Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21 травня 1994році її чоловіку [PERSON], як працівнику колгоспу ім.Свердлова Васильківського району Дніпропетровської області був переданий житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. За придбане нерухоме майно сім'я 15.02.1996року повністю розрахувалася. Договір купівлі-продажу зазначеного будинку не оформлявся. Вказує, що вони з продавцем домовилися по всім істотним умовам, але нотаріальна форма посвідчення договору купівлі - продажу не дотримана. Будинком сім'я користується і проживає з 1994 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями є вона та її син [PERSON] - відповідач по справі, який проживає окремо і не заперечує проти визнання за нею права власності на вказаний будинок. Нотаріально оформити дану угоду неможливо, провести первинну реєстрацію права власності на ім'я [PERSON] на вказаний будинок неможливо, тому вона звертається до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали на ім'я суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримує вимоги, відповідачі Павлівська сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області та [PERSON] позовні вимоги визнають. На підставі ст.158 ч.2 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Позов [PERSON] випливає з цивільних правовідносин, що ґрунтуються на визнанні права власності на майно, набуте на підставі договору купівлі-продажу, а тому підлягає розглядові в суді. Матеріалами справи встановлено, що Договором про передачу господарством колгоспнику у власність індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами в порядку передбаченому постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 19.06.78р. №516 - 21 травня 1994року колгосп ім.Свердлова Васильківського району Дніпропетровської області передав, а колгоспник [PERSON] прийняв житловий цегляний будинок розміром 7х10м з верандою, підлогаз дерева, дах шиферний, ссарай з підвалом, підлога бетонна в с. павлівка, розміщеному на присадибній ділянці площею 0,20га. Вартість житлового будинку складає 1335761руб. Згідно п.3б), враховуючи пільги сім'ї колгоспника, сплатити за будинок [PERSON] необхідно 55% вартості будинку, що складає 734669руб. (а.с.6). [PERSON] заплатив в касу господарства за будинок 734669руб., що підтверджується квитанцією №293 від 15.02.1996року.(а.с.7). Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З матеріалів справи вбачається, що сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі -продажу нерухомого майна, а саме: продавець - колгосп ім.Свердлова передав у власність покупцю [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], а покупець - [PERSON] прийняв їх та сплатив зазначену в договорі суму грошей. Згідно довідки Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що інвентарна вартість житлового будинку будівель та споруд за адресою [ADDRESS] складає 103561грн. проведена інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудаи за [PERSON]. Правовий документ не зареєстровано.(а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати останню дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди у подальшому не вимагається. За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу будинку дійсним. Відповідно до ст.25 ЦК України (ред.2004р.) цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть на його ім'я (а.с.5). Провести первинну реєстрацію власності на вказаний жилий будинок на його ім'я на законних підставах не має можливості у зв'язку з його смертю. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.05.1977 року (а.с.4). За час спільного життя у 1994 році придбали зазначений будинок.(а.с.6-7). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. В частині 3 ст. 368 ЦК України також зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Спірний будинок придбаний під час шлюбу, тому позивачка має право на 12 частину будинку, що є їхньою спільною власністю . В силу ст. 1261 ЦК України [PERSON] та її син [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців не має (а.с12-14). В зв'язку з відсутністю державної реєстрації власності житлового будинку на ім'я [PERSON] позивачка не може оформити своє право спадкоємця на житловий будинок, після його смерті, відповідно до вимог ст.1268-1270,1296-1297 ЦК України. Згідно ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Фактична наявність спадкового майна у вигляді 12 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] визнається сторонами по справі, не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому підлягає включенню до спадкового майна [PERSON] з визнанням за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що позивачкою не порушено строків звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved