Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь: суму боргу еквівалентну 700 дол. США, а саме 18 886,14 грн. за розпискою від 30 червня 2016 року, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних загальну суму в розмірі 27 384,90 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем були отримані грошові кошти на підтвердження чого була складена відповідна розписка, разом з тим, в встановлений в розписці строк, відповідач грошові кошти не повернув. [PERSON] зазначає, що вирішити спір у позасудовому порядку не вдалося, хоча він неодноразово намагався домовитися з відповідачем, надсилав через адвоката лист, однак жодної відповіді щодо повернення боргу не отримав. Через що змушений був звернутися до суду. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 травня 2019 ро-ку по справі відкрито провадження та справа призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення пові-домлений належним чином шляхом опублікування на офіційному веб-порталі судової влади оголошення про виклик до суду. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки від 30 червня 2016 року [PERSON] отримано в борг від [PERSON] еквівалент 700 дол. США строком на 3 тижні. Приписами ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сто-рона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути по-зикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір нео-податковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який пос-відчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Надані позивачем в борг відповідачу грошові кошти, на підтвердження чого суду на-дано оригінал розписки, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного зако-нодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, за курсом НБУ станом на 27 березня 2019 року (2698,02 грн. за 100 дол. США) розмір заборгованості складає: за розпискою від 30 червня 2016 року - сума основного боргу в розмірі 18 886,14 грн., з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних складає 27 384,90 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь відповідача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved