Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що він після смерті батька став власником земельної ділянки розміром 3,7252, що підтверджується свідоцтвом на право про спадщину за законом НАЕ 563256 від 21 листопада 2014 року. Як стало відомо позивачу, успадкована ним земельна ділянка є предметом договору оренди земельної ділянки, укладеного 04.04.2013 року між покійним батьком [PERSON] та Селянським фермерським господарством Славутич. Позивач вважає, що його покійний батько не міг укласти договір оренди на 10 років, оскільки останні роки хворів, а при ознайомленні з текстом договору помітив, що підписи в договорі оренди в графі Орендодавець, в додатку № 1 до договору оренди в графі Орендодавець, в плані-схемі в графі Власник землі, в акті приймання-передачі земельної ділянки в графі Орендодавець не належить його батькові. Тому просить суд визнати договір оренди землі від 04.04.2013 року, укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством Славутич недійсним. Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки його батько не підписував договір оренди. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що оскільки порушена істотна умова договору оренди землі, тобто покійний [PERSON] не ставив підпис у договорі, є підстави для визнання його недійсним, просить позов задовольнити. Представник відповідача зазначив, що підстав для визнання договору оренди земельної ділянки від 04.04.2013 року немає, оскільки покійний [PERSON] отримував орендну плату, а договір укладений відповідно до вимог законодавства України та є чинним для позивача. Суд, заслухавши, позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НАЕ 563256 позивач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] успадкував земельну ділянку розміром 3,7252 га, розташовану на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. № 9). З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2013 року між [PERSON] та СФГ Славутич укладено договір оренди землі строком на 10 років. Також сторони підписали невід'ємні частини договору, а саме: план (схем) земельної ділянки, акт приймання-передачі земельної ділянки без дати та додаток № 1 до договору оренди землі (а.с. № 12-16). З підстав заперечення позивачем належності [PERSON] підписів у договорі оренди від 04.04.2013 року, плані (схемі) земельної ділянки та акті приймання-передачі земельної ділянки, ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року за клопотанням представника позивача призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлено запитання чи виконані підписи у зазначених документах [PERSON]. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1026 від 03.08.2015 року підписи у трьох примірниках договору оренди від 04.04.2013 року, плану (схеми) земельної ділянки, акту приймання-передачі земельної ділянки виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. №89-93). Відповідно до ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Отже, договір оренди земельної ділянки є двостороннім договором, якому притаманна наявність взаємоузгодженого волевиявлення двох осіб, спрямованого на виникнення єдиного правового результату. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтерсам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Договір оренди від 04.04.2013 року укладений з порушенням вимог статті 203 ЦК України, оскільки в момент вчинення правочину волевиявлення [PERSON] на укладання договору оренди землі було відсутнє, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1026 від 03.08.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Так, згідно акту № 1026 позивачем сплачено 2211 грн. 84 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с. № 94). На підставі викладеного та

Outcome: approved