Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 07.09.2000 помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай), що належала спадкодавцеві згідно сертифікату серія ВН №0245057. Позивач спадщину прийняв в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства фактично. Інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки втрачено правовстановлюючий документ на майно, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Ухвалою суду від 12.03.2019 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого 07.09.2000 [PERSON] Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, однак у позові просив про розгляд справи у його відсутність. З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 07.09.2000 помер [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія І-АМ №105374. Після його смерті відкрилась спадщина. За інформацією Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Згідно довідки виданої 14.02.2019 за №76 виконавчим комітетом Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області після смерті [PERSON] спадщину прийняв його рідний син [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про народження серія ІІ АВ №657590. В силу положень ст.529, 548, 549 ЦК УРСР та обставин встановлених у судовому засіданні, які підтверджені зібраними у справі доказами, позивач вважається таким, що спадщину прийняв, отож вона йому належить з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що до складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН № 0245057, в підтвердження чому є копія сертифікату та виписка Відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі від 05.03.2019, згідно яких зясовано, що [PERSON] було видано сертифікат 18.04.1997 на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації за №77 від 28.03.1997, розмір земельної частки (паю) 3,65 в умовних кадастрових гектарах, вартість 139447 грн.. Згідно інформації наявної в матеріалах справи сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0245057 втрачено (а.с.11, 12). За встановлених судом обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси після смерті її чоловіка про що констатовано листом державного нотаріуса Лирповецької державної нотаріальної контори (а.с.12). У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392\~ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, спадщину прийняв згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved