Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив, з урахуванням уточнень, стягнути із відповідача неустойку, нараховану на підставі пункту 5.1.6 Договору найму (оренди) № 29 (типовий) від 15.06.2015 року за прострочення повернення об`єкту найму у розмірі 40\~000 грн 00 коп., а також суму сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 15.06.2015 року між позивачем, як наймодавцем, та [PERSON] , як наймачем, було укладено Договір найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди» № 29 про найм торгівельного місця [ADDRESS] . За умовами Договору позивачем передавалося у тимчасове платне користування відповідачу торгівельне місце у вигляді ділянки із твердим покриттям, яке розташоване на ринку ПП «Торгівельні ряди» за адресою: [ADDRESS] . Розмір плати за користування об`єктом найму у межах строку дії договору становив 500 грн. щомісячно. Відповідач із лютого 2016 року не проводить розрахунки по орендній платі і після закінчення строку дії договору оренди та неодноразових звернень позивача не повернув взятий в оренду об`єкт найму за актом приймання-передачі. Позивачем неодноразово направлялися на адресу відповідача листи-претензії щодо відмови про поновлення строку дії Договору оренди торгівельного місця у зв`язку із припиненням його дії 15.06.2016 року, вимагаючи повернути торгівельне місце. Не виконання зобов`язання тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять заходи цивільно-правової відповідальності. У зв`язку із чим, посилаючись на положення ст. 785 ЦК України, позивач просив стягнути неустойку за прострочення повернення об`єкту найму. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити із підстав, викладених у ньому. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, у встановлений законом строк, надав відзив, з якого вбачається, що дійсно між сторонами укладено Договір найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди» (типовий) № 29 15.06.2015 року, відповідно до умов якого Договір діє з 15.06.2015 року по 05.01.2016 року (але не більше одного року). Положеннями Договору передбачено, що наймачу було передано у тимчасове платне користування торгівельне місце, яке розташоване на ринку за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа об`єкту найму становить 7 кв. метрів ділянки з твердим покриттям. Позивач розпоряджається земельною ділянкою, на якій розташований ринок, площею 4949 кв. метрів, відповідно до Договору оренди землі від 01.09.1998 року, яким не передбачено право орендаря передавати землю в суборенду. Крім того, відсутні будь-які відомості про виділення ПП «Торгівельні ряди» в натурі вищевказаної земельної ділянки, відсутні відомості щодо встановлення її меж, кадастровий номер не присвоєно, технічна документація не виготовлена. Отже, архітектурна форма, яка використовувалася [PERSON] , належить позивачу, не є предметом договору. Жоден акт прийому-передачі торгового місця між сторонами не складався. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що за адресою [ADDRESS] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідач не має права передавати в оренду як майно, яким не володіє (торгівельні місця), так і земельну ділянку за відсутності належним чином оформлених за ним прав. У зв`язку із вищевикладеним, вважає, що спірний договір найму є недійсним з підстав його нікчемності з моменту його вчинення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 15.06.2015 року між ПП «Торгівельні ряди» та [PERSON] було укладено Договір найму (оренди) торговельного місця площею 7 кв. м. на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди» (типовий) № 29 з твердим покриттям, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отже у даному випадку сторонами не був укладений договір суборенди земельної ділянки, предметом догвору є найм (оренда) індивідуально визначеної неспоживчої речі. Договором передбачено, зокрема, такі умови: п. 1.1 Наймодавець передає, а Наймач приймає у тимчасове платне користування торговельне місце, яке яке розташоване на ринку ПП «Торгівельні ряди» за адресою: [ADDRESS] . п.1.2 Загальна площа об`єкту найму становить 7 кв. м. ділянки з твердим покриттям. п.3.1. Розмір плати за користування об`єктом найму становить 500 грн. щомісячно. п. 5.1 За невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодовством України, зокрема при затримці повернення з вини Наймача торговельного місця після припинення дії цього договору Наймач сплачує плату за користування об`єктом найму у подвійному розмірі до дня фактичної передачі об`єкта найму за актом приймання -передачі (п. 5. 1.6) п. 6.1. Цей договір діє з 15.06.2015 року по 05.01.2016 року (але не більше одного року). (а.с. 24-29). ПП «Торгівельні ряди» на адресу [PERSON] неодноразово направлялися листи-претензії щодо припинення Договору найму від 15.06.2015 року з вимогою про повернення майна зі складанням акту приймання- передачі. (а.с.54-66). Так, ст.ст.\~6,\~627 Цивільного кодексу України\~встановлено один із загальних принципів цивільного законодавства - свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов`язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 Цивільного кодексу України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Виходячи із системного аналізу Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 № 57/188/84/105 договори, укладені між адміністрацією ринку і суб`єктами підприємницької діяльності, які займаються торгівельною діяльністю, є за своєю правовою природою договорами оренди (найму) торгових площ (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі № 3-113гс11). За змістом статей\~525,\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналіз частини першої статті\~759\~та частини першої статті\~785 Цивільного кодексу України\~дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. \~Невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої\~статті 785 Цивільного кодексу України. \~Зазначений особливий статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов`язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі визначеному\~статтею 785 Цивільного кодексу України. \~Тому важливим при здійсненні оцінки правомірності заявленої вимоги про стягнення неустойки, передбаченої частиною другою\~статті 785 Цивільного кодексу України\~є урахування обставин невиконання зобов`язання орендарем щодо неповернення майна в контексті добросовісності поведінки останнього як контрагента за договором, її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин. \~За змістом статей\~610,\~611,\~612 Цивільного кодексу України\~невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною другою\~статті 785 Цивільного кодексу України.\~\~Законодавцем у частині першій\~статті 614 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Для застосування наслідків, передбачених частиною другою\~статті 785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог\~статті 614 Цивільного кодексу України. При укладенні Договору найму торгівельного місця від 15.06.2015 року, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики майнової відповідальності у разі порушення його умов. Даних про те, що відповідач вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, суду не надано. Разом з цим, відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи факт укладання спірного договору, а отже будучи обізнаною з умовами цього договору, вважала, що не отримувала від позивача торгівельне місце. Таким чином, вважаю, що відповідач будучи зобов`язаним виконувати договір найму у відповідності до його умов та законодавства, не виконав зобов`язання щодо обов`язку повернення торгівельного місця, покладені на нього, що призвело до порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною другою\~статті 785\~Цивільного кодексу\~України договором. Так, яз зазначає позивач, дата припинення договору - 15. 06. 2016 року, заявлена позивачем кінцева дата -02. 12.2019 року, що, складає 40 повних періодов (місячних сплат), а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкту найму у розмірі 40000 грн. ( 500 грн. х 2х 40 мес.). Посилання відповідача на несформованість земельної ділянки, некоректність та невизначеність умов Договору найму від 15.06.2015року, судом не береться до уваги, виходячи з наступного. Згідно положень ст.ст. 6,\~627 Цивільного кодексу України\~встановлено один із загальних принципів цивільного законодавства - свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так,

Outcome: approved