Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 14.09.2002 р. по 21.06.2013 р. знаходився у шлюбі з відповідачем, за час якого придбане майно на загальну суму 22669 грн., яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: набір м»яких меблів, вартістю 1650 грн., телевізор - 1099 грн., обігрівач - 350 грн., машина пральна - 2800 грн., титан електричний - 1100 грн., стіл письмовий - 600 грн., диван - 150 грн., дзеркало - 300 грн., електрична праска - 150 грн., дошка до неї - 120 грн., стіл журнальний - 150 грн., підставку для телевізора, вартістю 100 грн., шафа двох дверна - 250 грн., шафи кухонні у кількості 3 шт. - 500 грн., столи кухонні у кількості 3 шт. на суму 500 грн., холодильник - 600 грн., газова плита - 500 грн., стінка для книг - 350 грн., 2 крісла - 250 грн., шафа - 250 грн., а також витрати на ремонт квартири, належної відповідачу, а саме, купили та встановили: вікна пластикові у кількості 2 шт. - 2500 грн., двері вхідні металеві - 2600 грн., двері дерев»яні у кількості 3 шт. - 3900 грн., двері у кількості 2 шт. - 400 грн., ліхтарі настінні та стелі 6 шт. на суму 500 грн., лінолеум та плінтус - 1000 грн. У зв»язку з тим, що зазначене майно знаходиться у квартирі відповідача, яка відмовляється його повернути та компенсувати вартість матеріалів, встановлених у її квартирі, просив визнати зазначене вище майно об»єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за відповідачем право власності на перелічене вище майно, стягнувши з відповідача на його користь грошову компенсацію за ? частину спірного майна у сумі 11334 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач та її представник позов не визнали, заперечуючи проти обсягу частини майна, його вартості та приналежності, пояснивши, що пральну машинку, праску, гладильну дошку, титан електричний, шафу, вартістю 250 грн. подарувала її тітка до шлюбу, з 2 крісел в наявності є тільки одне, яке дарувалося матір»ю позивача. Телевізор забрав позивач. Дзеркало, журнальний стіл, підставка для ТВ, м»яку мебель, одне крісло готова віддати позивачеві, залишивши все інше собі. Крім того погодилася з вартістю майна, запропонованою позивачем, а саме - титану електричного, дивану, електричної праски, журнального столу, підставки для ТВ, кухонної шафи у кількості 3 штук, 2-х пластикових вікон, металевих вхідних дверей, 2 дверей, лінолеуму та плінтусу, оспорюючи вартість іншого майна, зазначивши, що воно подароване матір»ю позивача у потриманому стані. Заслухавши сторони та представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.06.2013 р. сторони перебували у шлюбі з 14.09.2002 р. до 02.07.2013 року. Відповідно до представлених позивачем документів, сторонами під час шлюбу придбані: металеві двері, вартістю 2600 грн., що підтверджується Договором № 282 від 27.07.2011 р. та бланком-замовленням, телевізор вартістю 1099 грн., що підтверджується гарантійним талоном та товарним чеком магазину «Рубін» від 02.08.2006 р. Крім того, із зобов»язання - доручення від 29.10.2006 р., представленого позивачем, вбачається про придбання його матір»ю, зокрема, набору м»якої меблі, вартістю 1650 грн. Згідно з положеннями ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилом, встановленим ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно з рекомендаціями, наданими судам в п.23 вищевказаної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Під час розгляду справи сторонами не заперечується приналежність, вартість та обсяг майна, придбаного сторонами за час шлюбу, а саме: телевізору - 1099 грн., дивану - 150 грн., столу журнального - 150 грн., підставки для телевізора, вартістю 100 грн., шаф кухонних у кількості 3 шт. - 500 грн. Також, вартість набору м»яких меблів становить 1650 грн., яка хоч і заперечується відповідачем, але підтверджена документально позивачем. Приналежність вказаного набору сторонам під час розгляду справи відповідачем не заперечувалося. Крім того, відповідач підтвердила кількість і вартість майна, яке придбане за час шлюбу між сторонами та встановлено у її квартирі, а саме: вікна пластикові у кількості 2 шт. - 2500 грн., двері вхідні металеві - 2600 грн., двері у кількості 2 шт. - 400 грн., лінолеум та плінтус - 1000 грн. Таким чином, виходячи з принципів належності майна, придбаного дружиною та чоловіком за час шлюбу, рівності часток при його поділу, суд вважає за необхідне визнати набір м»яких меблів, вартістю 1650 грн., телевізор - 1099 грн., диван - 150 грн., стіл журнальний - 150 грн., підставку для телевізора, вартістю 100 грн., шафи кухонні у кількості 3 шт. - 500 грн., вікна пластикові у кількості 2 шт. - 2500 грн., двері вхідні металеві - 2600 грн., двері у кількості 2 шт. - 400 грн., лінолеум та плінтус - 1000 грн., а всього на загальну суму 10150 грн. об»єктом права спільної сумісної власності подружжя громадян [PERSON] та [PERSON], яке підлягає поділу шляхом виділення позивачу [PERSON] набір м»яких меблів, вартістю 1650 грн., підставку для телевізора, вартістю 100 грн., шафи кухонні у кількості 3 шт. - 500 грн., залишивши у відповідача [PERSON] телевізор - 1099 грн., диван - 150 грн., стіл журнальний - 150 грн., з присудженням відповідачеві компенсації за перевищення вартості зазначеного рухомого майна у розмірі 851 грн. Крім того, оскільки вікна пластикові у кількості 2 шт. - 2500 грн., двері вхідні металеві - 2600 грн., двері у кількості 2 шт. - 400 грн., лінолеум та плінтус - 1000 грн., на загальну суму 6500 грн. встановлені у квартирі, яка належить відповідачу і яка не входить до складу спільної сумісної власності подружжя, суд залишає зазначені відповідно до ч.2 ст. 71 СК України неподільні речі відповідачу, а також присуджує позивачеві компенсацію за перевищення вартості загального обсягу майна (6500 грн. - 851 грн.), за рахунок відповідача у сумі 7900 грн. Доводи позивача щодо стягнення на його користь грошової компенсації в сумі 11334 грн. та визнання за відповідачем права власності на все зазначене у позові майно суд знаходить необґрунтованими, оскільки, вимога щодо згоди на присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності стосується нерухомого майна, зокрема житлового будинку, квартири, земельної ділянки, а виходячи з того, що предметом позову не являється нерухоме майно, позовні вимоги у заявленому обсязі не підлягають задоволенню. Крім того, оскільки відповідачем заперечується обсяг, приналежність та вартість майна, заявленого позивачем як об»єкт спільної сумісної власності подружжя, зокрема: титану електричного - 1100 грн., обігрівача - 350 грн., машини пральної - 2800 грн., столу письмового - 600 грн., дзеркала - 300 грн., електричної праски - 150 грн., дошки до неї - 120 грн., шафи двох дверної - 250 грн., столів кухонних у кількості 3 шт. на суму 500 грн., холодильника - 600 грн., газової плити - 500 грн., стінки для книг - 350 грн., 2 крісел - 250 грн., шафи - 250 грн., а також витрати на ремонт квартири, належної відповідачу, які є неподільними речами, а саме, придбання та встановлення дверей дерев»яних у кількості 3 шт. - 3900 грн., ліхтарів настінних та стелі 6 шт. на суму 500 грн., відповідно до ст. 61 ЦПК України доказів приналежності, вартості цього майна позивачем не представлено, клопотань про призначення товарознавчої експертизи сторонами не заявлено, суд вважає в цій частині позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог - у сумі 169,79 грн.

Outcome: partial