Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року у розмірі 22179,52 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 січня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/07/320/23-09-13/0004, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13500,00 гривень на строк до 08 січня 2017 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість по наданому кредиту, відсоткам та комісії відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13500,00 гривень, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує та не сплачує щомісячні проценти за користування кредитом, в результаті чого, станом на 28 травня 2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 22179,52 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд, на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 09 січня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № 1/07/320/23-09-13/0004, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13500,00 гривень на термін до 08 січня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, а відповідач зобов'язався погашати заборгованість по наданому кредиту, нарахованих процентах та комісії, відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року. Також відповідач зобов'язався за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення та штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту. Вказані обставини підтверджені договором № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 13500,00 гривень, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконує та не сплачує щомісячні проценти за користування кредитом, в результаті чого, станом на 28 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 22179,52 гривень з яких: · заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 13500,00 гривень; · заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 781,90 гривень; · пеня за прострочення основної суми заборгованості у розмірі 212,27 гривень; · пеня за несплачені відсотки у розмірі 125,36 гривень; · комісія у розмірі 810,00 гривень; · штраф у розмірі 6750,00 гривень, яка підтверджена довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 1/07/320/23-09-13/0004 від 09 січня 2014 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved