Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, відповідно до якого просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 11279193000 від 26.12.2007 року у розмірі 92 787,40 грн., судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № 11279193000 від 26.12.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредитні кошти у розмірі 165 200 доларів США строком користування до 26.12.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій тощо. 08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно із яким ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зобов'язання за кредитними та забезпечувальними договорами. В порушення умов кредитного договору відповідачами не виконуються зобов'язання з повернення суми боргу, у зв'язку з чим станом на 17.04.2014 року відповідачі мають заборгованість перед Банком: - 64290,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 28 497,25 грн. - заборгованість за відсотками. 24.04.2014 року на адресу відповідачів було направлено досудову вимогу про повернення суми боргу за кредитним договором у розмірі 92 787,40 грн., проте до теперішнього часу відповідачами їх зобов'язання з повернення кредитних коштів не виконані. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у позовній заяві з підстав, зазначених у позові. Додатково зазначила, що в період 2010 - 2012 років ПАТ «УкСиббанк» зверталось до суду із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 11279193000, про наведені позови були залишені без розгляду. Враховуючи викладене у даному випадку позивачем не було пропущено строк позовної давності при зверненні до суду із даним позовом. В судове засідання відповідачі не з'явились - надали суду письмові заперечення у справі, згідно із якими просить в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити, враховуючи наступне. Зазначають, що [PERSON] належним чином кожного місяця сплачувала кошти на погашення заборгованості за Договором кредиту, на адресу відповідачів не надходили будь-які повідомлення або листи від АКІБ «УкрСиббанк» про передачу прав вимоги іншим банкам. Відповідачі зауважують, що в матеріалах, які додано до позовної заяви, відсутній перелік прав вимоги за кредитором (Додаток 1), з якого вбачалося б, що до позивача дійсно перейшло право вимоги за договором про надання кредиту. Крім того відповідачі не отримували досудової вимоги про дострокове повернення суми боргу за кредитним договором. Відповідачі зауважують, що в порушення ст. 60 ЦПК України Банком не надано суду належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Крім того, згідно із Графіком повернення кредитних коштів, повернення заборгованості повинно здійснюватись шляхом щомісячного внесення Позичальником кредитних коштів та нарахованих процентів. Посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові № 60611цс13 від 06.11.2013 року, відповідачі вважають за доцільне застосувати до позовних вимог Банку строку позовної давності, які Банком було пропущено, враховуючи, зокрема той факт, що з наданих банком доказів не вбачається часу виникнення заборгованості [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором. Посилаючись на вимоги ст. 559 ЦК України та на правову позицію ВССУ відповідач [PERSON] зазначає, що договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, з огляду на викладене порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи той факт, що Позичальник припинив внесення щомісячних платежів по поверненню кредиту та не виконує вимогу Банку про дострокове повернення кредитних коштів, то Банк має право пред'явити таку ж вимогу до поручителя але в межах 6-місячного строку з моменту невиконання Позичальником свого обов'язку. Таким чином до правовідносин за договором поруки мають бути застосовані строки позовної давності, а сам договір поруки треба вважати припиненим. Крім того поручителя Поручителя не було повідомлено про заміну кредитора з АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». Суд, вислухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з запереченнями відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України) за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11279193000, на підставі якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 165 200 грн. Відповідно до п. 1.22 кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але б будь-якому випадку не пізніше 26.12.2014 року. Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором у попередньому місяці. Згідно із п. 2.3 кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 125 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок в Маріупольській філій АКБ «Форум». Проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником згідно із п. 2.7 цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені п. 2.7 цього Договору, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно. Крім того 26.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду договору про надання споживчого кредиту № 11279193000, відповідно до якої до Договору додано Додаток № 2 - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» та Додаток № 3 - «Тарифи Банку». В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 26.12.2007 року було укладено договір поруки № 170487, згідно із ст. п.1.1 якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли перед Кредитором за договором про надання споживчого кредиту « 11279193000 від 26.12.2007 року. Аналогічні правові норми викладені й у ст. 554 ЦК України, відповідно до якої боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінено іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 08.12.2011 року між правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно із якою Продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги за кредитами та передати їх Покупцеві, а Покупець погоджується придбати Права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити Ціну купівлі. Згідно акту від 16.03.2012 року прийому-передачі Документації за наведеним Договором купівлі-продажу від 08.12.2011 року ПАТ «Дельта банк» прийняло документи за кредитним договором № 11279193000. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» є належним позивачем у даній справі та, відповідно, належним стгягувачем за договором кредиту № 11279193000, що підтверджується наведеними вище договором купівлі-продажу та актом прийому-передачі. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконували, у зв'язку з чим станом на 17.04.2014 року відповідачі мають заборгованість перед Банком: - 64290,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 28 497,25 грн. - заборгованість за відсотками. Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем суду розрахунком - випискою по кредитному договору - та не викликає сумнівів у суду. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При розгляді даної цивільної справи судом не встановлено невідповідність наданого позивачем розрахунку фактичному розміру заборгованості. При наявності у відповідачів незгоди з розміром заборгованості, останніми не було надано суду розрахунок заборгованості, який на їх переконання є таким, що відповідає дійсним обставинам справи, копій платіжних доручень, які б підтверджували оплату відповідачами заборгованість за кредитним договором, що обумовлювало б зміну розміру заборгованості у разі не врахування цих сум ПАТ «Дельта Банк» при здійсненні розрахунку. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним при розгляді даної справи неналежне виконання відповідачами їх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором та стягує з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 64 290,15 грн. та заборгованість з процентів за користування кредитом у розмірі 28 497,25 грн. При цьому судом враховано клопотання відповідачів про застосування до позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» строку позовної давності, проте у даному випадку позивачем не пропущено строків позовної давності, встановленого ст. 256 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В той же час перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України). При розгляді даної цивільної справи судом було детально проаналізований початок строку перебігу позовної давності у даному випадку. Так, судом встановлено що у період 2010-2012 року мали місце звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 11279193000, з огляду на що у даному конкретному випадку позивачем не було пропущено строк позовної давності. Як роз'яснено у постанові Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Суд вважає за необґрунтованими у даному випадку посилання відповідача [PERSON] на наявність підстав для припинення договору поруки № 170487 від 26.12.2007 року, оскільки у даному випадку немає підстав для застосування норми ст. 559 ЦК України. Так, згідно із досудовою вимогою від 24.04.2014 року, яку було направлено на адресу [PERSON] та [PERSON], відповідачі повідомлялись про факт укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Враховуючи наявність реєстру відправлення досудових вимог на адресу відповідачів, суд вважає що [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про зміну стягувача у зобов'язанні. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що, як було зазначено вище, підставою для застосування норми ст. 559 ЦК України є відсутність згоди поручителя на збільшення зобов'язання за договором поруки або зміни основного зобов'язання без згоди поручителя. У даному випадку при зміні кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» умови договору кредиту не змінювались, з огляду на що у суду не має підстав для припинення договору поруки. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів у дольовому порядку сплачений ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 927,87 грн. - по 463 грн. 94 коп. з кожного.

Outcome: approved