Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 05.05.2011 р. №DNLSCC9F1K2024 [PERSON] отримав кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 00% нарік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.05.2014 р. [INFO] [PERSON] помер. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, в даному випадку спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на момент смерті, є [PERSON] (відповідач). В силу ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, та таким є: [ADDRESS]; часом відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) визнається день смерті спадкодавця, тобто [INFO] Позивач також посилається на те, що згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить - 10818,07 грн., яка складається з наступного: 10 417,46 грн. - заборгованість за кредитом; 0,61 грн. - заборгованість за відсотками; 400,00 грн. - заборгованість з комісії. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК у зв'язку зі смертю боржника припиняються ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися унаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України). Підставу позову становлять приписи ст.ст. 259, 526, 527, 530, 608, 1218, 1219, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270, 1281 ЦК України; предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, зазначеним вище, в розмірі 10 818,07 грн. та про вирішення питання про розподіл судових витрат. За судового розгляду представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю. У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, представник позивача не з'явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому процесі. Відповідач та представник відповідача вважали неявку представника позивача у судове засідання 17.09.2014 р. з неповажних причин, просили суд розглядати справу та закінчувати її розгляд в даному судовому засіданні. Відповідач позов не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні повністю. Відповідно до пояснень відповідача остання висловила сумніви щодо того, що її брат ([PERSON]) укладав із ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначений у позові договір. Відповідач пояснила, що її брат був раніше неодноразово судимий, та навіть після смерті їх матері він не зміг оформити спадкові права, оскільки не мав паспорта гр. України. Відповідно до пояснень відповідача її братові за життя на праві власності майна не належало, тому й спадкового майна не має. Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову повністю з аналогічних підстав. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступного. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»). За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Судом за розгляду справи встановлено, що відповідно до укладеного договору від 05.05.2011 р. №DNLSCC9F1K2024 [PERSON] отримав кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.05.2014 р. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За підрахунком позивача заборгованість позичальника на дату смерті перед банком становить - 10 818,07 грн., яка складається з наступного: 10 417,46 грн. - заборгованість за кредитом; 0,61 грн. - заборгованість за відсотками; 400,00 грн. - заборгованість з комісії. Відмовляючи в задоволенні позову повністю, суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою - спадкоємцем, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися унаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України). Як встановлено судом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відтак, оскільки в силу статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, утім, відповідач після смерті брата спадщину не одержала, відсутні підстави для покладення на неї обов'язку задовольнити вимоги кредитора, тому позов не підлягає задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed