Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 1989 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстровано шлюб. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 22.02.2012 №15153425 позивачу на підставі заповіту від 13 березня 1996 року, №569, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., на праві власності належить будинок за адресою [ADDRESS]. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились з 13 жовтня 2012 року, після чого відповідач переїхав на постійне місце проживання за іншою адресою. Обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, передбачений сг.6 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-1V, відповідач не виконав; добровільно знятись з реєстрації місця проживання у будинку позивача на його прохання відмовився. В лютому 2014 році відповідач купивши собі житло, виїхав на постійне місце проживання, адреса проживання не відома. Позивач має намір на підставі судового рішення звернутись до органу реєстрації з заявою про зняття відповідача з реєстрації за вказаною вище адресою, оскільки така реєстрація відповідача є перешкодою у вільному використанні позивачем власного майна. Обставини відсутності відповідача за місцем реєстрації викладені в акті місцевого депутата Бучанської місцевоі ради. Також, обставини відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які є сусідами, проживають на цій же вулиці, їх письмові підписи посвідчені секретарем виконавчого комітету Бучанської місцевої ради, прикладаються до позовної заяви. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши по справі письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 22.02.2012 №15153425 позивачу на підставі заповіту від 13 березня 1996 року, № 569, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний у встановленому законом порядку 13 жовтня 2012 року; відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач з 13 жовтня 2012 року в будинку не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, що підтверджується Актом депутата Бучанської міської ради Київської області від 16.09.2016 року, який підтверджують своїми підписами сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] з 13 жовтня 2012 року в будинку не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, суд вважає, що з підстав ст. 405 ЦК України його слід визнати таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON] На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved