overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі, за згодою колишніх власників, зареєстрована відповідач, яка більше двох років у квартирі не проживає. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як власника. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомила, відзив не подала. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим такі обставини. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). У квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). У зазначеній квартирі [PERSON] не проживає з листопада 2018 року (а.с. 11). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ст. 391 ЦК України. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідач не проживає у спірній квартирі з 2018 року, його реєстрація в квартирі, належній позивачу, завдає перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власним майном, домовленостей між сторонами щодо порядку користування житлом не було, перешкоди у користуванні житлом відповідачу не чинились. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 375. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені з травня 2020 року. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 375 (а.с. 9). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть з травня 2020 року. Розбіжність поглядів на подружнє життя призвела до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, позивач та відповідач спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2014 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 23. До реєстрації шлюбу перебували у фактичних шлюбних відносинах і мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені з червня 2017 року. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 15.06.2021, 15.09.2021, 05.10.2021 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2014року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 23. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2017 року, спільне господарство не ведуть. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, сторони спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що є власником 14/25 частини будинку по [ADDRESS], яка в 15 разів перевищує суми боргу за виконавчим листом. У зв»язку з цим просив зняти арешт із зазначеного будинку, накладеним державним виконавцем за виконавчим листом, оскільки арешт накладається в межах суми стягнення, а ним частково погашена сума боргу. У судовому засіданні позивач підтримав позов із зазначених вище підстав. Представник відповідача позов не визнав, оскільки сума погашення боргу позивачем мала, на час подачі позову існувала заборгованість в сумі 22320,67 грн., у боржника відсутнє інше рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що на виконанні ВДВС Новокаховського МУЮ в Херсонській області знаходиться зведене виконавче провадження № ЄДРВП 42138657 про стягнення з [PERSON] на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості у загальній сумі 22320,67 грн. 29.05.2014 р. державним виконавцем ВДВС складено акт опису й арешту майна боржника [PERSON], за яким описано 14/25 частин будинку по [ADDRESS], яке належить позивачеві на праві приватної спільної часткової власності відповідно до Договору дарування від 28.08.2009 р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.ч.5,6,7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і в обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. Ч. 1 ст. 63 Закону встановлено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Таким чином, оскільки під час судового розгляду позивачем не представлено належних та допустимих доказів, які підтверджують наявністю у нього рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, про залишок боргу після його погашення у розмірі, який не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, а також про порушення порядку накладення арешту на майно або про завершення відповідачем виконавчого провадження, позовні вимоги суд знаходить необґрунтованими, а отже, - не підлягаючими задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 лютого 2006 року відповідачеві [PERSON] призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по втраті годувальника. 27 жовтня 2016 року виявлено переплату пенсії за період з 01.04.2016 року по 31.05.2016 року в сумі 255,84 грн. 27 жовтня 2016 року на адресу відповідача направлено лист щодо відшкодування переплати пенсії, однак борг до теперішнього часу не відшкодовано. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Маловисківському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області і з 01 лютого 2006 року отримує пенсію по втраті годувальника. В період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року з вини працівників Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України внаслідок перерахунку пенсії виникла переплата в сумі 255,84 грн., що підтверджується службовою запискою та протоколом. Відповідач [PERSON] не надавав позивачеві згоду на утримання переплати. Оцінюючі зібрані по справі докази, судом не встановлено зловживань з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 255,84 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною йому Маловисківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки. Тому, відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 січня 2004 року відповідачеві [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 04 травня 2017 року виявлено переплату пенсії за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 856,80 грн. 04 травня 2017 року на адресу відповідача направлено лист щодо відшкодування переплати пенсії, однак борг до теперішнього часу не відшкодовано. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Маловисківському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області і з 01 січня 2004 року отримує пенсію за віком. В період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року з вини працівників Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України внаслідок перерахунку пенсії виникла переплата в сумі 856,80 грн., що підтверджується службовою запискою та протоколом. Відповідач [PERSON] не надавала позивачеві згоду на утримання переплати. Оцінюючі зібрані по справі докази, судом не встановлено зловживань з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 856,80 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною йому Маловисківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки. Тому, відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 10 березня 1999 року він на універсальній товарній біржі «Інкопмарк- Контракт» придбав квартиру [ADDRESS] , якою відкрито, добросовісно і безперервно володіє по теперішній час. Позивач вважає, що він набув право власності на квартиру за набувальною давністю. 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с. 22). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 ЦПК України). Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10 березня 1999 року по теперішній час проживає на правах домовласника квартири [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-10). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 12 лютого 2016 року відповідачеві [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 03 квітня 2017 року виявлено переплату пенсії за період з 12 лютого 2016 року по 30 квітня 2017 року в сумі 133 гривні 08 копійок. 04 квітня 2017 року на адресу відповідача направлено лист щодо відшкодування переплати пенсії, однак борг до теперішнього часу не відшкодовано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Маловисківському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області і з 12 лютого 2016 року отримує пенсію за віком. В період з 12 лютого 2016 року по 30 квітня 2017 року з вини працівників Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України внаслідок перерахунку пенсії виникла переплата в сумі 133 гривні 08 копійок, що підтверджується службовою запискою та протоколом. Відповідач [PERSON] не надавав позивачеві згоду на утримання переплати. Оцінюючі зібрані докази, судом не встановлено зловживань з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 133 гривень 08 копійок, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Маловисківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки. Тому, відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 15 грудня 2007 року відповідачеві [PERSON] призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 29 грудня 2015 року виявлено переплату пенсії за період з 01.01.2014 року по 30.11.2015 року в сумі 7445,67 грн. 29 грудня 2015 року на адресу відповідача направлено лист щодо відшкодування переплати пенсії, однак борг до теперішнього часу не відшкодовано. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач і її представник не визнали позов, посилаючись на те, що позивач не подавала відповідачеві документи з недостовірними даними, а помилка в нарахуванні пенсії здійснена працівником Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Маловисківському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області і з 15 грудня 2007 року отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою позивача. В період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2015 року з вини працівників Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України внаслідок перерахунку пенсії виникла переплата в сумі 7445,67 грн., що підтверджується службовою запискою та протоколом перевірки (а.с. 8). Відповідач [PERSON] не надала позивачеві згоду на утримання переплати. Оцінюючі зібрані по справі докази, судом не встановлено зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 7445,67 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною їй Маловисківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки. Тому, відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed