Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь: - 5450 (пять тисяч чотириста пятдесят) гривень 00 копійок - сума заборгованості за договором позики від 17.01.2013 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 17.01.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики в усній формі, згідно якого він передав відповідачу, а відповідач отримав від нього 5450 (пять тисяч чотириста пятдесят) гривень 00 копійок, про що відповідач власноруч написав розписку, у якій зобовязався повернути отримані від нього кошти до 31.01.2013 року. У визначений у договорі термін відповідач, отримані у борг кошти, не повернув, внаслідок чого він був змушений звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Позивач до судового засідання надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача суму боргу за договором. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причини неявки суду не повідомив. Від позивача надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положення ст.ст.526,527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом в ході розгляду справи, на підтвердження укладання 31.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] договору позики, позивач надав суду розписку, згідно якої, відповідач [PERSON] 17.01.2013 року отримав від позивача 5450 гривень, які зобовязався повернути позивачеві до 31.01.2013 року. У зазначений у розписці термін отриману від позивача суму коштів відповідач позивачу не повернув, відмовившись таким чином виконати взяте на себе за договором позики зобовязання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої позивачем квитанції, при подачі позовної заяви ним було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України зазначені вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат суд вважає обґрунтованими, й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved