Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року. Шлюб реєструвався в Іларіонівській селищній раді Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №56. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] на утримання якої позивач сплачує аліменти. За час сумісного життя сторони не знайшли взаєморозуміння. В їх сім'ї стали виникати сварки, скандали і спільне життя стало неможливим. Позивач залишив сім'ю та повернувся до свою родину, де мешкає до теперішнього часу. Більше трьох років він з дружиною не спілкується. Спільне господарство не ведеться. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. Позивач вважає, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Також просить змінити відповідачеві прізвище на «[PERSON]», а також стягнути на його користь судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася , але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, але не визнає вимоги про зміну її прізвища та стягнення з неї судових витрат, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд , згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання шлюбу, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], укладеним між [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу - шлюбним чи дошлюбним, є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище. Відповідач у результаті укладення шлюбу з позивачем змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище «[PERSON]», а тому вимоги позивача щодо зміни прізвища відповідачеві після розірвання шлюбу задоволенню не підлягають. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати по справі розділити порівну між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial