Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9082972, що належало [PERSON] , накладений Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, згідно постанови про накладення арешту б/н від 23.09.2009 року, винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні Василенко Л.В. Позов мотивований наступним. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із накладеним на все спадкове майно обтяженням у вигляді арешту. Виконавче провадження закінчено у зв`язку із смертю боржника. Представник позивача подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. 22.09.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. З копії довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Казачкової М.О. від 12.04.2021 року за №52/02-14 вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , є його син [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на невизначене майно (все майно), що належить [PERSON] накладено арешт на підставі постанови старшого державного виконавця Василенко Л.В. Дніпровського РУЮ у м. Херсоні. У копії листа Управління примусового виконання рішень у Херсонській області від 03.03.2021 року № Я-924-12.4 зазначено, що відносно боржника [PERSON] на виконання були три виконавчих провадження: №12539679, стягувач [PERSON] , додаткові витрати на утримання сина, 30.11.2011 року провадження закрито у зв`язку із смертю боржника; № [NUMBER] , стягувач [PERSON] , аліменти на утримання сина, 13.10.2011 року закінчено у зв`язку із фактичним виконанням; № 12864206, стягнення судового збору, 02.12.2009 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням. Дані виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання. [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Таким чином, матеріали виконавчих проваджень знищено, відомості щодо зняття арешту відсутні, що унеможливлює захист права позивача на майно. Відповідно до п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції Закону від 16.02.2010 року виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.38 цього Закону, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. 02.06.2016 року було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції №1404-VIII. Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 07.03.2018 року (надалі Закон №1404), що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Порядок зняття арешту визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Положенням ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частина 1, 2 статті 50 та частина 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 30.05.2012 року) передбачає, що: 1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. 3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У даному випадку, не було виконано вимоги вищенаведених норм законодавства, тобто не було реально вжито заходів по зняттю арешту та обтяження по закінченню виконавчого провадження. В зв`язку зі знищенням виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт та обтяження на все майно боржника, суд вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту та обтяження майна. Наразі вказані виконавчі провадження закінчені та матеріали знищенні. Системний аналіз вищенаведених норм законодавства України про виконавче провадження, дає змогу дійти висновку, що виключно закінчені виконавчі провадження передаються до архіву і в послідуючому знищуються по завершенню терміну зберігання. Завершення (закінчення) виконавчого провадження є безумовною підставою для зняття арешту з майна боржника із метою недопущення протиправного обмеження його у здійсненні цивільних прав боржника. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених законом Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Детальний аналіз норм діючого законодавства, дає змогу зробити висновок, що після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна у зв`язку з тим, що був накладений арешт. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закінчення договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З огляду на це, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з-під арешту. Суд, враховуючи те, що при знищенні матеріалів виконавчого провадження не було вирішено питання про скасування арешту майна, вважає за можливим позов задовольнити. У зв`язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна померлого, так як позивач як спадкоємець майна не може бути обмежений у своїх спадкових правах відносно цього майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач на законних підставах, які не суперечать законодавству України має право зняти накладений арешт за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. За таких обставин, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, суд робить висновок, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved