Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 60 091,02 грн., вартість послуг оцінювача в сумі 1 300,00 грн. з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 22.03.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода по пр. Гагаріна, 9 в м. Києві, в результаті якої автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER] під його керуванням отримав механічні пошкодження. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого і сталося зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна». 01 квітня 2016 року ФОП [PERSON] було проведено визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Форд» д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, за результатами якого складно звіт № 169 за висновками якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] складає 110 091,02 грн. 23 травня 2016 року [PERSON], як власник автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, що повернулася із відміткою про невручення у зв'язку із закінченням терміну зберігання. У зв'язку із цим позивач зазначає, що з урахуванням невиплаченого страхового відшкодування страховою компанією, залишається невідшкодованою вартість матеріального збитку у розмірі 110 091,02 грн. Також сплачена вартість послуг з проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1 300,00 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] та третя особа [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14). Відповідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, [PERSON] 22.03.2016 року о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] по пр-ту. Гагаріна, 9 в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 13.1 ПДР. (а.с. 7-7 зв.). Даною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. На момент скоєння ДТП транспортний засіб «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER], був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна», згідно полісу № АІ/5654424 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8 зв., 36). Згідно Звіту № 169 від 01.04.2016 року про оцінку автомобіля «Форд Фієста» д.н.з. [NUMBER], матеріальний збиток завданий власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП становить 110 091,02 грн.(а.с. 21-24). За заявленими вимогами позивач просить стягнути з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 60 091,02 грн., вартість послуг оцінювача в сумі 1 300,00 грн. з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема виникають з договорів та інших правочинів. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Як зазначено вище, на момент скоєння ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна», згідно полісу № АІ/5654424 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що позивач 23.05.2016 р. повідомляв відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про страховий випадок - дорожньо-транспортну пригоду та подавав документи для виплати страхового відшкодування (а.с. 16-19). При цьому документи були повернуті без вручення за закінченням строку зберігання, страхова виплата власнику автомобіля сплачена не була. Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Суд приймає до уваги складений висновок оцінювача ФОП [PERSON] за звітом № 169 від 01.04.2016 року, відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Форд Фієста», д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 110 091 грн. 02 коп. У спростування зазначеного розміру заподіяної шкоди відповідачами будь яких доказів суду не надано. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням зазначеного суд вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. 00 коп. та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою кошти в сумі 60 091 грн. 02 коп., що являються різницею між розміром завданої шкоди і страховою виплатою. Крім цього, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті вартості автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 300,00 грн., сплачені на підставі квитанції до прибуткового ордеру № 34 від 01.04.2016 року (а.с. 34). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 613 грн. 91 коп. та з відповідача ПАТ „Страхова компанія «Україна» судовий збір в сумі 500 грн. 00 коп.

Outcome: approved