Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 22.06.2012 р. він придбав у [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах [PERSON], автомобіль FIAT DOBLO, 2003 року випуску, номер кузова: [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER]. В органах Державної автомобільної інспекції він автомобіль не реєстрував. В травні 2014 року він, на прохання [PERSON] дав останньому скористуватися цим автомобілем на тиждень. Але він до теперішнього часу автомобіль не повернув, відповідає, що укладений між ними договір нічого не вартий та автомобіль належить йому, так як він сам його купив у попереднього власника - відповідача [PERSON]. Просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль та витребувати його у [PERSON] В судове засідання позивач не звився, надав заяву, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, потворно не з'явилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Довіреністю від 17.11.2008 р. [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися належним йому автомобілем легковим марки FIAT DOBLO, 2003 року випуску, номер кузова: [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], з правом продати, обміняти, здати в оренду, заставити, застрахувати означений автомобіль (а.с. 5). 22.06.2012 р. між [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах [PERSON], та [PERSON] укладено письмовий договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля за 25 000 грн. (а.с. 9-10). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який, зокрема, є у продавця на момент укладення договору. Згідно до ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу дотримано вищевказані вимоги законодавства, автомобіль переданий [PERSON]. Як вбачається з п.п. 2.2., 2.3. договору купівлі-продажу автомобіля, повний розрахунок за проданий автомобіль FIAT DOBLO, 2003 року випуску, номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] відбувся до оформлення цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором момент набуття права власності на автомобіль не визначався, законом інших вимог для набуття права власності на рухоме майно (автомобіль) не встановлено. А тому суд приходить до висновку, що з 22.06.2012 р. [PERSON] став власником цього автомобіля на підставі договору купівлі-продажу, але в органах Державної автомобільної інспекції він автомобіль не реєстрував. Також судом встановлено, що в травні 2014 року [PERSON] на прохання [PERSON] надав йому на тиждень - до 20.05.2014 р. - свій автомобіль для користування. При цьому свідоцтво про реєстрацію та довіреність на автомобіль залишились у [PERSON]. В обумовлений між ними строк [PERSON] автомобіль [PERSON] не повернув, оскільки вважає, що він йому не належить. Тобто [PERSON] без відповідної правової підстави заволодів майном [PERSON], а саме автомобілем FIAT DOBLO, 2003 року випуску, номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа їм. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що визнання права власності на зазначене майно за позивачем не порушує прав і інтересів третіх осіб, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати слід розподілити за правилами, визначеними ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved