Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати Кредитний договір №20.00.000441 від 20.11.2015 року та стягнути з відповідача на свою користь 11619 грн. 30 коп. в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.11.2015 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг №20.00.000441 від 20.11.2015 року та акцептованої позивачем (надалі - кредитний договір) про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картку [NUMBER] у розмірі 10000 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок суми основного боргу в розмірі 0,0001% річних та щомісячної комісії у розмірі 4%, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних, виходячи з графіку погашення заборгованості за кредитом, на задоволення поточних потреб, оплати послуг позивача та супутніх послуг на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Так, у виконання укладеного 06.07.2015 року між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» генерального договору №8, позивач перерахував на рахунок Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитні кошти у розмірі 10000 грн. з відповідним їх призначенням: відповідачу у справі. 01.12.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в свою чергу, перерахувало зазначені кошти на картковий рахунок відповідача за [NUMBER], які остання зняла 02.12.2015 року. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши кредитні кошти згідно з умовами укладеного кредитного договору. Однак відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 18.11.2016 року утворилась вказана вище заборгованість. Разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 20.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної відповідачем анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг №20.00.000441 від 20.11.2015 року, та акцептованої позивачем, про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картку [NUMBER] у розмірі 10000 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок суми основного боргу в розмірі 0,0001% річних та щомісячної комісії у розмірі 4%, в разі наявності простроченої заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних, виходячи з графіку погашення заборгованості за кредитом, на задоволення поточних потреб, оплати послуг позивача та супутніх послуг на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.7-9, 28-38). 01.12.2015 року, у виконання укладеного 06.07.2015 року між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» генерального договору №8, позивач перерахував на рахунок Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитні кошти у розмірі 10000 грн. з відповідним їх призначенням: відповідачу у справі (а.с.15, 40-54). 01.12.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в свою чергу, перерахувало зазначені кошти на картковий рахунок відповідача за [NUMBER], які остання зняла 02.12.2015 року (а.с.14). Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши кредитні кошти згідно з умовами укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 18.11.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 11619 грн. 30 коп., яка складається з наступного: 233 грн. 36 коп. - поточна заборгованість за кредитом, 6666 грн. 64 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 400 грн. - поточна заборгованість за комісією, 3200 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 1119 грн. 30 коп. - відсотки нараховані на прострочену заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.6). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, судом установлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, тому визначена позивачем сума заборгованості є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі. Що стосується позовних вимог в частині розірвання кредитного договору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, судом установлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, що спричинило його істотне порушення та є підставою для його розірвання, у зв'язку з чим суд уважає, що дана частина позовних вимог є також обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 1378 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved