Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11211805000 від 10 вересня 2007 року (далі кредитний договір) в розмірі 66180,60 грн., оскільки останні не виконують зобовязань за кредитним договором. 29 вересня 2017 року ухвалою суду (суддя Кирильчук О.І.) було відкрито провадження по справі. 03.05.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно ухвали суду суддею Румянцевою Н.О.. Від відповідача [PERSON] 19.06.2018 року надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В своєму відзиві відповідач посилається на те, що договір факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» зі змінами від 14.05.2012 року про відступлення прав грошової вимоги, згідно з якими фактору було передано право вимоги за кредитними договорами. А отже, з моменту передачі права вимоги розпочинається перебіг позовної давності щодо права позивача на звернення до суду, строк подачі позову закінчився 14.05.2015 року. крім того, йому, як боржнику, ніхто не повідомив про те, що відбулося право відступлення права вимоги за кредитним договором. На дату укладення договору факторингу відсутній розрахунок заборгованості за кредитним договором зі сторони ПАТ «УкрСиббанк», у звязку з чим вказані у позовній заяві суми заборгованості не підтверджені жодними розрахунками та є недоведеними. Договір факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року наданий суду, належним чином не завірений, а отже не може бути прийнятий судом в якості доказу. Вимоги позивача про стягнення комісії є незаконними умовами кредитування тобто нечесною підприємницькою практикою. 16.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до якого позивач просить відхилити відзив на позов поданий відповідачем [PERSON], а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відтак, у відповіді на відзив позивач вказує на те, що витяг з договору № 05/12 від 20.04.2012 року, акт прийому-передачі, витяг з додатку № 1 до договору факторингу 05/12 від 20.04.2012 року підтверджують факт права вимоги нового кредитора ТОВ «Кредекс-фінанс» до відповідачів у справі та повністю спростовують твердження відповідачів про те, що переуступка права вимоги не відбулась. По- друге, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Твердження відповідача про те, що сума боргу не підтверджена жодним належним та допустимим доказом не може братися до уваги, оскільки не відповідають наявним беззаперечним доказом у справі та в повній мірі спростовуються документами, копії яких було долучено до позовної заяви. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором, у разі іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Наслідки неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання боржником зобовязання первинному кредиторі належним та може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору, при цьому, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, оскільки зобовязання відповідачами не виконуються , а неотримання боржниками письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги не є перешкодою для реалізації права фактора звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав. Враховуючі, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про дату час і місце судового засідання, які були призначені на 19.06. та 05.10.2018 року, наявність заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, наявність відзиву відповідача [PERSON], суд провів розгляд справи за відсутністю сторін за наявними матеріалами, що не протирічить приписам статей 223, 279 ЦПК України. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 10 вересня 2007 року між акціонерним комерційно-інвестиційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній було надано кредитні кошти в сумі 9690,00 доларів США, що еквівалентно 48934,50 грн. за курсом НБУ України на день укладання договору строком до 09.09.2014 року зі сплатою за користування кредитом 12,00% річних (п. 1.1, п. 1.2.2, п. 1.3.1 кредитного договору). Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09 вересня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. Пунктом 2.1 кредитного договору встановлено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON], згідно договору поруки б/н від 10 вересня 2007 року, а також позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме транспортний засіб марки DAEWOO-FSO, модель LANOS TF69Y, рік випуску 2007, колір темно-зелений, тип ТЗ легковий седан-В. За договором поруки б/н від 10.09.2007 року, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11211805000 від 10.09.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.1, п. 1.3, п. 1.4 договору поруки). Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» за договором факторингу №05/12 від 20.04.2012 року відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором. На час укладення договору факторингу загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс-Фінанс» становила 41543,36 гривень, з яких 38047,10 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3496,26 заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. В порушення умов кредитного договору, відповідачами не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов кредитного договору, у звязку з чим утворилась заборгованість. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України,\~ якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 3.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року в справі №6-1206цс15 дійшов до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільного кодексу України. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідачів за кредитним договором станом на 07.09.2017 року становить 66180,60 грн., що складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 38047,10 грн.; нарахованих відсотків на дату відступлення права вимоги 3496,26 грн.; нараховані відсотки згідно договору 24637,24 грн. Приймаючи до уваги порушення відповідачами зобовязань за кредитним договором, відсутність спростування заборгованості визначеної позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь держави в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., з кожного по 800 грн. 00 коп..

Outcome: approved