Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з указаним\~позовом,\~мотивуючи його\~тим, що відповідно до наказу №86-к від 26.07.2018 року він був прийнятий на роботу на посаду охоронника пожежно-сторожової охорони з 26.07.2018 року до філії концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод». Наказом №28-к від 27.05.2019 року його звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України з 27.05.2019 року. Так як філія не має статусу юридичної особи з позовом він звернувся до концерну «Техвоєнсервіс». В період з серпня 2018 року по травень 2019 року відповідач не виплатив йому нараховану заробітну плату. Станом на день звільнення з роботи йому нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 35133,86 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не виплачує. Тому він вимушений звертатись до суду з даним позовом. Факт наявності заборгованості по заробітній платі підтверджується довідкою відповідача. Відповідач з\~позивачем до\~даного часу\~не розрахувався.\~З дня\~звільнення його\~з роботи\~по день\~подачі даного\~позову до\~суду минуло\~169\~робочих днів.\~Середня заробітна\~плата вираховується\~відповідно до\~постанови КМУ\~№100\~від 8.02.1995\~року «Прозатвердження Порядку\~обчислення середньої\~заробітної плати».\~Відповідно середньоденний\~заробіток вираховується\~як сума\~заробітної плати\~за 2\~останніх місяці\~роботи розділена\~накількість робочих днів /1647,22 + 3873,71/ : 42 = \~ \~ \~ \~131,45 грн. Таким чином, відповідач повинен сплатити за 169 днів затримки розрахунку при звільненні з роботи /з дня звільнення по день подачі позову до суду/ - /131,45 х 169/ = 22215, 05 грн. У зв`язку\~із вищевикладеним,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на його\~користь невиплачену\~заробітну плату\~в сумі\~35133,86\~грн.та середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 27.05.2019\~року по\~29.01.2020\~року в\~сумі 22215,05\~грн.Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надіславши заяву до суду про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 26 липня 2018 року прийнято на посаду охоронника пожежно-сторожової охорони до філії концерну Техвоєнсервіс Черкаський автомобільний ремонтний завод, що підтверджується витягом з наказу № 86-к від 26.07.2018 року. Згідно довідки філії концерну Техвоєнсервіс Черкаський автомобільний ремонтний завод, [PERSON] звільнено з роботи 27.05.2019 року і перед ним має місце заборгованість по виплаті заробітної плати у сумі 35133,86 грн. у тому числі: за серпень 2018 року - 4074,83 грн, за вересень 2018 року - 4195,77 грн., за жовтень 2018 року - 4395,55 грн., за листопад 2018 року - 4036,75 грн., за грудень 2018 року - 4334,32 грн., за січень 2019 року - 4709,29 грн., за лютий 2019 року - 3876,42 грн., за березень 2019 року - 1647,22 грн., за травень 2019 року - 3873,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України на роботодавця покладається при звільненні працівника здійснити виплату всіх сум, що належать працівникові, в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як зазначено у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2013 року по справі № 6-64цс13: «відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Обчислення середньої заробітної плати проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати», зокрема п. 8, в якому зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки про заборгованість по заробітній платі, виданої відповідачем випливає, що заборгованість за два останні місяці роботи позивача становила 1647,22 грн.(березень 2019 р.) та 3873,71 грн. (травень 2019 року), що у сумі становить (1647,22+3873,71=) 5520,93 грн. Кількість робочих днів за березень та травень 2019 року становить 20+22=42 дні. Середньоденний заробіток за час затримки розрахунку становить 5520,93 /42= 131,45 грн. Час затримки розрахунку, а саме з 27.05.2019 року по 29.01.2020 року, становив 169 робочих днів (4 дні травень 2019 +19 днів червень 2019+ 23 дні липень 2019,+22 дні серпень 2019+ 21 день вересень 2019,+22 дні жовтень 2019+ 21 день листопад 2019+ 19 днів грудень 2019,+18 днів січень 2020). Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку становить 131,45*169=22215,05 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 35133,86 грн. заборгованості по заробітній платі та 22215,05 грн. середньоденного заробітку за час затримки розрахунку з 27 травня 2019 року по 29 січня 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 840,80 грн. сплаченого ним судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Outcome: approved