Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.04.2004 року у ВРАЦС Жовківського РУЮ. За час спільного життя у них народилося двоє дітей. Зазначила, що відповідач здійснює моральний тиск на неї та застосовує фізичне насильство до їхнього старшого сина. Просила шлюб розірвати , визначити місце проживання дітей та стягнути судовий збір. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила шлюб розірвати, встановити графік проживання дітей та стягнути судовий збір. Позивачка у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення, однак надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 24.04.2004 року у ВРАЦС Жовківського РУЮ (актовий запис № 13), що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається що матір'ю [PERSON], [INFO], є позивачка, батьком - відповідач. З копії свідоцтва про народження № 262 вбачається що матір'ю [PERSON], [INFO], є позивачка, батьком - відповідач. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач здійснює моральний тиск на неї та застосовує фізичне насильство до їхнього старшого сина. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, а відтак, позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю. Щодо позовної вимоги про встановлення графіку проживання дітей судом встановлено наступне. Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В матеріалах справи відсутні відомості про точне фактичне місце проживання сторін та їх дітей, що позбавляє суд можливості залучити належний орган опіки та піклування до участі в розгляді справи, а відповідно отримати письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, у відповідності до ст.19 СК України. Судом визнавалася участь сторін у судовому засіданні обов'язковою, однак сторони в судове засідання не прибули, просили проводити розгляд справи у їх відсутності, що не дає можливості суду повністю з'ясувати всі обставини, що можуть вплинути на визначення місця та графіку проживання дітей, які необхідно встановити згідно з вимогами Сімейного кодексу України. За таких обставин у задоволенні позовної вимоги про встановлення графіку проживання дітей слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: partial