Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.09.2014 він навчається на денному відділенні Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, зараз студент першого курсу фізико-технічного факультету, денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Така необхідність повязана з тим, що хоча він і навчається за кошти державного бюджету, але проживає окремо від матері, змушений самостійно сплачувати різні витрати. Крім того, він мешкає в гуртожитку університету, за проживання в якому треба платити. Отримувану стипендію витрачає на покупку їжі, підручників, зошитів та іншого. Крім того, він є молодим хлопцем, який потребує придбання предметів гігієни, одягу, має бажання відвідувати концерти, театри, музеї, тощо, а за відсутності доходів не має змоги нести сам ці витрати. Зазначає, що відповідач зобовязаний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Також зазначив, що мати хоча і працює, але самотужки не має можливості надавати та забезпечувати належні умови життя, навчання та утримувати позивача, оскільки має на утриманні малолітню дитину, також утримує квартиру, в якій проживає з братом та утримує себе. Відповідач є здоровою людиною, тому може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1000 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлену вимогу підтримав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти стягнення аліментів, при цьому зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки не працює, має на утриманні трьох дітей, сімя перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 10.09.1996 р. н., що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.4, 6, 7). Відповідно до довідки №88-175-142 від 24.06.2015 [PERSON] є студентом І курсу денного відділення група ТР-14-1 фізико-технічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара (а.с.5). [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], гурт №5 (а.с.3 зв., 5). За проживання у гуртожитку сплачено 2000 грн. (а.с.61). Загальний розмір отриманої [PERSON] стипендії за період з березня по по серпень 2015 року становить 3 247,145 грн. (а.с.62). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] виховує також малолітнього сина [PERSON], 2011 р. н. (а.с.8, 9). [PERSON] проживає без реєстрації в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, склад сімї: 6 чоловік дружина [PERSON], 1975 р. н., знаходиться у декретній відпустці, тесть [PERSON], 1947 р. н., пенсіонер, та троє дітей [PERSON], 2005 р. н., [PERSON], 2010 р. н., [PERSON], 2015 р. н. (а.с.19-22, 43); не працює (а.с.23); за місцем реєстрації земельної частки (паю) не отримував (а.с.56). У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сукупність наведених юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобовязання, повязане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Таким чином, сам лише факт, що позивач навчається у вищому навчальному закладі та проживає у гуртожитку не може бути підставою для стягнення на його користь аліментів із відповідача без врахування матеріальної спроможності останнього надавати таку матеріальну допомогу. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на матеріальну неспроможність утримувати повнолітнього сина через те, що він не працевлаштований, доходу не має, проживає з сімєю, де четверо утриманців, та дружина, яка перебуває у декретній відпустці. За встановлених обставин суд вважає, що відповідач не має можливості надавати утримання позивачу, на підставі чого позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed