Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2013 року [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13/д від 07.04.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов залишено без розгляду. В результаті неправомірних дій [PERSON] позивачу завдана матеріальна шкода, повязана з витратою на лікування загальною сумою 21692 грн. 32 коп. та 18849 грн. шкоди завданої каліцтвом. Стан здоровя погіршився і позивач повністю втратив зір на праве око. 20 лютого 2014 року медико-соціальною експертною комісією МОЗ [PERSON] визнано інвалідом третьої групи. До отримання травми ока позивач працював у приватного підприємця, після чого втратив роботу і не може працевлаштуватися. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач змушений тривалий час лікуватися, стан здоровя значно погіршився, постійно болить голова, втратив спокійний сон та постійно вживає ліки. Крім матеріальних збитків позивач вважає, що відповідачем завдано йому також моральну шкоду яку він оцінює в сумі 50 000грн. Добровільно відшкодувати матеріальну та моральну шкоду відповідач відмовляється. Тому позивач змушений звернутися до суду з даним повозом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2013 року [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13/д від 07.04.2014 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов залишено без розгляду. В результаті неправомірних дій [PERSON] позивачу завдана матеріальна шкода, повязана з витратою на лікування загальною сумою 21692 грн. 32 коп. та 18849 грн. шкоди завданої каліцтвом. Стан здоровя погіршився і позивач повністю втратив зір на праве око. 20 лютого 2014 року медико-соціальною експертною комісією МОЗ [PERSON] визнано інвалідом третьої групи. До отримання травми ока позивач працював у приватного підприємця, після чого втратив роботу і не може працевлаштуватися. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач змушений тривалий час лікуватися, стан здоровя значно погіршився, постійно болить голова, втратив спокійний сон та постійно вживає ліки. Згідно із ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить з 01.01.13 року в сумі 1147 грн., з 01.12.2014 року в сумі 1218 грн. Відповідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить з 01.01.2014 року в сумі 1218 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача щодо відшкодування майнової шкоди в межах суми 40 541 грн. 32 коп., а тому позовні вимоги задовольняються в зазначеному розмірі. Частиною першою, другою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно із п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи доведеність вини [PERSON] у завданні позивачу шкоди, ступінь страждань [PERSON] та інших негативних явищ, заподіяних позивачу, виходячи із засад розумності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та стягує її у розмірі 50 000грн.

Outcome: approved