Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 11 травня 2012 року між ним та відповідачем, [PERSON] була досягнута згода щодо укладення договору позики. Предметом договору позики є гроші в сумі 35 000,00 (тридцять п'ять тисяч доларів США). Договір позики був укладений ними в письмовій формі шляхом складення розписки відповідачем особисто у присутності свідків. В той же день відповідач отримала від нього грошові кошти в сумі, зазначеній в розписці. Згідно з умовами їхньої домовленості відповідач зобов'язалася повернути йому предмет позики за першою вимогою. На його неодноразові звернення щодо виконання зобов'язання за договором відповідач відмовляла йому в цьому. Свою відмову мотивувала відсутністю фінансової можливості. 06.06.2013 року ним на адресу відповідача була направлена письмова вимога про повернення грошових коштів в строк до 01.07.2013 року. Станом на дату звернення з даним позовом зобов'язання відповідачем не виконано. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 11 травня 2012 року у сумі 279 755,00 грн. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати за сплату судового збору у сумі 2797,55 грн. Позивач та її представник у залі судового засідання підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечували проти розгляду справи за відсутністю відповідача. Відповідач у зал судового засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце слухання справи був повідомлений, належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що 11 травня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивачем було надано відповідачу позику у розмірі тридцять п'ять тисяч доларів США, яку відповідач зобов'язалась повернути за першою вимогою. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник видав позикодавцю розписку (ар.с.4). Як встановлено судом, позивач надав відповідачу кошти у сумі 35 000,00 доларів США, тим самим виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором позики від 11 травня 2012 року повністю, відповідач же у свою чергу ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів. 06.06.2013 року позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про повернення грошових коштів в строк до 01.07.2013 року (ар.с.5), але станом на дату звернення з даним позовом до суду зобов'язання відповідачем не виконано. Крім того судом встановлено, що офіційний курс гривні по відношенню до долару США встановлений Національним банком України станом на 03.07.2013 року становить: 100 доларів США = 799,30 гривні (ар.с.6). У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 11 травня 2012 року, перед позивачем виникла заборгованість, у сумі 35 000,00 доларів США, що становить 279 755,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції, що є у матеріалах справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2797,55 грн. (ар.с.1). Вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved