overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 29 травня 1993 року в Фасівській сільській раді Володарсько-Волинського району, Житомирської області, актовий запис № 1. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення по суті заявлених вимог. Відповідачка будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Житомирщина» від 21.07 2015 року № 70-71 (а.с.20-21), в судове засідання не з'явилась про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовної заяви слідує, що сторони уклали між собою шлюб 29 травня 1993 року, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. В жовтні 2013 року відповідачка покинула сім'ю. За цей час відповідачка не цікавилась дитиною та станом справ у сім'ї. Позивач сам виховує та піклується про дитину, дбає про матеріальне забезпечення сім'ї. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо, що дає підстави до задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору від 03 серпня 2011 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 серпня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією анкети-заяви. Відповідач порушила умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року складає 13716 гривень 51 копійку, що підтверджується розрахунком. Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору від 03 червня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 червня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір (а.с. 4). Відповідач порушила умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 18 травня 2017 року складає 3349 гривень 41 копійку, що підтверджується розрахунком (а.с. 3). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору від 04 квітня 2012 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 квітня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 6-31). Відповідач порушив умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року складає 16808 гривень 92 копійки, що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору від 19 листопада 2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 19 листопада 2013 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 18 січня 2017 року складає 20859 гривень 10 копійок, що підтверджується розрахунком. Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного кредитного договору від 28 лютого 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 лютого 2015 року між сторонами укладено кредитний договір (а.с. 4). Відповідач порушила умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 18 травня 2017 року складає 1599 гривень 12 копійок, що підтверджується розрахунком (а.с. 3). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 25 листопада 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 25 листопада 2015 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с. 5-30). Як вбачається з розрахунків кредитної заборгованості відповідач [PERSON] порушив умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, допустивши кредитну заборгованість, розмір якої станом на 06 жовтня 2016 року складає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 10870,84 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 410,08 грн., заборгованість за пенею та комісією -434,83 грн., штраф згідно п. 2.2. Генеральної угоди 8543,25 грн., всього 20259 гривень (а.с. 4, 59, 60-63, 67). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для часткового задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача, відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України, враховуючи перерахування відповідачем коштів на погашення кредитної заборгованості після предявлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, 03.07.2009 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області в Кризі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 337. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені, майновий спір відсутній. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначив, що питання щодо майна та проживання дитини будуть вирішувати окремо. Не заперечує проти заочного розгляду справи та просить судові витрати залишити за ним. Відповідач у судові засіданні, призначені судом на 30.03.2021 року, 13.05.2021 року, 04.06.2021 року, 03.09.2021 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 337 від 03 липня 2009 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведуть. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, сторони спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 січня 2007 року з дозволу доньки власника будинку заселився в будинок № 118 по вул. Водолазко в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області, який відкрито, добросовісно і безперервно володіє по теперішній час. Позивач вважає, що він набув право власності на будинок за набувальною давністю. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 січня 2007 року по теперішній час проживає на правах домовласника в спірному житловому будинку № 118 по вул. Водолазко в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-15). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2011 року позивачем було виявлено, що відповідач, який мешкає за адресою [ADDRESS] з метою зменшення оплати за фактично спожиту електроенергію, здійснив самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику, чим порушил п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562. За даним фактом правопорушення складений акт № 801537 від 02.04.2011 року, який оскаржений у встановленому законом порядку не був. Розмір збитків, заподіяних відповідачем позивачу становить 2611 грн. 51 коп. Позивач просив винести рішення про стягнення з відповідача на його користь суми збитків у розмірі 2611 грн. 51 коп., також стягнути витрати на оплату судового збору розмірі 229 грн. 40 коп. 04.02.2014 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, неодноразово ігнорував явку в судове засідання, повідомлявся про місце та час розгляду справи по суті належним чином та своєчасно. Суд прийшов до висновку про розгляд справи у заочному порядку. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.06р. № 562, енергопостачаюча організація зобов'язана забезпечувати надійне постачання електричної енергії споживачу, а він в свою чергу - забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цих Правил. 02.04.2011 року у будинку [ADDRESS], в якій проживає відповідач, представниками позивача встановлено, що споживач електричної енергії [PERSON] з метою зменшення оплати за фактично спожиту електроенергію, здійснив підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику, минувши прилад обліку, чим порушила п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562. За даним фактом правопорушення був складений акт № 801537 від 02.04.2011р. про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» ( а.с.5), який оскаржений у встановленому порядку не був. На підставі зазначеного акту, позивачем відповідно до п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікової внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656, був проведений розрахунок обсягу та вартості збитків, заподіяних відповідачем позивачу. Таким чином, розмір збитків, заподіяних відповідачем підприємству позивача становить 2611 грн. 51 коп. Таким чином суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 квітня 2015 року члену кредитної спілки [PERSON] було надано кредит на суму 4400 гривень терміном користування 12 місяців зі сплатою щомісячно 60% річних за користування. Позивач зазначив, що позичальник порушила умови укладеного кредитного договору, що стало наслідком кредитної заборгованості, яка станом на 18 жовтня 2017 року складає 4718 гривень 99 копійок. Належність виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором забезпечено порукою відповідача [PERSON], тому позивач вимагає стягнення кредитної заборгованості з відповідачів у солідарному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року між кредитною спілкою «Центр-Кредит» і позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 22, відповідно якому позичальник отримала кредит в сумі 4400 гривень зі сплатою 60% річних за користування кредитом строком на 12 місяців (а.с. 6-7). Належність виконання умов укладеного кредитного договору забезпечено порукою відповідача [PERSON] (а.с. 10). Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2017 року складає 4718 гривень 99 копійок (а.с. 7). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч. 1 ст. 553 ЦК України, відповідно якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; ч. 1 ст. 554 ЦК України, відповідно якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, вимоги позивача - правомірні. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів в рівних частках, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.05.2008 р. померла його мати [PERSON], проте він не звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний про такий обовязок. Від представника позивача надійшла заява, у якій той просив розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач подав заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що матір позивача [PERSON], померла 04.05.2008 р. у с. Студенок у віці 79 років (а.с. 4-6). За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 18). За інформацією Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, на день смерті [PERSON] проживала сама (а.с.7). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, а спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~ цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи зазначені обставини у сукупності з віком позивача, його заінтересованістю у спадщині, відсутністю заперечень відповідача на поновлення позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини та з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності, а тому задовольняє позов. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 16, 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved