Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, щоЖабен [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Миколайовичаявляються співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше [PERSON]) в м. Ірпінь Київської області.Вищевказана квартира належить їм на праві спільної часткової власності, яку вони отримали в 2007 році в порядку безоплатної інвентаризації. Позивач зазначає, що в даній квартирі вона проживає з народження, а саме 27.01.1998 року, її брат Артем, [INFO] та її мати [PERSON]. Інші співвласники квартири в ній не проживають, оскільки проживають у своєму будинку. Свідоцтво про\~право власності\~на квартиру\~було видане\~на підставі\~Розпорядження Ірпінської\~міської ради\~Київської області\~від 14.12.2007\~року за\~№424\~на підставі\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду»,\~де власниками зазначено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Позивач вказує, що з часу свого народження постійно проживала і проживає в спірній квартирі, однак не була включена в її приватизацію і цим були порушені її права, про що їй стало відомо лише після досягнення повноліття. Факт постійного проживання в спірній квартирі свідчить атестат позивача про середню освіту, який отримала в Ірпінській середній школі. В даний час лише відповідач [PERSON] не визнає даної обставини, тому позивач змушена в судовому порядку ставити питання про визнання Свідоцтва про право власності недійсним з тих підстав, що були порушені її житлові права. Як стало відомо, [PERSON] не була включена в приватизацію спірної квартири з тих підстав, що не була в ній зареєстрована. Однак, враховуючи, що батьки позивача розлучилися коли позивачу не було трьох років і її місце проживання було визначене з матір'ю, відтак постійним місцем проживання [PERSON] було місце проживання її матері [PERSON] в спірній квартирі. Таким чином, оскільки на час приватизації спірної квартири [PERSON] постійно проживала в ній в якості члена сім'ї, але не була включена в число її співвласників по результатам приватизації, то видане свідоцтво повинно бути визнане недійсним. У зв'язку із вищевикладеними обставинами просить суд, визнати Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] за №462 від 17.12.2007 року, видане виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області на ім'я [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] недійсним. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Треті особи на стороні позивача: [PERSON], [PERSON] через канцелярію суду подали пояснення в якій зазначили, що їх онука [PERSON] дійсно проживає в квартирі № 2 по вул. 2-а [PERSON] № 18-а (зараз вулиця Воїнів Інтернаціоналістів) в м. Ірпінь Київської області з часу розлучення їх батьків і іншого місця проживання не мала. Визнали факт порушення її житлових прав при оформленні приватизації спірної квартири в зв'язку з чим просили позовну заяву [PERSON] задовольнити. Представник третьої особи виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності №468 від 17.12.2007 р., яке видане згідно з розпорядженням від 14.12.2007 р. №424 квартира №2 , яка знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. В.Інтернаціоналістів, 18-а належить на праві спільної часткової власності громадянину [PERSON] та членам сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Також, згідно технічного паспорта Київського обласного управління Житлово- комунального господарства Ірпінського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 135, складений станом на 28.11.2017 р. встановлено, що квартира №2, яка знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. В.Інтернаціоналістів, 18-а належить в ідеальних часках по 1/4 кожному [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БК №480838 батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, також, що згідно паспорта серії СТ 437152 зареєстроване місце проживання [PERSON] [INFO] в [ADDRESS]. Згідно довідки №244 від 12.03.2018 р., встановлено, що [PERSON] дійсно навчалася у Ірпінському навчально виховному об'єднанні «Освіта» з 2006 року по 2015 рік. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2,3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, або, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України\~сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Враховуючи зазначені норми Закону, наведені вище обставини та те, що у визначеному законом порядку позивач не може зареєструвати право власності та те, що на час приватизації спірної квартири позивач постійно проживала в ній в якості члена сім'ї, але не була включена в число її співвлісників, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], свідоцтво про право власності на квартиру № 2 по вул. Воїнів Інтернаціоналістів № 18а в м. Ірпінь Київської області за № 462 від 17.12.2017 р. слід визнати недійсним.

Outcome: approved