановленому статтями 122 та 125 кодексу. Згідно ст. 122 СК України дитина, народжена у шлюбі, походить від подружжя. Однак ст. 136 СК України визначає право особи, що записана батьком дитини відповідно до ст. 122 Кодексу оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2005 року предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, що записана батьком дитини, та дитиною. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачем позову, та не призначає по справі молекулярно-біологічну експертизу за проханням відповідача, яка повідомляє, що для неї очевидні результати даного дослідження і оплатити її вона не має змоги. Оскільки молекулярно-біологічна експертиза по справі не проведена за проханням відповідача, приймаючи до уваги її визнання позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 22.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 353. В обґрунтування позову вказує, що з січня 2014 року шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені. Їх не пов'язує спільний побут та вони перестали нести взаємні права і обов'язки. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони виявились різними людьми щ своєрідними характерами. У зв'язку з цим спільне сумісне життя з відповідачкою не склалося, збереження сімї стало неможливим. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки строк для примирення позитивного результату не дав. Відповідач в судове засідання також не з'явилась. Надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», та після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано 03.06.2004 року Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 7. Неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] залишити на виховання з відповідачкою. В обґрунтування позову вказує, що різні погляди на права та обов'язки подружжя та ведення відповідачкою домашнього господарства, відсутність не тільки спільних інтересів, а й порозуміння під час вирішення спірних питань, ставлення відповідачкою власних інтересів вище сімейних призвело до виникнення постійних конфліктів та сварок між ними, неодноразових припинень подружніх відносин. Як наслідок на початку березня 2014 р. вони з відповідачкою остаточно припинили подружні відносини, поновлювати які наміру не має. З моменту припинення подружніх відносин вони проживають окремо і кожен займається виключно власним життям. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить його інтересам та унеможливлює примирення з відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі оскільки примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання також не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON]. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її на вихованні відповідачкою. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», та після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано 05.08.2011 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 13. Неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] залишити на виховання з відповідачкою. В обґрунтування позову вказує, що на протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони з відповідачкою мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, у них відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Все це призвело до виникнення сварок, скандалів, конфліктних ситуацій та поступового погіршення стосунків між ними. Як наслідок вони втратили почуття любові та поваги один до одного, і на початку березня 2014 року остаточно припинили подружні відносини, поновлювати які бажання не мають. З моменту припинення подружніх відносин вони з відповідачкою проживають окремо один від одного, кожен займається власним життям. За таких обставин шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання також не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON]. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її на вихованні з відповідачкою. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», та після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано 15.03.2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 25. Неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] залишити на виховання з відповідачкою. В обґрунтування позову зазначає, що на протязі останнього року проживання виявилось, що вони з відповідачкою мають протилежні погляди на спосіб спілкування, відповідачка не виявляє до нього поваги і він втратив до неї почуття любові та поваги. Вже більше року вони фактично припинили подружні відносини, проживають окремо один від одного, шлюб носить формальний характер. Він на даний час проживає з іншою жінкою і має намір створити з нею іншу сім?ю. А тому подальше спільне проживання з відповідачкою і збереження сімї стало неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі оскільки примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання також не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить прізвище не змінювати. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її на вихованні з відповідачкою. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», та після розірвання шлюбу просить прізвище не змінювати.

Outcome: approved