Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів та матеріальних збитків. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.02.2017 року було укладено депозитний договір банківського вкладу №SAMDNWFD0071468090401,«Вклад Стандарт строковий на 12 місяців» на суму 20 000 грн. до 02.02.2018 року включно, під 18 % річних, із щомісячною виплатою відсотків. Також, 02.02.2017 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір банківського вкладу №SAMDNWFD0071468108101, «Вклад Стандарт строковий на 3 місяці» на суму 16 000 грн. до 02.05.2017 року включно, під 16 % річних, із щомісячною виплатою відсотків. Позивач зазначав, що 03.05.2017 року та 03.02.2018 року ним отримано суми депозитних вкладів та залишок нарахованих відсотків за вищевказаними двома договорами. Посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням встановленої величини індексу інфляції за весь час користування вкладами позивача. 04.07.2018 року на адресу суду надійшов відзив представника позивача на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволені позовних вимог у зв»язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. 05.06.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.02.2017 року було укладено депозитний договір банківського вкладу №SAMDNWFD0071468090401 «Вклад Стандарт строковий на 12 місяців» на суму 20 000 грн. до 02.02.2018 року включно, під 18 % річних, із щомісячною виплатою відсотків ( а.с. 4). Також, 02.02.2017 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір банківського вкладу №SAMDNWFD0071468108101 «Вклад Стандарт строковий на 3 місяці» на суму 16 000 грн. до 02.05.2017 року включно, під 16 % річних, із щомісячною виплатою відсотків ( а.с 5). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов'язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання перед позивачем у повному обсязі, оскільки 03.05.2017 року та 03.02.2018 року останнім отримано суми депозитних вкладів та залишок нарахованих відсотків за двома вищевказаними договорами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення грошових коштів та матеріальних збитків, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed