Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005, який було розірвано рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.05.2016. У період перебування у шлюбі, 27.07.2006 на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області він, [PERSON] , усиновив [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] , у зв`язку із чим було внесено відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та змінено її прізвище, по батькові, а батьком записано його « [PERSON] ». У позові позивач вказує, що задовго до розірвання шлюбу відповідач переїхала проживати до іншого чоловіка разом із донькою [PERSON] та з того часу, він будь-яких стосунків не підтримує з дитиною, не спілкується з нею взагалі, не має можливості проявляти до дитини свою батьківську увагу та турботу. При цьому, з 2016 року він, [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вони мають спільну дитину [PERSON] , яку він виховує та про яку піклується. В свою чергу дитина, [PERSON] також не проявляє будь яких дій щодо підтримання родинних зв`язків з ним. Усиновлення було зумовлено не його бажанням опікуватись дитиною як своєю рідною, а бажанням відповідачки позбутись зв`язку дитини із біологічним батьком, який засуджений до довічного позбавлення волі. Ураховуючи те, що між ним та усиновленою [PERSON] склалися стосунки, що не залежать від його волі і які роблять неможливим їх спільне проживання і відповідно виконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до усиновленої дитини, позивач просить суд скасувати усиновлення та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, скасувавши зміни внесені судовим рішенням в актовий запис про народження дитини щодо прізвища дитини як « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », та виключити запис про нього як батька дитини. Відповідач надала до суду відзив на позов відповідно до якого просила суд в задоволенні позову відмовити, аргументуючи свою позицію тим, що позивачем не надано до позову жодних належних та допустимих доказів на підтвердження негативного ставлення дитини до позивача, відсутні докази намагання позивача, як батька налагодити спілкування з донькою; перешкоджання колишньою дружиною у спілкуванні батька та доньки; неприязного негативного ставлення між батьком та дитиною. У той же час відсутність спілкування з усиновленою дитиною у відносинах, які склались між ними, залежать виключно від волі усиновлювача, а припинення спілкування позивача з усиновленою дитиною має місце виключно і тільки через небажання батька спілкуватись з дитиною. При цьому, скасування усиновлення суперечитиме інтересам дитини, оскільки може завдати моральних страждань дитині, що є особливо небезпечним для дитини підліткового віку. Ухвалою суду від 12.07.2019 розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, а у справі призначено підготовче судове засідання. 06.11.2019 за клопотанням представника позивача було зобов`язано орган опіки та піклування - Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області надати письмовий висновок щодо вирішення справи. 16.12.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначено по суті, в судове засідання викликано сторін та осіб, які беруть участь у справі, а також неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , з метою вислухати її думку. 27.03.2020, 24.09.2020 ухвалами суду вирішено забезпечити участь позивача [PERSON] та його предстаника - адвоката Немировського Валерія Івановича у судовому засіданні при розгляді цивільної справи в режимі відеоконференції з Коростенським міськрайонним судом Житомирської області. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позові. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, зіславшись на обставини наведені у відзиві. Відповідач додатково пояснила, що після розлучення батько [PERSON] бажання бачитись з дитиною не виявляв, жодного разу не звертався до неї щодо зустрічей з дитиною [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін спору та їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 27.07.2006 (а.с.8) дозволено здійснити усиновлення [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , яка є дочкою [PERSON] . Вказаним рішенням було внесено зміни в актовий запис №5 від 23.07.2002 вчинений Славнянською сільською радою Липовецького району Вінницької області про народження дитини, змінено прізвище дитини на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] », батьком дитини зазначено « [PERSON] ». Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було видано свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить про скасування усиновлення, вказуючи на неможливість виконання ним своїх батьківських обов`язків. Право на звернення до суду за захистом, передбачено ст..4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст..12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст..13 ЦПК України). Згідно частин першої, другої статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Законом України N 3017-VI від 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. У частині першій статті 238 СК України передбачено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Згідно із приписами ч.1 ст.171 СК України з метою врахування думки дитини при вирішенні даного спору, що стосуються її життя, було допитано дитину питання про скасування усиновлення щодо якої вирішується судом - [PERSON] , яка повідомила що вона разом з матір`ю та батьком проживала з віку 3-ох років. За весь час проживання вона вважала і називала [PERSON] батьком і вважає його батьком по на даний час. Під час спільного проживання сім`я разом відпочивала на морі, відвідували кафе, гуляли в парку, ходили на свята, святкували дні народження. Зі слів [PERSON] стосунки між нею та батьком були теплі та доброзичливі, батько турбувався про неї. Після того, як батьки стали проживати окремо, вона дзвонила до батька [PERSON] зверталась про надання дозволу на поїздку до Молдавії. Батько ж сам до неї не дзвонив та не відвідував. Вона, [PERSON] , до скасування усиновлення відноситься негативно, так як бажає спілкуватися з батьком і хоче, щоб він і надалі був її батьком, так як іншого батька вона не знає. На запитання представника відповідача вказати дату народження [PERSON] відповіді не дала. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між позивачем та дитиною [PERSON] склалися, незалежно від його волі стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов`язків як усиновлювачем. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач докладав зусиль щодо відновлення спілкування із дитиною, яка залишилась проживати з матір`ю, що мати [PERSON] перешкоджала відповідачеві [PERSON] спілкуватися з дитиною або, що він звертався до органів опіки та піклування з приводу вирішення питань щодо участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею. При цьому, доводи позивача про наявність у нього дитини у шлюбі із іншою жінкою (а.с.11, 12) не є підтвердженням, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від його волі стосунки, які роблять неможливими виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. 13.12.2019 Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області було складено Висновок №01-21/2097 про недоцільність скасування усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], [PERSON] дозволене за рішенням Липовецького районного суду від 27.07.2006, оскільки воно буде суперечити інтересам дитини. Твердження позивача про те, що усиновлення було зумовлено лише бажанням [PERSON] позбутись зв`язків дитини із її біологічним батьком, суд вважає не заслуговують на увагу, оскільки суд при вирішенні питання про усиновлення ним дитини з`ясовував справжню волю усиновлювача на вчинення такої дії. З огляду на викладене, з урахуванням інтересів усиновленої дитини, суд не вбачає правових підстав для скасування усиновлення, отож в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed