Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 22.04.2016 року було укладено договір № 1007682 про надання кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000.00 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у додатку №2, який є невід»ємною частиною договору кредиту. Позичальник зобов»язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов»язання згідно п.1.1 Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до договору та становить 1 727.00 грн. Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтет ними платежами з 01 по 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.05 2016 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 12.12.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 52 828.11 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 19 510.70 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 8 746.46 грн., заборгованість по комісії в розмірі 15 594.36 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 6 000.00 грн., заборгованість по рахунку інфляції - 2 356.45 грн., заборгованість за 3% річних - 620.14 грн. Ухвалою суду від 14.02.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 22.04.2016 року було укладено договір № 1007682 про надання кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000.00 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у додатку №2, який є невід»ємною частиною договору кредиту.Позичальник зобов»язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов»язання згідно п.1.1 Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до договору та становить 1 727.00 грн. Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтет ними платежами з 01 по 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.05 2016 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачем не виконуються належним чином зобов»язання за кредитним договором, порушуються його умови, заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. Крім того судом береться до уваги факт визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 762.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved