Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому зазначив, що на виконанні у Шевченківському ВДВС Запорізького МУЮ знаходилось виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2-Н-77, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 15.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Металург» боргу у сумі 11 357, 71 грн. За заявою [PERSON] ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2016 по справі № 36/9097/15-ц наказ судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Металург» заборгованості за договором кредитування № 600200005931 від 05.10.2006 у сумі 11 286, 28 грн., 56, 43 грн. судового збору, 15, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасовано, вказана ухвала оскарженню не підлягає. Про накладення арешту на його майно позивач дізнався отримавши [PERSON] довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 01.09.2016. Після того, як [PERSON], дізнався про існування постанови про арешт майна, він звернувся до Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя із заявою, у якій просив на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 2-Н-77, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 15.02.2007 та на підставі ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт з майна боржника, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ № 183631 від 03.08.2016. Листом від 15.09.2016 № 12712/11 Шевченківський ВДВС міста Запоріжжя повідомив, що виконавче провадження було завершено 05.09.2007 у відповідності до п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на той час редакції) повернення виконавчого документа стягувачеві, повторно виконавчий документ до відділу не надходив. З цієї підстави відповідач повідомив, що завершити виконавче провадження у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати арешт не є можливим, оскільки виконавче провадження завершено. Відповідач повідомив, що питання щодо зняття арешту з майна [PERSON] може бути вирішено на підставі судового рішення. Постанова про накладення арешту на все майно порушує його права, як власника, щодо вільного володіння, користування, розпоряджання своїм майном. Вказує, що відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Проте як зазначено у листі відповідача від 15.09.2016 № 12712/11, на теперішній час на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження, боржником за яким є [PERSON], та в межах яких можливе звернення стягнення на належне йому майно, в тому числі і шляхом його арешту, для забезпечення реального виконання рішення. Тобто на теперішній час відсутні усі передбачені Законом підстави для існування арешту щодо майна [PERSON], оскільки він не має статусу боржника у відкритому виконавчому провадженні. Таким чином подальше існування накладеного на його майно арешту є неправомірним. Проте в порушення норм ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на момент завершення виконавчого провадження редакції), державним виконавцем не вирішено питання про заняття арешту, накладеного на все майно [PERSON] Позивач просить зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON], накладений Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] від 03.08.2007 АМ № 183631 серії АА № 086017 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10.08.2007, реєстраційний номер обтяження 5468121. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позові, просить позов задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не прибув, надав суду письмові пояснення, у яких просив справу розглянути за його відсутності. При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Пятої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув. Надав суду пояснення, у яких зазначив, що матеріали щодо реєстрації арешту майна боржника [PERSON] знищені за закінченням терміну їх зберігання. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Мета Банк» (правонаступник АБ «Металург») у судове засідання не прибув. Надав суду пояснення, у яких просить справу розглядати за його відсутності. Заперечень проти позову ПАТ «Мета Банк» не надав, про наявність грошових вимог до боржника [PERSON] не заявив. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2-Н-77, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 15.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Металург» боргу у сумі 11 357, 71 грн. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] від 03.08.2007 АМ № 183631 серії АА № 086017 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Обтяження майна боржника зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10.08.2007, реєстраційний номер обтяження 5468121, що підтверджується наданою представником позивача [PERSON] довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 01.09.2016. Як зазначено в постанові, вона прийнята для забезпечення виконання судового наказу та на підставі ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Дане виконавче провадження було відкрито на виконання наказу № 2-Н-77, виданого 15 лютого 2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Металург» (правонаступником якого є ПАТ «Мета Банк») боргу у сумі 11\~357, 71 грн. Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2016 по справі № 36/9097/15-ц наказ судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2007 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Металург» заборгованості за договором кредитування № 600200005931 від 05.10.2006 у сумі 11\~286, 28 грн., 56, 43 грн. судового збору, 15, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасовано, ухвала оскарженню не підлягає. Залучений у справу у якості третьої особи ПАТ «Мета Банк» про грошові вимоги до боржника [PERSON] не заявив, доказів існування боргу у сумі 11\~357, 71 грн. не надав. Про існування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [PERSON] дізнався від свого представника, який 01.09.2016 отримав [PERSON] довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Після того, як [PERSON] дізнався про існування постанови про арешт майна, він звернувся до Шевченківського ВДВС міста Запоріжжя із заявою про зняття арешту з майна. Листом від 15.09.2016 № 12712/11 Шевченківський ВДВС міста Запоріжжя повідомив, що його заява не підлягає задоволенню, оскільки виконавче провадження було завершено 05.09.2007 у відповідності до п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній на той час редакції) повернення виконавчого документа стягувачеві, повторно виконавчий документ до відділу не надходив. З цієї підстави відповідач повідомив, що завершити виконавче провадження у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати арешт не є можливим, оскільки виконавче провадження завершено 05.09.2007 та питання щодо зняття арешту з майна [PERSON] може бути вирішено на підставі судового рішення. Постанова про накладення арешту на все майно порушує його права, як власника, щодо вільного володіння, користування, розпоряджання своїм майном.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом. Частиною 1 статті 56 вказаного закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно частини 3 статті 56 закону, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження арешт на майно може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця. Попри це постанова від 03.08.2007 АМ № 183631 серії АА № 086017 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена державним виконавцем Шевченквіського ВДВС Запорізького МУЮ не містить вказівки про те, у межах якої суми стягнення накладено арешт на майно [PERSON], а тому не відповідає вимогам ст. ст. 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі вказаної постанови у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10.08.2007 зареєстроване обтяження за реєстраційним номером 5468121, обєкт обтяження невизначене майно, все майно. Зважаючи на скасування наказу № 2-Н-77, виданого 15 лютого 2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, при виконанні якого було накладено арешт на все майно [PERSON], подальше перебування майна під арештом суперечить ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та є безпідставним. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а також передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У ході розгляду справи судом не встановлено існування боргу [PERSON] перед ПАТ «Мета Банк», в інтересах якого був накладений арешт на все майно позивача, а тому перебування майна під арештом порушує права позивача. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах.

Outcome: approved