Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, у якій просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2006 року на загальну суму 21096,25 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за цим договором зобовязання, внаслідок чого й утворилася заборгованість. У судовому засіданні повноважний представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності №2507-К-О від 15.06.2015 року вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві, посилаючись на обґрунтування позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову - відмовити, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 03.03.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений Договір б/н, що не заперечується сторонами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.\~\~ Згідно умов укладеного Договору Відповідач отримав кредитні кошти, у національній\~\~валюті, у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у 2007 році збільшився до 4300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (п.9.12. Умов та правил надання банківський послуг). Відповідно до вимог ст.ст.\~525-527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього\~кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов Договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2015 року, утворилась заборгованість, розмір якої дорівнює - 21096,25 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 3993,35 грн.; - заборгованість за відсотками\~\~- 15622,13 грн.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 980,77 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.5-7). Однак, не зважаючи на наявність заборгованості за укладеним договором, у задоволенні позову слід, відмовити, виходячи з наступного:\~\~ Згідно\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України\~зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до норм\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.\~\~ Пункт 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року, №14, «Про судове рішення у цивільній справі»\~роз'яснює, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга\~статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позову з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У судовому засіданні відповідач, [PERSON], у своїх запереченнях проти позову, заявив про застосування строку позовної давності. Як убачається з матеріалів справи Позивач, ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою 18 червня 2015\~\~року (а.с.3).\~\~ Згідно ж розрахунку заборгованості, наданою Позивачем, підтверджено, що останнім днем виконання зобов'язань (повернення кредитної заборгованості) є 31.01.2011 року (а.с.6 на обороті). Таким чином, ПАТ «ПриватБанк» пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права. Поважності причин пропуску строку, при розгляді справи, представник Позивача не надав. Пояснення ж представника позивача [PERSON] про те, що через кожні дванадцять місяців строк діє укладеного Договору лонгується, спростовуються приписами ч.1\~ст.261 ЦК України, згідно яких, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, у даному конкретному випадку з 31.01.2011 року, ПАТ «ПриватБанк» достовірно знав, що [PERSON] не виконує умови укладеного Договору, і ще на протязі чотирьох років, автоматично продовжував строк дії Договору, для штучного збільшення існуючої заборгованості.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed