Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Ладижинхліб» та приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» на його користь майнову шкоду в розмірі 9323,67 грн., та моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн. Стягнути з відповідачів судові витрати. На обґрунтування позову повідомив, що 12 листопада 2010 року [PERSON] близько 15 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «ИЖ-2715», д.н. [NUMBER], власником якого є відкрите акціонерне товариство «Ладижинхліб» та рухаючись по автошляху Стрий-Кіровоград-Знам'янка в напрямку м.Вінниці на під'їзді до смт.Літин під час об'їзду перешкоди виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем «ГАЗ-32212», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль «AUDI-80», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся передньою частиною з автомобілем «ГАЗ-32212», д.н. [NUMBER]. Винуватець даної дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем, власником якого є ВАТ «Ладижинхліб». Цивільно-правову відповідальність ВАТ «Ладижинхліб» застраховано у ПАТ «Міська страхова компанія». Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «AUDI-80», д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень в передній частині, в зв'язку з чим йому заподіяна майнова шкода на суму 9323,67 грн. Крім того, внаслідок даної ДТП йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 4000,00 грн. та яка полягає в його моральних стражданнях і переживаннях, погіршенні його стану здоров'я та нормального ритму життя. Позивач також повідомив, що він неодноразово звертався до ПАТ «Міська страхова компанія» про виплату йому страхового відшкодування, але до цього часу страховик продовжує ігнорувати виконання своїх зобов'язань з виплати грошових коштів в якості страхового відшкодування завданої йому внаслідок ДТП майнової шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Також позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення по даній справі заочного рішення. Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення з приватного акціонерного товариства «Ладижинхліб» та приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» завданої йому матеріальної шкоди обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 988 ЦК України обов'язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2010 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «ИЖ-2715», д.н. [NUMBER], власником якого є відкрите на акціонерне товариство «Ладижинхліб» та рухаючись по автошляху Стрий-Кіровоград-Знам'янка в напрямку м.Вінниці на під'їзді до смт.Літин під час об'їзду перешкоди виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем «ГАЗ-32212», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль «AUDI-80», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся передньою частиною з автомобілем «ГАЗ-32212», д.н. [NUMBER]. Винуватець даної дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем, власником якого є ВАТ «Ладижинхліб». Цивільно-правову відповідальність ВАТ «Ладижинхліб» застраховано у ПАТ «Міська страхова компанія». Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «AUDI-80», д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень в передній частині, в зв'язку з чим [PERSON] заподіяна майнова шкода на суму 9323,67 грн. Крім того, внаслідок даної ДТП [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 4000,00 грн. та яка полягає в його моральних стражданнях і переживаннях, погіршенні його стану здоров'я та нормального ритму життя. Даний факт підтверджується сукупністю доказів. З довіреності від 24 квітня 2010 року видно, що [PERSON] має право самостійно розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, зняти з обліку) автомобілем марки «AUDI-80», 1988 року випуску з д.н. [NUMBER]. З довідки Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області від 12.11.2010 року видно, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2010 року на автошляху Стрий-Кіровоград-Знам'янка, автомобіль «AUDI-80», д.н. [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень в передній частині. З копії постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.02.2011 року видно, що [PERSON], визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності. З копії заяви від 19.10.2011 року та фіскального чеку від 24.10.2011 року видно, що [PERSON] звертався до ПАТ «Міська страхова компанія» з вимогою виплатити йому страхове відшкодування. Проаналізувавши встановлені вище факти та приведені норми закону суд робить висновок, що безпосередньо внаслідок неправомірних дій [PERSON] виникла дорожньо-транспортна пригода. Винуватець даної дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем, власником якого є ВАТ «Ладижинхліб», а цивільно-правову відповідальність ВАТ «Ладижинхліб» застраховано у ПАТ «Міська страхова компанія», тому матеріальна шкода спричинена [PERSON] повинна бути стягнута солідарно з приватного акціонерного товариства «Ладижинхліб» та приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» в повному обсязі. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Щодо позову [PERSON] про стягнення з приватного акціонерного товариства «Ладижинхліб» та приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» завданої йому моральної шкоди, то він також обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає, що з приватного акціонерного товариства «Ладижинхліб» та приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» на користь позивача необхідно солідарно стягнути 4000 грн. моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір: за вирішення позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 6-15, 60, 88, 169, 197, 208, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved