Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в м. Корюківка Чернігівської області проживав його дядько [PERSON]. При житті дядьку була виділена земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Будівництво було фактично закінчено через декілька років, але право власності зареєстроване не було, тому дядько звернувся до Корюківського районного суду про визнання його власником нерухомого майна. Рішенням Корюківського районного суду від 30.01.2012 його позов було задоволено і він був визнаний власником житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] м. Корюківка. На підставі цього рішення та рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради від 28 грудня 1998 року про отримання у приватну власність земельної ділянки за адресою [ADDRESS] в м. Корюківка площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд [PERSON] отримав Державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯМ №533421. 21.03.2013 [PERSON] склав заповіт за яким все своє майно заповідав позивачеві [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, на його майно відкрилась спадщина. На даний час позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та звернувся до Корюківської держнотконтори для вирішення даного питання, але нотаріус направила позивача до суду для вирішення даного питання, бо у нього відсутній документ Державний акт на право на земельну ділянку виданий покійному дядьку. Позивач просить визнати його [PERSON], [INFO], уродженця м. Корюківка Чернігівської області, власником спадкового майна за заповітом, а саме: власником спадкового майна за заповітом, а саме: власником земельної ділянки площею:0,1000 га, за адресою [ADDRESS] м. Корюківка Чернігівської області, яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №533421, виданого на підставі рішення Корюківської міської ради від 26 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею від 30 березня 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Корюківської міської ради, в судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Третя особа представник відділу Держземагенства у Корюківському районі в судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, у вирішенні позову повністю покладається на розсуд суду. В засідання учасники процесу не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що в м. Корюківка Чернігівської області проживав дядько позивача [PERSON]. При житті [PERSON] була виділена земельна ділянка по [ADDRESS] в м. Корюківка для будівництва житлового будинку. Будівництво було фактично закінчено через декілька років, але право власності зареєстроване не було, тому дядько звернувся до Корюківського районного суду про визнання його власником нерухомого майна. Рішенням Корюківського районного суду від 30.01.2012 його позов було задоволено і він був визнаний власником житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] м. Корюківка. На підставі цього рішення та рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради від 28 грудня 1998 року про отримання у приватну власність земельної ділянки за адресою [ADDRESS] в м. Корюківка площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд [PERSON] отримав Державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯМ №533421. 21.03.2013 [PERSON] склав заповіт за яким все своє майно заповідав позивачеві [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, на його майно відкрилась спадщина. На даний час позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та звернувся до Корюківської держнотконтори для вирішення даного питання, але нотаріус направила позивача до суду, бо у нього відсутній документ на право власності на земельну ділянку покійного дядька. Факт того, що позивач є власником майна померлого [PERSON] підтверджується документально: Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №533421, виданого на підставі рішення Корюківської міської ради від 26 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею від 30 березня 2012 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 12.02.2014, актовий запис №32, копією заповіту посвідченого державним нотаріусом Корюківської районного державної контори та зареєстрованим у реєстрі №133 та іншими документами. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним право власності на спадкове майно - на земельну ділянку площею 0,1000 га, за адресою [ADDRESS] м. Корюківка Чернігівської області, яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №533421, виданого на підставі рішення Корюківської міської ради від 26 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею від 30 березня 2012 року не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved