Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: - поділити житловий будинок лі. «А-1» з прибудовами та надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS], виділивши в користування: - позивачу - приміщення : 1-1 (коридор) площею 3,6 кв.м, 1-2 (кухня) площею 7,2 кв.м, 1-3 (коридор) площею 5,9 кв.м, 1-4 (вбиральня) площею 0,8 кв.м, 1-5 (житлова кімната) площею 9,4 кв.м, 1-6 (житлова кімната) площею 13,4 кв.м, 1-7 (житлова кімната) площею 17,3 кв.м з балконом «а5» площею 5,3 кв.м - у будинку літ. «А-1», , а також надвірні будівлі: гараж літ. «Ж», сарай літ. «С» з льохом літ. «Т», альтанку літ. «У», відповідну частину огорожі; - відповідачу - приміщення: 2-1 (коридор) площею 8,0 кв.м, 2-2 (кухня) площею 7,6 кв.м, 2-3 (житлова кімната) площею 6,3 кв.м, 2-5 (житлова кімната) площею 12,6 кв.м, 2-7 (санвузол) площею 5,1 кв.м, 2-10 (коридор) площею 10,8 кв.м, 2-11 (житлова кімната) площею 23,4 кв.м, 2-12 (житлова кімната) площею 12,7 кв.м, 2-13 (санвузол) площею 2,7 кв.м, 2-14 (коридор) площею 2,1 кв.м, 2-15 (житлова кімната) площею 5,0 кв.м - у будинку літ. «А-1», а також надвірні будівлі: сараї літ. «Е», «Р», «Ф», льохи літ. «В» і «П», гараж літ. «Х», вбиральню літ. «У», альтанку літ. «Ц», відповідну частину огрожі. - залишити у спільному користуванні позивача та відповідача колодязь №7; - визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою відповідно фактично існуючого порядку: позивачу - з боку домоволодіння [NUMBER], відповідачу - з боку домоволодіння [NUMBER] по [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу - у розмірі 21/200 частин, та відповідачу - 179/200 частин, - на підставі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2011р. у справі №2-935/11. Житловий будинок та надвірні будівля розташовані на земельній ділянці площею 983 кв.м. За час користування спільною власністю між сторонами склався певний порядок користування приміщеннями у житловому будинку та надвірними будівлями, а також земельною ділянкою. Але між сторонами існують вкрай неприязні стосунки, що позбавляє їх можливості вирішити цей спір у позасудовому порядку. В подальшому, 09.01.2014р. позивач уточнив позовні вимоги в частині приміщень, які він просив виділити у своє користування, а саме: 1-7 - площею 17,3 кв.м, 1-2 - 7,2 кв.м, 1-1 площею 3,6 кв.м, 1-3 площею 5,9 кв.м, 1-4 площею 0,8 кв.м, 1-,5 площею 9,4 кв.м, 1-6 площею 13,4 кв.м, 2-5 площею 12,6 кв.м, а також частину приміщення 2-1 (коридору) площею 5,6 кв.м. Також позивач просив відшкодувати йому вартість гаражу 1962 року побудови, який був самовільно знесений відповідачем та відомості щодо якого містяться у технічному паспорті 1973 року (а.с.48). В судовому засіданні позивач підтримав свій позов з урахуванням уточнень, пояснивши, що в його користуванні знаходяться ті приміщення, які зазначені у заяві від 09.01.2014р. Крім того, згідно з технічним паспортом, виготовленим у 1973 році, на території домоволодіння знаходився також гараж 1962 року побудови, який згодом був самовільно знесений відповідачем. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому вартість цього гаражу. Представники відповідача - адвокат [PERSON] та [PERSON] - не заперечували проти позову у його первісній редакції від 11.12.2013р., але заперечували проти уточнених позовних вимог, посилаючись на те, що дійсності відповідає той порядок користування спірним нерухомим майном, який було зазначено позовній заяві від 11.12.2013р. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.06.2011р. Червонозаводським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі №2-925/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Харківська міська рада, Перша харківська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, визнання права власності на прибудови, перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями у м.Харкові, по пров. Диспетчерському, 17 (а.с.4-7). Вказаним судовим рішенням позов [PERSON] було задоволено: - визнано частково недійсним рішення РВК Червонозаводського району м. Харкова № 261/13 від 23.12.1993 року в частині прийняття до експлуатації на ім'я [PERSON] приміщення кухні 2-2 площею 7,6 кв. метрів, ванної кімнати 2-7 площею 5,1 кв. метрів, коридору 2-10 площею 10,8 кв. метрів, житлової кімнати 2-11 площею 23,4 кв. метрів, 1/2 частину приміщення 2-1 площею 4 кв. метрів; - визнано право власності за [PERSON] право власності в порядку забудови на кухню 2-2 площею 7,6 кв. метрів, ванну кімнату 2-7 площею 5,1 кв. метрів, коридор 2-10 площею 10,8 кв. метрів, житлову кімнату 2-11 площею 23,4 кв. метрів, ? частину приміщення 2-1 площею 4 кв. метрів, льох літ. «П», сарай літ. «Р», вбиральню літ. «У»; - визнано частково недійсним свідоцтво від 26.04.1995 року № 200/92 про право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] в частині визнання за [PERSON] права власності на приміщення 2-1 площею 8 км. М., 2-2 площею 7,6 кв. м., 2-7 площею 5,1 кв. м., 2-10 площею 10,8 кв. м., 2-11 площею 23,4 кв. м., льох літ. «П», вбиральню літ. «У», сарай літ. «Р», які знаходяться у житловому будинку [ADDRESS]; - перерозподілені ідеальні частки між співвласниками: за [PERSON] - належить 179/200 частин замість 1/4 частини, за [PERSON] - 21/200 частина замість ? частин. Так, свого часу, вищевказані ідеальні частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві власності на спірне нерухоме майно були визначені рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.01.2009р. у цивільній праві №2-298/09 (а.с.25-32). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.09.2011р. рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2011р. було залишене без змін (а.с.8-9). 30.09.2011р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовив у відкритті касаційного провадження у вищевказаній цивільній справі за касаційною скаргою [PERSON] на зазначені рішення суду першої та апеляційної інстанцій (а.с.10). Як вбачається з копії технічного паспорту на спірне нерухоме майно, виготовленого 22.06.2010р. КП «ХМБТІ», за адресою: [ADDRESS], розташований житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями: сараї літ. «Е», «Р», «С», «Ф», льохи літ. «В», «П», «Т», гаражі літ. «Ж», «Х», вбиральня літ.«У», альтанка літ. «Ц», замощення І, замощення ІІ, колодязь №7, огорожі №3, 8, 9, 11-14, а також житлові прибудови «А1-1», «А2-1», «А3-1», «А4-1», прибудови «а», «а1», «а4» та балкон «а5» (а.с.11-17). В свою чергу, у житловому будинку літ. «А-1», який фактично розділений на дві квартири, наявні такі приміщення: - по квартирі 1: 1-1 (коридор) площею 3,6 кв.м, 1-2 (кухня) площею 7,2 кв.м, 1-3 (коридор) площею 5,9 кв.м, 1-4 (вбиральня) площею 0,8 кв.м, 1-5 (житлова кімната) площею 9,4 кв.м, 1-6 (житлова кімната) площею 13,4 кв.м, 1-7 (житлова кімната) площею 17,3 кв.м, усього загальною площею 57,6 кв.м; - по квартирі 2: приміщення: 2-1 (коридор) площею 8,0 кв.м, 2-2 (кухня) площею 7,6 кв.м, 2-3 (житлова кімната) площею 6,3 кв.м, 2-5 (житлова кімната) площею 12,6 кв.м, 2-7 (санвузол) площею 5,1 кв.м, 2-10 (коридор) площею 10,8 кв.м, 2-11 (житлова кімната) площею 23,4 кв.м, 2-12 (житлова кімната) площею 12,7 кв.м, 2-13 (санвузол) площею 2,7 кв.м, 2-14 (коридор) площею 2,1 кв.м, 2-15 (житлова кімната) площею 5,0 кв.м, усього загальною площею 96,3 кв.м. Таким чином, оскільки на цей час рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2011р., яке набрало законної сили, за відповідачем визнано право власності на на кухню 2-2 площею 7,6 кв. метрів, ванну кімнату 2-7 площею 5,1 кв. метрів, коридор 2-10 площею 10,8 кв. метрів, житлову кімнату 2-11 площею 23,4 кв. метрів, ? частину приміщення 2-1 площею 4 кв. метрів, льох літ. «П», сарай літ. «Р», вбиральню літ. «У», то при розгляді даної справи суд не вправі вирішувати питання про їх виділ у користування. Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 358 Цивільного кодексу України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову в частині виділення у користування співвласникам тих приміщень у спірному житловому будинку та надвірних будівель, щодо яких існує фактичний порядок користування (за виключенням тих, на які вищевказаним судовим рішенням визнане право власності за відповідачем) та відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, а саме: - в користування позивачу - приміщення : 1-1 (коридор) площею 3,6 кв.м, 1-2 (кухня) площею 7,2 кв.м, 1-3 (коридор) площею 5,9 кв.м, 1-4 (вбиральня) площею 0,8 кв.м, 1-5 (житлова кімната) площею 9,4 кв.м, 1-6 (житлова кімната) площею 13,4 кв.м, 1-7 (житлова кімната) площею 17,3 кв.м з балконом «а5» площею 5,3 кв.м - у будинку літ. «А-1», а також надвірні будівлі: гараж літ. «Ж» площею 38,4 кв.м, сарай літ. «С» площею 22,5 кв.м з льохом літ. «Т» площею 2,1 кв.м; - в користування відповідачу - приміщення: частину приміщення 2-1 (коридору) площею 4,0 кв.м, 2-3 (житлова кімната) площею 6,3 кв.м, 2-5 (житлова кімната) площею 12,6 кв.м, 2-12 (житлова кімната) площею 12,7 кв.м, 2-13 (санвузол) площею 2,7 кв.м, 2-14 (коридор) площею 2,1 кв.м, 2-15 (житлова кімната) площею 5,0 кв.м - у будинку літ. «А-1», а також надвірні будівлі: сарай літ. «Е» площею 12,0 кв.м, сарай літ. «Ф» площею 18,0 кв.м, льох літ. «В» площею 12,0 кв.м, гараж літ. «Х» площею 50,6 кв.м, альтанку літ. «Ц» площею 2,2 кв.м; - у спільне користування позивача та відповідача - колодязя №7. Разом з тим, виділення у користування приміщень у житловому будинку та надвірних будівель не передбачає поділ майна, правовий режим регулювання якого визначено статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними; у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У позові ставиться питання про припинення права спільної часткової власності внаслідок поділу майна. Крім того, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне нерухоме майно. Так, сторонами не надано доказів на підтвердження конкретних меж тих частин земельної ділянки, якими вони фактично користуються, з необхідними відомостями про їх довжину та інші необхідні технічні характеристики, які б дозволили суду зробити однозначний висновок щодо їх відповідності технічній документації та фактичному порядку користування. З тих же причин не вбачається підстав і для задоволення позовної вимоги щодо виділу у користування відповідних частин огорожі. Що стосується позовної вимоги про компенсацію відповідачем позивачу вартості гаражу, 1962 року побудови, щодо якого містяться відомості у технічному паспорті 1973 року, то позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він був власником цього майна. Також у цій позовній вимозі не зазначено вартості гаражу та не надано доказів на її підтвердження. Як і не надано доказів на підтвердження самовільного знесення гаражу відповідачем. Оскільки даний позов носить немайновий характер, то за правилами ст..4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, який мав сплачуватися при його пред'явленні до суду, становить 0,2 розміри мінімальної заробітної плати, тобто 229 грн. 40 коп. Враховуючи, що суд частково задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення ? частина від вказаної суми судового збору. Надлишково ж сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1419 грн. 60 коп. (1649,00 грн. - 229,40 грн.) підлягає поверненню позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: partial