Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], третя особа ТОВ «ЮГОС ПЛЮС», якою просить: 1.Розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року між орендодавцем [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] та орендарем [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], зареєстрований у Токмацькому міськрайонному управлінні юстиції за №50679162 від 24.12.2015 року на земельну ділянку площею 5,81 га. кадастровий номер [NUMBER] у зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO], порушення умов договору оренди земельної ділянки та відсутності волевиявлення спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на виконання укладеного договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року. 2.Стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадкоємців після смерті [PERSON], померлого [INFO], заборгованість по орендній платі згідно договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року за 2017 рік в розмірі 1853 грн. 86 коп. в солідарному порядку. 3.Стягнути з відповідачів [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] всі судові витрати по справі, підтверджені документально. 4.Повернути [PERSON] суму переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом згідно ухвали від 03.05.2018 року. Позов обґрунтовує наступним. Згідно Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 08 травня 2003 року на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 24 вересня 2002 року №250, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 5,81 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району, Запорізької області. Між позивачем та [PERSON], паспорт серія [NUMBER], виданий Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області 07.06.2001 року, який надалі іменується «Орендар», з другого був укладений договір оренди земельної ділянки 02 грудня 2015 року. Об'єктом оренди являється земельна ділянка площею 5,81 га, у тому числі 5,81 га. ріллі, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Строк дії договору 10 років. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки відбулася 24 грудня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 50679162. Згідно умов договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, за загальну площу земельної ділянки, і становить 3% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 4438,40 грн., що була визначена станом на 02.12.2015 року. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного поточного року. Викладене передбачено п.п.8-10 договору оренди земельної ділянки. Влітку 2017 року позивачу стало відомо про те, що [PERSON], «Орендар» за договором оренди від 02.12.2015 року, помер [INFO]. Згідно до п. 36 умов договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року: право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Між тим, договором не передбачено право орендаря без відому позивача передавати належну на праві приватної власності земельну ділянку позивача іншим особам. При таких обставинах позивачем проявлена ініціатива розшукати спадкоємців першої черги померлого орендаря [PERSON], щоб визначитися з тим, хто конкретно буде мати права та зобов'язання орендаря за договором оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року. Практично позивач зіткнувся з такою ситуацією, що спадкоємці першої черги померлого [PERSON] жодним чином не виявили бажання продовжувати з позивачем орендні правовідносини, уникають спілкування з позивачем, ніяк не виходять на зв'язок, чим порушені умови договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року. За договором оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року порушені строки сплати орендної плати, внаслідок чого існує заборгованість по орендній платі за 2017 рік. Обгрунтування позовних вимог полягає у наступному: 1. Згідно до п. 10 договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Однак, на даний час існує заборгованість по орендній платі в сумі 1853,86 грн. за 2017 рік, на отримання якої позивач претендує. Тим, що позивачу не сплачена своєчасна орендна плата порушені умови п. 10 договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року, а також ст. 25 Закону України « Про оренду землі». Для позивача сума заборгованості являється значною, бо в позивача існують суттєві матеріальні труднощі та вона перевищує мінімальний прожитковий мінімум за 2017 рік. З урахуванням того, що [PERSON] користувався земельною ділянкою позивача ще до 2015 року, то раніше позивач отримував у 2012 році, а потім у 2016 році від [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 20 000 грн. (15000 (2012 р.) + 5000 (2016 р.), але при визначенні заборгованості по орендній платі позивачем добросовісно враховується сума 20 000 грн., тобто позивач не має наміру отримати нічого зайвого після смерті [PERSON] Довідкою Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак від 02.02.2018 року № 145/120-18 підтверджується нормативна грошова оцінка одного гектара (рілля) з урахуванням коефіцієнту індексації станом на період 2013 - 2017 року включно. Розрахунок заборгованості по орендній платі наступний: у 2013 р. 20071,06 грн. - нормативна грошова оцінка одного гектара, в оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,81 га. (рілля), в договорі оренди передбачена орендна плата в розмірі 3%. Таким чином 20071,06 грн. х 5,81 га. = 116612,85 грн.; 116612,85 грн. х 3% = 3498,39 грн.; у 2014 році 20072,06 грн. х 5,81 га. = 116612,85 грн.; 116612,85 грн. х 3%= 3498грн. 39 коп. У 2015 році 25071,86 грн. - нормативна грошова оцінка одного гектара, в оренду передана земельна ділянка площею 5,81 га (рілля), в договорі оренди передбачена орендна плата в розмірі 3%. Таким чином 25071,86 грн. х 5,81 га. = 145667,5грн.; 145667,5 x 3%= 4370,025 грн. У 2016 році 30083,38 грн. - нормативна грошова оцінка одного гектара, в оренду передана земельна ділянка розміром 5,81 га. (рілля), в договорі передбачена орендна плата в розмірі 3%. Таким чином 30083,38 x 5,31 га. = 174784,43 грн.; 174784,43x3%= 5243,53 грн.; у 2017 році 30083,38x5,31 га .= 174784,43 грн.; 174784,43x3%= 5243,53 грн. За змістом позовної заяви позивач вже вказував про те, що [PERSON] фактично обробляв землю позивача з 2012 року, тобто до офіційного укладання між ними договору у 2015 році, а тому позивачем враховуються всі роки існування їхніх взаємовідносин відносно земельної ділянки. За період 2013 р., 2014 р., 2015 р. підлягало сплаті 11366,80 грн. орендної плати, фактично було сплачено 15000 грн., переплата становить суму 3633,19 грн. За період 2015, 2016 роки орендна плата становить загальну суму 10487,06 грн. - 3633,19 грн. -5000 грн. = 1853,86 грн. Таким чином на даний час не сплачена позивачу орендна плата за 2017 рік в розмірі 1853 грн. 86 коп. Заборгованість виникла із-за не виконаного зобов'язання [PERSON] внаслідок його смерті у 2017 році, позивачем вказувалася, що достовірна дата смерті позивачу не відома. Спадкоємці першої черги не повідомляли позивача про відкриття спадщини, той факт, що за договором оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року не виконанні зобов'язання вони ігнорують. У відповідності до ст.1282 ЦК України існує обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 03 травня 2018 року по справі 328/635/18 позивачу стало достовірно відомий перелік спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] Таким чином спадкоємцями після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], [INFO], мати [PERSON], 1951 року народження, батько [PERSON], 1946 року народження, його дружина [PERSON], 1975 року народження, його син [PERSON], 2006 року народження, що підтверджується наданими суду матеріалами спадкової справи, про що вказується в ухвалі від 03.05.2018 року. Окрім усного спілкування, позивач звернувся до спадкоємців письмово, що підтверджується рекомендованими листами до кожного з них окремо від 7 березня 2018 року. Згідно до п. 36 договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року, позивачем з'ясовувалася дата смерті [PERSON], як сторони в договорі оренди землі від 02.12.2015 року, а також те, хто має намір нести зобов'язання по вказаному договору оренди землі замість померлого [PERSON] На час звернення до суду від спадкоємців першої черги померлого орендаря [PERSON] позивачу відповіді не надійшли, але кожному з них достовірно відомо про існування боргу по орендній платі. Відсутність у відповідачів, спадкоємців померлого [PERSON], бажання спілкуватися з позивачем, як орендодавцем по договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року дають позивачу підстави вважати, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відмовляються від виконання умов договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року, але в позивача відсутні письмові заяви спадкоємців орендаря про їх відмову стати орендарями. В такому разі позивач позбавлений можливості у визначеному порядку звернутися до державного реєстратора. Згідно до ч. 2 ст. 526 ЦК України, виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настання інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставини, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Позивач закономірно претендував на те, щоб існувала визначеність про існування сторони орендаря в якості спадкоємців [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 02 грудня 2015 року, але безрезультатно. У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. В п. 34 договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. В позивача відсутні письмові заяви спадкоємців орендаря [PERSON] про їх відмову стати орендарями, щоб позивач міг визначитися з припиненням правовідносин між ними згідно до вимог ст. ст. 7, 31 Закону України « Про оренду землі» в позасудовому порядку та звернутися до державного реєстратора. Крім того, жодним з них позивач не повідомлений про наявність в них бажання стати орендарем, але земельна ділянка позивачу не повернута згідно акту прийому-передачі. Викладені обставини вимушують позивача звернутися до суду за захистом порушених прав орендодавця у відповідності до ст. 16 ЦК України. Усними зверненнями влітку 2017 року та письмовими зверненнями від 7.03.2018 року до спадкоємців орендаря [PERSON] підтверджуються вжиття позивачем заходів для досудового врегулювання спору, одночасно позивачем зверталася їх увага на те, що позивача звернення до суду буде передбачати судові витрати. Разом із позовною заявою позивача не може бути надана копія свідоцтва про смерть [PERSON], оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] знаходиться у відповідачів. Також документи на підтвердження того, хто із спадкоємців та коли прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] в оригіналі знаходяться в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив наступне. До підписання договору оренди він написав розписку, коли в 2016 році він отримав за оренду 5000 грн. Ще у 2012 році він передав всю землю, договір оренди якої він хоче розірвати. Він у [PERSON] брав 15 000 грн. за оренду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини, якими вони обгрунтовані в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав надав відзив наступного змісту. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 02.13.2015 року зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2015 року, між позивачем [PERSON] та [PERSON] досягнуто домовленості про оренду земельної ділянки площею 5,81 га., кадастровий номер [NUMBER], строком на 10 років. [INFO] орендар за договором - [PERSON] помер. Абзацем 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про оренду землі» встановлено право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до абзацу 2 пункту 36 Договору оренди від 02.12.2015 року - право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі за № 6-375цс15, за змістом частини першої статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря у разі, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. У випадку їх відмови чи відсутності таких спадкоємців право оренди переходить до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та вищевказаного Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря, (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, які є предметом цього договору. Після отримання спадщини, можливо внести зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема у частині визначення сторони орендаря. Жодних відмов у виконання зобов'язань за договором оренди спадкоємцями не здійснювались. Відповідно вимог цивільного законодавства, протягом строку прийняття спадщини, спадкоємцями першої черги - [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (батько) звернулися до Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу, однак у зв'язку із великим навантаженням нотаріусом до теперішнього часу не видано спадкоємцям жодного документу, що підтверджує право спадщини за законом. Зі слів працівників Токмацької районної державної нотаріальної контори орієнтовний строк видачі свідоцтв про право спадщини за законом липень - вересень 2018 року. У зв'язку з чим укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року не є можливим, так, як державний реєстратор під час проведення державної реєстрації вимагає надання документів, що підтверджують прийняття спадщини. Стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 1853,86 грн. за 2017 рік, не відповідають фактичним обставинам. Так позивач у позові визнає отримання від [PERSON] грошових коштів у сумі 15000 грн. у 2012 році та 5000 грн. у 2016 році. Під час отримання грошових коштів позивачем [PERSON] надано розписки про отримання грошових коштів. У розписці від 06.04.2012 року, складеною відповідачем [PERSON], та підписаною особисто [PERSON] в присутності двох свідків зазначено, що останній отримав грошові кошти в сумі 15000 грн., як орендна плата за земельний пай з 2013 року по 2018 рік, та у подальшому претензій у зв'язку з підвищенням, орендної плати не має. (копія розписки надається до відгуку, оригінал перебуває у відповідача [PERSON]) Крім того, 03.07.2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 грн. за оренду земельної ділянки, (копія розписки надається до відгуку, оригінал перебуває у відповідача [PERSON]). Таким чином, орендарем [PERSON] належним чином виконувались умови договору оренди земельної ділянки від 02.12.2015 року, та сплачено орендну плату, виходячи з викладено, до 2019 року. Також відповідачі заперечують, щодо наданого розрахунку судових витрат позивача з наступних підстав. Так, позивечем [PERSON], не вірно визначено ціну позову так, як відповідно п.8 ч.1 до ст.176 ЦПК України - ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки. У зв'язку з чим вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки є майновою вимогою. Відповідно абзацу 2 підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» - у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою неооплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Витрати на професійну правничу допомогу позивачу не підтверджені документами визначених статтею 26 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На підставі викладеного вважають, що позовна заява [PERSON] про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за орендну плату є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 178 ЦПК відповідачі повідомляють суд про розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в розмірі 6500 грн. Відповідач [PERSON] підтримала заперечення свого представника. Представник неповнолітнього відповідача - орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представники третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «ЮГОС ПЛЮС» в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач надав відповідь на відзив наступного змісту. По-перше, міркування з боку відповідачів про велике навантаження державного нотаріуса, у зв'язку з чим орієнтований строк видачі свідоцтва про право на спадщину за законом може бути, нібито зі слів працівників нотаріальної контор, лише липень - вересень 2018 року, для вирішення даного спору по суті не мають жодного значення, а тому не можуть бути прийняті судом як аргументами проти позову позивача. Відповідачами підтвердженого те, що вони звернулися до Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та не відмовлялися від спадщини у встановлений законом строк, а тому позивач правильно визначив відповідачів у своєму позові. Між тим, вказаний факт у всякому випадку повинен бути підтверджений належними доказами, у зв'язку з чим позивачем викладалося у позовній заяві прохання до суду витребувати з Токмацької районної державної нотаріальної контори копії документів з спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Якщо спадкоємці прийняли спадщину, але зволікають з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця або з метою ухилення від сплати податків та інше, то для позивача не існує правових перешкод для звернення до суду у визначеному законом порядку. Такі свої доводи проти відзиву відповідачів [PERSON] позивач викладає,

Outcome: dismissed