Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором кредиту № 350/4188ВСL3 від 27 січня 2012 року у розмірі 8285,12 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення право вимоги та 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», відступило позивачу право вимоги за кредитним договором № 350/4188ВСL3. 27 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 350/4188ВСL3, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7161,84 гривень, строком до 28 квітня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00% річних. Відповідач зобов'язалася погашати кредит шляхом сплати загальної суми необхідного щомісячного платежу, не менше ніж 513,00 гривень та відсотків за його користування в період з 19 по 24 число кожного місяця включно. У разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту відповідач зобов'язалася сплатити пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7161,84 гривень, відповідач зазначені кошти отримала, але свої зобов'язання щодо виплати коштів не виконала, в результаті чого, станом на 08 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 8285,12 гривень. 16 жовтня 2012 року позивач на адресу відповідача направив повідомлення про зміну умов кредитного договору № 350/4188ВСL3 від 27 січня 2012 року та вимогу про погашення кредитної заборгованості, але заходів щодо погашення заборгованості відповідачем не вжито, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд цивільної справи за відсутністю представника позивача, в якому просив задовольнити заявлені вимоги з підстав, викладених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд перевіривши заяву представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення право вимоги та 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», відступило позивачу право вимоги за кредитним договором № 350/4188ВСL3 від 27 січня 2012 року, про що свідчить виписка з реєстру боржників від 08 жовтня 2012 року. 27 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 350/4188ВСL3, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7161,84 гривень, строком до 28 квітня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00% річних та зобов'язалася повернути кредит в обумовлений договором строк, шляхом сплати загальної суми необхідного щомісячного платежу, не менше ніж 513,00 гривень та відсотків за його користування в період з 19 по 24 число кожного місяця включно. У разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту відповідач зобов'язалася сплатити пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказані обставини підтверджені договором кредиту № 350/4188ВСL3 від 27 січня 2012 року. Позивач кредит надав, а відповідач кредит отримала, про що свідчить заява на видачу готівки від 27 січня 2012 року, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконала, в результаті чого станом на 08 жовтня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 8285,12 гривень з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 6861,01 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1005,58 гривень; - пеня за порушення графіку погашення заборгованості у розмірі 418,53 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості по кредитному договору № 350/4188ВСL3 від 27 січня 2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з неї у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved