Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] та на його ім`я відкритий особовий рахунок. АТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з січня 2013 року по квітень 2019 року у розмірі 8527,00 грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1921,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили застосувати строк позовної давності. Зазначили, що вимоги про стягнення боргу заявлені за період з січня 2013 року по квітень 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності. З матеріалів справи слідує, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу у серпні 2018 року. Платежі, що були здійснені відповідачем сплачувалися за поточні нарахування, про що свідчать квитанції. Отже, строк позовної давності у межах якого може звернутися позивач обчислюється з серпня 2015 року. Просили у задоволенні позову АТ «Херсонська ТЕЦ! про стягнення заборгованості у період з січня 2013 року по серпень 2015 року в розмірі 1710,26 грн. відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач АТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з січня 2013 року по квітень 2019 року складає 8527,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області №766/14251/18 від 31.08.2018 року відмовлено АТ «Херсонська ТЕЦ» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст.ст.256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Проте, враховуючи, що відповідач сплачував витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення 01/2013 року, 04/2013 року, 01/2014 року, 04/2014 року, 12/2014 року, він переривав строк позовної давності, а тому твердження представника відповідача, що позивачем порушено строк позовної давності до позовних вимог з січня 2013 року по серпень 2015 року у розмірі 1710,26 грн. є безпідставними. З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Твердження представника відповідача, що строк позовної давності не переривався, оскільки відповідач сплачував тільки поточні нарахування, спростовані матеріалами справи, так як, за 01/2013 року - нараховано 248,16 грн., відповідачем сплачено 700,00 грн.; за 03/2013 - року нараховано - 24,82 грн., сплачено - 1000 грн.; за 01/2014 року - нараховано 248,16 грн., сплачено 750 грн.; за 04/2014 року - відсутні нарахування, сплачено - 250 грн.; за 12/2014 року - нараховано 306,07 грн., сплачено - 500 грн. Такими діями відповідач переривав строк позовної давності. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved