Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.11.2019 року о 07.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес» н.з. [NUMBER] на проспекті Повітрофлотському в м. Києві допустив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Субару» н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно з актом виконаних робіт від 25.03.2020 року та квитанцій вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару» становив 112 277,80 грн. Позивач здійснив регламентну виплату потерпілому [PERSON] завданої шкоди в сумі 112 277,80 грн. Крім того, позивач поніс витрати на залучення аварійного комісара в сумі 1070 грн. У зв`язку з цим, позивач просив в порядку регресу стягнути з відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, сплачене страхове відшкодування в сумі 112 277,80 грн. та 1070 грн. витрат на залучення аварійного комісара, а загалом - 113 347,80 грн. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заявлений позивачем в позові в якості третьої особи [PERSON] до суду не з`явився, пояснень на позов не надавав, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.11.2019 року; копію заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 22.11.2019 року; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Субару»; копію повідомлення від НПУ; копію постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2019 року №760/32463/19; копію поліса обов`язкового страхування №АМ/8839587 від 04.12.2018 року; копію звіту №1867 про оцінку автомобіля від 27.11.2019 року з додатками; копію електронного повідомлення; копію доручення на виконання робіт по справі №64604; копію акту виконаних робіт №ІВР0007783 від 25.03.2020 року; копії квитанцій; копію рахунку №449 від 19.12.2019 року; копію платіжного доручення №557363 від 21.01.2020 року; копію наказу від 15.04.2020 року №4446; копію довідки №2 від 30.03.2020 року про розмір відшкодування шкоди; копію платіжного доручення №1477854 від 16.04.2020 року; копію наказу від 27.01.2020 року №767; копію довідки №1 від 16.01.2020 року про розмір відшкодування шкоди; копію платіжного доручення №685725 від 24.01.2020 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2019 року близько 07.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес» н.з. [NUMBER] на проспекті Повітрофлотському, 11/15 в м. Києві, допустив зіткнення з автомобілем «Субару» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була не застрахована. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2019 року №760/32463/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідач [PERSON] вчинив порожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої отримав механічні пошкодження належний [PERSON] автомобіль «Субару» н.з. [NUMBER] , та що на МТСБУ покладено обов`язок відшкодувати [PERSON] шкоду, заподіяну винними діями учасника дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Відповідно до акту виконаних робіт №ІВР0007783 від 25.03.2020 року, квитанцій, довідки МТСБУ №1 від 16.01.2020 року, довідки МТСБУ №2 від 30.03.2020 року загальна сума, яка підлягала сплаті потерпілому [PERSON] , визначена в розмірі 112 277,80 грн. Згідно з платіжним дорученням №685725 від 24.01.2020 року та платіжним дорученням №1477854 від 16.04.2020 року МТСБУ перерахувало [PERSON] виплату по справі № 64604 на загальну суму 112 277,80 грн. (а.с.26, 28). Відповідач добровільно не відшкодував позивачу вказану суму страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою статі 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічні положення містяться в п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин позов в частині стягнення в порядку регресу сплаченої позивачем потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особі суми відшкодування підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути в порядку регресу сплачену ним на користь потерпілого суму відшкодування в розмірі 112 277,80 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1070 грн. витрат на залучення аварійного комісара, то вказана вимога не підлягає задоволенню, як безпідставна, оскільки відповідно до процитованої вище ч.1 ст. 1191 ЦК України право вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, обмежується розміром виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому, ані ст. 22 ЦК України, на яку посилається позивач на обґрунтування вимог про стягнення вказаної суми, ані положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначають іншого розміру відшкодування та включення до такого розміру відшкодування витрат на залучення аварійних комісарів, за такого, на спірні правовідносини поширюється загальне правило, визначене ч.1 ст. 1191 ЦК України, щодо обмеження права вимоги розміром виплаченого відшкодування, що в даному випадку становить 112 277,80 грн. У зв`язку з цим, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1070 грн. витрат на залучення аварійного комісара належить відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 99 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2080,98 грн. (2102 грн. х 99 %). На підставі ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України та

Outcome: partial