Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, де зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МК 355-07 від 21.12.2007. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 140 000 грн. строком до 20.12.2022. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір іпотеки, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: Хлібний павільйон літ «А», загальною площею 16,00 кв.м., металевий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконує вимоги договору кредиту просить в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного павільону ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у залі суду проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту отримання ним кредитних коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.12.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №МК 355-07 від 21.12.2007. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 140 000 грн. строком до 20.12.2022. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 19% річних в строк та в порядку, встановлених договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.12.2007 позивач та відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: Хлібний павільйон літ «А», загальною площею 16,00 кв.м., металевий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 2-4686, Хлібний павільйон літ «А», загальною площею 16,00 кв.м., металевий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Всупереч вимог Кредитного договору, статей 526, 527, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, відповідач умов договору не виконує, належні платежі не здійснює, в зв'язку з чим заборгував позивачу 249 357 гривень 92 копійки, з яких: заборгованість по кредиту - 122 120,86 грн., в тому числі простроче тіло - 35 009,90 грн.; заборгованість по відсоткам - 92 069,71 грн., в тому числі прострочені відсотки - 91 149,79 грн.; заборгованість з комісії - 3 338,65 грн., в тому, числі прострочена комісія 3 338,65 грн.; заборгованість з пені - 31 828,70 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною 1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Суд не бере уваги посилання відповідача на те, що він не отримував у позивача кредитних коштів, оскільки після укладання кредитного договору його послідуючи дії, а саме, написання заяв на адресу позивача, сплата заборгованості, свідчать про те, що кредитні кошти [PERSON] були отриманні і кредитний договір позивачем в частині надання цих коштів виконаний. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - Хлібний павільйон літ «А», загальною площею 16,00 кв.м., металевий, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є обгрунтованим і тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в рівних частках.

Outcome: approved