Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок злочинних дій відповідача йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 25000 гривень, оскільки вказаними коштами [PERSON] заволоділа незаконно та шляхом обману [PERSON] Окрім цього, внаслідок протиправної поведінки відносно позивача, останній зазнав душевних страждань пов'язаних з нервуванням та переживанням з приводу дій, які вчинила відповідач, а також досудовим та судовим розглядом кримінальної справи стосовно останньої. В зв'язку з вищевикладеним, [PERSON] просить стягнути на свою користь матеріальну шкоду на вищевказану суму, моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази та надавши їм правову оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 03 листопада 2016 року близько 15:30 годин, знаходячись в м. Гола Пристань Херсонської області, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, домовившись у телефонному режимі з потерпілим [PERSON] про продаж йому дизельного палива за низькою ціною, не маючи наміру виконати свої зобов'язання, з метою отримання грошей, умисно, шляхом обману, під часу зустрічі з потерпілим біля автозаправної станції в м. Гола Пристань по вул. 1 Травня, 295, яка належить ТОВ «Теплотехніка», заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 25000 гривень, після чого не виконавши своє зобов'язання про продаж пального, зникла у невідомому напрямку, розпорядившись отриманими грошима на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на вказану суму. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.12.2015 року за вищевказаним фактом [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком два роки на підставі ст. 75 КК України. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено вину [PERSON] у заподіянні позивачу матеріальної шкоди на суму 25000 грн., а тому дані обставини не потребують доказування відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За цих обставин позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на суму 25000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно положень ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Звертаючись до суду позивач в позовній заяві вказував, що в результаті вчиненого відносно нього відповідачкою кримінального правопорушення, йому довелося немало нервувати та страждати від душевного болю, пов'язаного з розслідуванням та судовим розглядом справи. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вчинення [PERSON] злочину відносно [PERSON], тривалість позбавлення позивача його власності (грошових коштів) та відповідні зміни в його житті, які полягали в пережитих відчуттях тривоги з приводу можливості повернення вказаного майна, а також необхідності приймати вимушену участь в проведенні досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду справи, що також вплинуло на повсякденність життя останнього, та виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають повному задоволенню у розмірі 5 000 грн., оскільки ця сума є достатньою для компенсації моральних переживань та такою, що відповідає обставинам справи. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 600 грн. за послуги адвоката Ярової Світлани Вікторівни та квитанції про придбання пального на загальну суму 1749,78 грн., які відносяться до витрат, пов'язаних з явкою до суду. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved