Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідачів ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» в особі Харківської регіональної дирекції 49000 грн. несплаченого страхового відшкодування, а з [PERSON] вартість ремонту, що не покривається страховою виплатою, 1000грн. за несплачену франшизу, 1000грн. витрат за складання звіту та 50000грн. моральної шкоди разом із судовими витратами. Вимоги позову мотивує тим, що 28.11.2015 сталося ДТП на пер. Полтавського шляху біля будинку № 114, близько 14:00 між автомобілем «BMW», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Hyundai», д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. Водій «BMW», д/н [NUMBER] , [PERSON] не надав дорогу у русі автомобілю, «Hyundai» д/н [NUMBER] та скоїв ДТП. В результаті чого, автомобіль «Hyundai» отримав механічні ушкодження, водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.1, 16.13. ПДР України. Постановою від 16.06.2016 встановлена вина водія [PERSON] та з останнього стягнуто штраф у дохід держави . Відповідачам направлялась претензія- вимога разом з висновком дослідження від 03.09.2016 про вирішення відшкодування завданої шкоди шляхом, позасудовим порядком, тобто сплати збитків завданих у ДТП від 28.11.2015, між тим відповідачами такі вимоги проігноровано. Від ТДВ СК «Альфа-Гарант» подані заперечення проти позову, із яких вбачається, що 30.11.2015 отримано повідомлення від позивача про ДТП, яка сталося 28.11.2015 за участю транспортних засобів «БМВ 316», д/ [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai» д/ [NUMBER] , який належить повивачу. Цивільно-правова відповідальність ТЗ «БМВ 316» д/н [NUMBER] застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №АЕ/3026183, у зв`язку з чим направлено звернення до незалежного суб`єкту оціночної діяльності ТОВ «Експеттум Аве» з метою визначення розміру матеріального збитку, якого зазнав власник пошкодженого автомобіля. Згідно звіту №16639 від 28.01.2016 вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу «Hyundai» д/н [NUMBER] становить 19055,42грн. з урахуванням ПДВ та 15879,51грн. без урахування ПДВ. 17.06.2016 позивачем надано до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про страхове відшкодування, в якій позивач просив сплатити належне йому страхове відшкодування безпосередньо на його особистий картковий рахунок, що відповідно до п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для зменшення розміру страхового відшкодування на встановлений законодавством розмір податку на додану вартість., а тому враховуючи те, що позивачем не надано доказів понесених витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв`язку із ремонтом належного йому ТЗ, відповідачем зменшено розмір страхового відшкодування на розмір ПДВ. Крім того, страхове відшкодування зменшено на встановлений у полісі розмір франшизи в сумі 1000грн. Відповідачем сплачено позивачу 14879,51грн., тобто належним чином та в повному обсязі виконано зобов`язання за полісом №АЕ/3026183. Також відповідач зазначає, що звіт №358/2016, на який посилається повивач, не спростовує звіту №16639, складеного незалежним оцінювачем ТОВ «Експертум Аве». Відповідач [PERSON] правом надання відзиву, заперечень проти позову не скористався. Позивач, його представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили його задовольнити у повному обсязі, в подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином сповіщеними про день час та місце судового розгляду. Від [PERSON] буд-яких заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надійшли. Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» на відеоконференцзв`язок на підставі ухвали суду жодного разу не вийшов, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю до суду не надійшло. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», дослідивши надані сторонами докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із такого. Так,судом встановлено, 28.11.2015 сталося ДТП на пер. Полтавського шляху біля будинку № 114, близько 14:00 між автомобілем «BMW», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. Водій «BMW», д/н [NUMBER] , [PERSON] не надав дорогу у русі автомобілю, «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] та скоїв ДТП. В результаті чого, автомобіль «Hyundai Accent» отримав механічні ушкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2016 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10). Із звіту № 358/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 03.09.2016, виконаним ФОП [PERSON] , вбачаєтеся, що матеріальний збиток, завданий власникові «Hyundai Accent ЗНГ, д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 50702,89грн. (а.с.12-39). Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, із звіту №16639 від 28.01.2016, складеного ТОВ «Експертум Аве» на замовлення СК «Альфа-Гарант» вбачається, що вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику Hyundai Accent, д/н [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на 24.01.2016 складає 19055,42грн з урахуванням ПДВ (а.с.93-108). ТДВ СК «Альфа-Гарант» 06.09.2016 сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14879,51грн., без врахування ПДВ та франшизи в сумі 1000грн., що вбачається із платіжного доручення №3095 від 06.09.2016 (а.с.109,110). Стаття 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вищенаведене свідчить про те, що з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконано зобов`язання за полісом №АЕ/3026183. Далі, в судовому засіданні експерт -оцінювач [PERSON] зазначив, що ним складався за заявою [PERSON] звіт від 03.09.2016 на підставі огляду автомобіля Hyundai Accent, д/н [NUMBER] , після чого зроблений розрахунок відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля, матеріальний збиток якого становить 50702,89грн. у відповідності до Методики вартості запчастин. Із висновку ХНДІСЕ ім. засл. проф.. М.С. Бокаріуса № 17596 від 18.02.2020 вбачаєтеся, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Accent ЗНГ», д/н [NUMBER] станом на момент ДТП складає 80544,61грн. Величина матеріального збитку внаслідок ДТП, що мала місця 28.11.2015 станом на момент ДТП складає 50190,92грн. (т.2 а.с.127-134). Різниця між лімітом, який покривається полісом АЕ 3026184, яким забезпечений автомобіль BMW державний номер [NUMBER] та ремонтною калькуляцією складає 49190,92грн., а із урахуванням сплаченого страхового відшкодування, без франшизи становить - 35311,41грн. Отже, сума матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка залишилась невідшкодованою, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Далі, встановлено, що діями відповідача [PERSON] позивачу спричинені матеріальні збитки в сумі 45233,2грн., що не покриваються страховою виплатою, з врахуванням розміру відновлювального ремонту, а також суми франшизи - 1000грн., а також вартості звіту експерта в сумі 1000грн. та витратами на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 4710грн. Між тим, позивач просить стягнути з [PERSON] вартість ремонту, яка не покривається страховою виплатою в сумі 36871,48грн., не уточнюючи такі вимоги після висновку судової автотовраознавчої експертизи. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд, не виходячи за межі заявлених позовних вимог вважає за необхідне стягнути з [PERSON] вартість ремонту пошкодженого автомобіля, що не покривається страховою виплатою в сумі 36871,48грн. Відповідно до вимог п.8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Далі, відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової0 шкоди від 31.03.1995 № 4). Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання. Посилання позивача, що у зв`язку із діями водія [PERSON] отримав душевні страждання, у зв`язку з пошкодженням майна, відсутністю можливості користуватися всій сім`ї , в якій є малолітня дитина транспортним засобом, зіпсовано польові роботи на дачі, знищені плани на відпочинок родиною як взимку так і в літку в період з 2015 по час ухвалення рішення по справі, бабуся та дідусь не мали можливості за віком пересуватися в зимовий період до онука, оскільки мешкають в іншому місті, погіршився сон та самопочуття, відсутність справного автомобілю, та можливості користуватися своїм автомобілем змінило уклад життя всієї родини позивача тощо жодним належним доказом не підтверджено, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог позову в цієї частині.

Outcome: partial