Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та в його обґрунтування посилався на те, що 28 жовтня 2016 року між ним та відповідачем ТОВ СП «Колорит» укладений договір № 137/016, згідно якого [PERSON] зобовязався надати ТОВ СП «Колорит» безпроцентну поворотну фінансову допомогу на поповнення зворотних засобів в розмірі 150 000,00 грн., а ТОВ СП «Колорит» зобовязалося повернути грошові кошти в передбачений договором термін. На виконання п. 3.2. договору, за усним замовленням відповідача, [PERSON] 14 березня 2017 року внесено готівкою до каси підприємства відповідача 149 500,00 грн. В той же день, бухгалтерією відповідача покладено на розрахунковий рахунок ТОВ СП «Колорит» від імені [PERSON] раніше отриману від останнього готівкою суму 149 500,00 грн. Таким чином 14.03.2017 року [PERSON] виконано обовязок за договором. Відповідно до п. 4.1. договору передбачено, що строк погашення безпроцентної поворотної фінансової допомоги не пізніше 1 (одного) календарного місяця з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок позичальника, тобто відповідач мав повернути отриману грошову суму 14 квітня 2017 року, однак до теперішнього часу відповідачем зобовязання не виконано, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь отримані за договором безпроцентної поворотної фінансової допомоги № 137/016 від 28 жовтня 2016 року грошові кошти в розмірі 149 500, 00 грн. та сплачений ним судовий збір в розмірі 1 495,00 грн. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с. 25). Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 28). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ СП «Колорит» укладений договір № 137/016, згідно якого [PERSON] зобовязався надати ТОВ СП «Колорит» безпроцентну поворотну фінансову допомогу на поповнення зворотних засобів в розмірі 150 000,00 грн., а ТОВ СП «Колорит» зобовязалося повернути грошові кошти в передбачений договором термін (а.с. 4). Відповідно п. 3.1. договору фінансова допомога надається шляхом безготівкового переводу грошових коштів із розрахункового рахунку позикодавця на розрахунковий рахунок позичальника або шляхом внесення позикодавцем готівкових грошових коштів до каси підприємства позичальника. Згідно до п. 3.2 договору позикодавець надає фінансову допомогу частками, за усним замовленням позичальника. На виконання п. 3.2. договору, за усним замовленням відповідача, [PERSON] 14 березня 2017 року внесено готівкою до каси підприємства відповідача 149 500,00 грн., що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 14.03.2017 року (а.с. 5). В той же день, бухгалтерією відповідача покладено на розрахунковий рахунок ТОВ СП «Колорит» від імені [PERSON] раніше отриману від останнього готівкою суму 149 500,00 грн., що підтверджено копією квитанції № 285326015 від 14.03.2017 року та копією банківської виписки по розрахунковому рахунку ТОВ СП «Колорит» станом на 14.03.2017 року (а.с. 6-7). Отже, 14.03.2017 року позивачем виконано обовязок за договором. Відповідно до п. 4.1. договору передбачено, що строк погашення безпроцентної поворотної фінансової допомоги не пізніше 1 (одного) календарного місяця з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок позичальника, тобто відповідач мав повернути отриману грошову суму 14 квітня 2017 року, однак до теперішнього часу відповідачем зобовязання не виконано, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ СП «Колорит» та [PERSON] станом на 01.06.2017 року (а.с. 8) та довідкою АТ «ПроКредит Банк» № 113-1-2/17/420 від 07.06.2017 року, з якої видно, що за період з 01.03.2017 року по 07.06.2017 року на рахунки, що належать [PERSON] не надходили кошти від ТОВ СП «Колорит», в тому числі згідно договору поворотної фінансової допомоги № 137/016 від 28.10.2016 року (а.с. 9). Як зазначив позивач в позовній заяві на його неодноразові усні звернення до позивач з вимогою повернення грошових коштів за договором безпроцентної фінансової допомоги відповідач не надав жодної відповіді, про що не заперечував відповідач надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частино 3 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем належним чином не виконані зобовязання за договором № 137/016 від 28 жовтня 2016 року, оскільки у визначений договором строк він не повернув суму боргу, на неодноразові звернення позивача про повернення суми боргу, ухилявся від повернення боргу, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 149 500,00 грн. Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1495,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved