Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі, покликаючись на те, що Фонд державного майна України по Львівській області 29 грудня 2005 року передав у строкове платне користування приміщення, загальною площею 05,80 кв.м. на [ADDRESS] згідно договору оренди [PERSON], строком на 364 дні. Згодом в період з 2006 року по 2010 рік відбувалось автоматичне продовження дії договору. В подальшому з 16 лютого 2011 року вносились зміни до договору оренди та продовжено дію до 23 грудня 2014 року, однак відповідач продовжував користуватись приміщенням на [ADDRESS] та не здійснював оплату орендної плати. Просить стягнути з відповідача 2957,01 грн. заборгованості по орендній платі, 9757,77 грн. неустойки, 214,56 грн. пені та судовий збір у справі. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, просить слухати справу у його відсутності, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що згідно договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №115 від 29 грудень 2005 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області передав у строкове платне користування приміщення, загальною площею 05,80 кв.м. на [ADDRESS] строком на 364 дні. /а.с. 8/ У відповідності до договору про внесення змін до договору оренди нерухомого державного майна від 29 грудня 2005 року №115, строк чинності договору продовжено з 24 грудня 2013 року по 23 грудня 2014 року. /а.с. 16/ Однак, [PERSON] повернув орендоване приміщення лише 04 серпня 2015 року. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» однією з істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 2957,01 грн. заборгованості по орендній платі та внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов договору оренди, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути на користь позивача 9757,77 грн. неустойки, 214,56 грн. пені. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved