Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], мати дитини [PERSON] [INFO] року померла. Також посилається на те, що на початку листопада 2017 року відповідач залишив свою неповнолітню доньку в скрутному матеріальному стані та виїхав в невідомому напрямі на заробітки. З того часу опікується дитиною двоюрідна сестра батька [PERSON], яка повністю утримує дитину, піклується про її здоров`я та навчання. Неповнолітня [PERSON] навчається у професійно-педагогічному коледжі Глухівського НПУ ім. Довженка, перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує соціального захисту. Відповідач повністю усунувся від обов`язків по вихованню та утриманню доньки, не вживає жодних заходів щодо подолання складних життєвих обставин в яких опинилась його дитина. Оскільки відповідач спільно зі своєю донькою не проживає, не забезпечує її виховання та утримання, то для забезпечення захисту прав та законних інтересів дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, а також стягнути з відповідача на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на її особистий рахунок, до досягнення нею повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов повністю підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві. З матеріалів справи вбачається, що за зареєстрованим місцем проживання відповідач відсутній. А відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи дані обставини та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], мати дитини [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також ст.ст. 180, 181 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. А відповідно до ч.2 ст. 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини й на вимогу позивача одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження й те, що відповідач з 01 листопада 2017 року не проживає разом із дитиною, з того часу він зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини і її навчання, не спілкується з дитиною, не цікавиться умовами її проживання та навчанням, і матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. Дитина проживає разом з тіткою [PERSON], яка самостійно займається її вихованням, утримує її та забезпечує її навчання. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, то суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], та стягнути з нього на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягування з 28 березня 2018 року та аліменти сплачувати на її особистий рахунок. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1409,6 грн. судового збору, так як за законом позивач звільнений від його сплати.

Outcome: approved