Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 09.04.2013 р. підписала заяву № 001-03382-090413 про отримання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 18807,08 грн., з кінцевим строком погашення до 08.04.2015 р. 27.04.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 409/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №001-03382-090413 від 09.04.2013, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Відповідач не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 14.05.2021 утворилася заборгованість у розмірі 28250,30 грн., яка складається наступного: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 18 807,08 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 4092,32 грн.; 3% річних - 1671,00 та інфляційні витрати - 3679,90 грн. Про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не з`явився; в особі представника за довіреністю позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач не скористалася правом брати участь в судових засіданнях; у порядку ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення у порядку заочного розгляду справи. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, 09.04.2013 р. відповідача підписала заяву № 001-03382-090413 про отримання споживчого кредиту, за умовами якого ПАТ «Дельта банк» надав позичальнику кредит у розмірі 18807,08 грн., з кінцевим строком погашення до 08.04.2015 р. (а.с. 11-12). 27.04.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 409/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №001-03382-090413 від 09.04.2013, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с. 6-7, 8). В результаті порушення з боку відповідача умов договору в частині обов`язку погашення заборгованості за кредитом, процентами за його використання на умовах, передбачених кредитним договором, утворилася заборгованість. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується заявою № 001-03382-090413 від 09.04.2013 р., договом факторингу № 409/К від 27.04.2018 р., витягом з реєстру передачі прав вимоги. Дослідивши докази в межах заявле6их суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Оскільки з боку боржника було допущено порушення умов договірного зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). З урахуванням вищенаведеного, для суду наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved