Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого послався на наступне. З 07.06.2006 р. по 11.10.2012 р. він працював у відповідача слюсарем-сантехником та газозварником. Наказом №40-к від 11.10.2012 р. він був звільнений з роботи у зв'язку з невідповідністю зайнятій посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров?я, які перешкоджають продовженню даної роботи, тобто за п.2 ст.40 КЗпП України. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 09.04.2013 р. у задоволенні позову [PERSON] до КП «Надія» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.05.2013 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 09.04.2013 року скасовано, поновлено [PERSON] на роботі на посаді газозварника КП «Надія», стягнуто з КП «Надія» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 877,86 грн., на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. 30.09.2013 року його було поновлено на роботі. З 12.10.2012 р. по 30.09.2013 р. з вини відповідача він знаходився у вимушеному прогулі. Заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.10.2012 р. по 30.09.2013 р. складає 9920,00 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 2000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9920,00 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. У судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені позовні вимоги, мотивуючи аналогічно викладеному у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Надав суду письмові заперечення проти позовної заяви, посилаючись на необґрунтованість та незаконність вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач з 07.06.2006 р. по 11.10.2012 р. працював у КП «Надія» слюсарем-сантехником та газозварником. Наказом №40-к від 11.10.2012 р. позивач був звільнений з роботи у зв'язку з невідповідністю зайнятій посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров?я, які перешкоджають продовженню даної роботи, тобто за п.2 ст.40 КЗпП України. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 09.04.2013 р. у задоволенні позову [PERSON] до КП «Надія» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.05.2013 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області від 09.04.2013 року скасовано, поновлено [PERSON] на роботі на посаді газозварника КП «Надія», стягнуто з КП «Надія» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 877,86 грн., на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2013 року рішення Апеляційного суду Донецької області від 31.05.2013 року залишено без змін. Наказом №23-К від 30.09.2013 року позивача поновлено на роботі на посаді газозварника з 12.10.2012 року. Таким чином, заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.05.2013 р. по 30.09.2013 р. складає 9920,00 грн. (2480,00 грн./ посадовий оклад/ х 4 міс.). Відповідно до ст. 60 ЦПК України сторона по справі зобов?язана доказати ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Оскільки позивач не довів, що порушення його трудових прав призвело до моральних страждань, то в цій частині вимог позивачу слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі вищенаведеного, ст.235 КЗпП України,

Outcome: partial