Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди і доводи мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою по справі в 2007 році, у них склалися неприязнені стосунки. Після розірвання шлюбу відповідачка звернулася до суду з позовом про розподіл майна, і за весь час розгляду справи, протягом чотирьох років відповідачка всіляко намагається створити ажіотаж в родині позивача, провокує на конфлікти його і членів його родини, створює неподобства та провокаційні дії в його підприємницькій діяльності, тобто утворює неподобства в питанні передачі приміщень в оренду, веде провокаційні дії в питаннях передачі приміщень в оренду, а також по відношенню до постійних клієнтів і партнерів по бізнесу, намагається максимально привести в занепад його бізнес, що їй непогано вдається. На ґрунті неприязних відносин, відповідачка з метою завадити позивачу займатися підприємницькою діяльністю. На початку грудня місяця 2010 року звернулася до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, та в Оленівську селищну раду та в податкову службу Волноваського району з заявами з недостовірною інформацією, про те, що в підвальному приміщенні магазину в будівлі [ADDRESS], на розподілі якої наполягає відповідачка, незаконно працюють ігрові автомати, в приміщенні магазину продають тютюнові та алкогольні вироби без ліценції. З цього приводу була проведена перевірка, але вказані обставини не підтвердились. Про те, що проводилась перевірка підприємницької діяльності позивача, стало відомо його колегам по бізнесу, мешканцям смт. Оленівка, Волноваського району, Донецької області, що негативно вплинуло на його підприємницьку діяльність, підірвало довіру до нього, як підприємця, зменшилась кількість покупців. Вказані підстави привели позивача до нервового стресу, і він 10.01.2011 року відчув різкій біль в серці і звернувся за допомогою до швидкої допомоги яка і відвезла його до лікарні, де йому було запропоновано лікування в стаціонарі, але він відмовився через родинні обставини, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Після обслідування, було встановлено ішемічну хворобу серця, і до теперішнього часу позивач проходить курс лікування, але покращення не відчуває. На протязі всього часу, позивач витратив багато коштів на придбання ліків. Вважає, що відповідачка спричинила йому матеріальну шкоду на суму 4388 гривень 60 копійок, а потім позивач подав доповнення до позову про стягнення ще в сумі 2194 гривні 30 копійок, які він витратив на купівлю медичних препаратів, а також моральну шкоду, в тому, що принизила його честь, гідність і ділову репутацію, що призвело до моральних страждань. Порушились на підставі неправдивих відомостей, взаємовідносини з партнерами по бізнесу та близькими людьми, вважає що відповідачка не має морального права втрачатись в його особисте життя та в трудове життя, тому вважає, що відповідачка спричинила йому моральну шкоду на суму 50 000 гривень яку і просить стягнути з відповідачки, а також визнати недостовірною інформацію, викладену [PERSON] в заяві до Волноваського РВ ГУМВД України в Донецькій області про те, що в підвальному приміщенні незаконно працюють ігрові автомати та зобов'язати спростувати дану інформацію, шляхом написання заяви до Волноваського РВ ГУМВС в Донецькій області. Позивач позов підтримав, в останнє судове засідання не з'явився, але по телефону просив розгляд справи закінчити в його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала, просила відмовити, подала письмові заперечення на позов, також пояснила, що в Волноваський РВ ГУМВС України не зверталась, а звернулася до Оленівської селищної ради, яка її заяву переадресувала до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, в останні судові засідання відповідачка не з'являлася про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, що вбачається з поштових повідомлень і розписки про отримання судових повісток, про причину неявок суд не інформувала, тому причину її неявок суд, визнав не поважними і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду свідчила, що сторони знає, за місцем проживання, відносини з сторонами по справі не підтримує. В восени 2010 року вона знаходилась в приміщенні магазина [ADDRESS], в магазин зайшла відповідачка по даній справі, в нетверезому стані, стала кидати торти, які знаходились на полицях в приміщенні магазину, висловлювала різні неприємності на адресу позивача по справі, а також те, що скоро все буде належати їй. Аналогічні свідчення дали і свідки - [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду свідчила, що в підвальному приміщенні магазину, розташованого в будинку[ADDRESS], вона разом з хлопцем на ім'я [PERSON], прізвища якого не назвала, грала на гральних автоматах, але не вказала коли це було, також не назвала і адміністратора грального закладу. З ліцензії серії [NUMBER] від 18.02.2010 року, що є наявною у справі вбачається, що позивач має дозвіл на торгівлю тютюновими виробами, оскільки є суб'єктом підприємницької діяльності, а з ліцензії серії [NUMBER] від 18.02.2010 року, що також є наявною у справі вбачається, що позивач має право на роздрібнену торгівлю алкогольними напоями. Про те, що відповідачка з заявою зверталася до Оленівської селищної ради, а остання направила її звернення до Волноваського РВ ГУМВС України по факту діяльності ігрового клубу, в підвальному приміщенні магазину, розташованому в будинку [ADDRESS], вбачається з матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи, що згідно вхідного № 323 від 06.12.2010 року на заяві [PERSON], вона звернулася до голови Оленівської селищної ради, і повідомляє, що в підвальному приміщенні магазина [ADDRESS], встановлені і працюють гральні автомати, а відповідно супровідного листа № 641 від 08.12.2010 року голова Оленівської селищної ради направив заяву [PERSON] до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області для перевірки викладених обставин. Доводи відповідачки про те, що в підвальному приміщенні розташовані гральні автомати, спростовано постановою про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.6 п.2 КПК України, що є наявною у справі, тому до пояснень в цій частині відповідачки і свідчень свідка [PERSON] суд ставиться критично. Не заслуговують на увагу доводи позивача в частині того, що відповідачка спричиняє позивачу неподобства в частині здачі приміщень в оренду, оскільки ухвалою Волноваського районного суду від 16.11.2007 року накладено арешт на майно, в тому числі і на приміщення [ADDRESS] і заборонено вчиняти певні дії, а саме: передавати в оренду, володіння, користування та розпорядження на підставі доручення. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглядати звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Враховуючи, що відповідачка по справі, [PERSON], зверталася до органів місцевого самоврядування, а органи місцевого самоврядування направили її заяву до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, в якому вказувала про те, що в підвальному приміщенні магазину [ADDRESS] працюють ігрові автомати, дана заява була перевірена відповідно до вимог чинного законодавства, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, а вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, в частині визнання недостовірною інформацією викладеною відповідачкою в заяві при зверненні до органів місцевого самоврядування і в спростуванні недостовірної інформації шляхом подання заяви до Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, оскільки у такому випадку мала місце реалізація відповідачкою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Тому в цій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю вимог. Доводи позивача відносно того, що неправомірними діями відповідачки, під час роботи магазину, коли вона приходила в приміщення магазину і висловлювалась негативно на його адресу, тому зменшилось коло покупців в його магазині, а відповідно зменшився і товарообіг товарів і були припинені поставки, вбачається з наданих суду листів від ТОВ «ТД Домініон» № 04/1643 від 14.04.2011 року, АЛП Ахудзянов № 734 від 12.04.2010 року та ВАТ «Сан Інтербрю Україна» № 164/748 від 16.03.2009 року, згідно яких в зв'язку з різким зниженням товарообігу, вимушені припинити поставку товарів до магазину в зв'язку нерентабельністю поставок, що є наявними у справі, а також свідченнями свідків, [PERSON] та [PERSON], які свідчили, що відповідачка в нетверезому стані приходила в магазин і в присутності покупців, розкидала товар в приміщенні магазину і висловлювалась негативно в адрес позивача, і стверджувала, що все буде її, що стало причиною зменшення кола покупців і товарообігу, чим принизила честь, гідність і ділову репутацію позивача, і спричинила моральну шкоду, тому на підставі ст.23 ч.4 ЦК України, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню в сумі 300 гривень, а в іншій частині позову відмовити. Доводи позивача відносно того, що вказані підстави привели його до нервового стресу, він 10.01.2011 року відчув різкій біль в серці і звернувся за допомогою до швидкої допомоги яка і відвезла його до лікарні, де йому було запропоновано лікування в стаціонарі, але він відмовився через родинні обставини, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Після обстеження, було встановлено ішемічну хворобу серця, і до теперішнього часу позивач проходить курс лікування, але покращення не відчуває. На протязі всього часу, позивач витратив багато коштів на придбання ліків. Вважає, що відповідачка спричинила йому матеріальну шкоду на суму 4388 гривень 60 копійок та на суму 2194 гривні 30 копійок, яку він витратив на купівлю медичних препаратів, але квитанцій на придбання ліків надано на суму 3664 гривні 71 копійку, а згідно висновку судово-медичної експертизи № 291 від 15.04.2013 року, стресова ситуація в грудні місяці 2010 року могла привести до загострення наявних у позивача захворювань та викликала необхідність звернення за медичною допомогою 16.12.2010 року та 10.01.2011 року, але суд також приймає до уваги, що стресова ситуація привела до загострення хвороби на яку хворий позивач, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди на придбання ліків підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 гривень. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави і судові витрати в сумі 272 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial