Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 09 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №34. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2004 року і є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб, сімю, сімейні цінності та взаємовідносини у сімї. Сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Шлюб між сторонами існує лише формально. Оскільки відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справи доказами, а також не заперечує проти задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно з ч.ч.1, 4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Факт реєстрації шлюбу між сторонами укладений 09 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕГ №071247 від 09 лютого 2004 року. Даними свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 132037 від 26 березня 2004 року, серії І-ЕГ №0202179 від 06 серпня 2014 року доводиться, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. У ході підготовчого судового засідання встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом і не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході підготовчого судового розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи ту обставину, що сторони упродовж тривалого часу не проживають разом та обоє наполягають на розірванні шлюбу, а тому ця обставина не потягне негативних наслідків для неповнолітніх дітей сторін. На підставі ст. ст.\~12-13,\~19,\~141,247,206, 258-259,264,\~265 ЦПК України, ст. ст55-56, \~110,\~112 Сімейного кодексу України,суд -,

Outcome: approved