Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що згідно договору факторингу від 28.11.2012р. є кредитором відповідачки за кредитним договором №2102/0408/71-055 від 17.04.2008р., укладеному між відповідачкою та ВАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 50000,00 доларів США з метою придбання двокімнатної квартири [ADDRESS]. Вказує, що відповідачка не виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 01.11.2013р. має прострочену заборгованість в сумі 49166,00дол.США за кредитом, 31553,89 дол.США - по відсотках, 43547,03 дол.США - пеня. Оскільки грошові вимоги ВАТ «Сведбанк» були забезпечені іпотекою вищевказаної квартири, право іпотекодержателя було також передано позивачу за договором про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012р., просив звернути стягнення на предмет іпотеки (вищевказану квартиру) на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Позивач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, в клопотанні від 10.12.2013р., поданому разом із позовною заявою, просив суд розглядати справу у всіх судових засіданнях без присутності представника на підставі наявних доказів та матеріалів. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, представник відповідачки подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі сторони відповідача на підставі наявних в справі доказів та заперечень відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно кредитного договору №2120/0408/71-055 від 17.04.2008р. відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» яке виступило правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» зобов'язалося надати відповідачці, [PERSON], кредит у розмірі 50000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США для купівлі квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит (до 17.04.2038р. за графіком додаток 1 до Кредитного договору), сплатити проценти за користування кредитом (12,5% річних) та виконати інші зобов'язання за договором, що передбачено у розділі 1 договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором сторони 17.04.2008р. уклали договір іпотеки, за яким [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]; договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №987, накладено заборону відчуження, внесено відповідні записи до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Позивач вказує, що є новим кредитором відповідачки згідно договору факторингу № 15 від 28.11.2012р. та договору факторингу від 28.11.2012р. Відповідно до п.2.1. договору факторингу № 15 від 28.11.2012р. ПАТ «Сведбанк» як правонаступник ВАТ «Сведбанк», який, в свою чергу, є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступає на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (фактор) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у Реєстрі заборгованостей боржників. Відповідно до п.2.1 договору факторингу від 28.11.2012р., укладеному між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (за договором - Клієнт) та позивачем, ТОВ «Кредитні ініціативи» (за договором - фактор), Клієнт передав, а Фактор прийняв належні клієнту права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у Реєстрі заборгованостей боржників та у Переліку кредитних договорів та Договорів забезпечення, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Згідно п.2.5 договору факторингу № 15 від 28.11.2012р., фактор зобов'язується надіслати письмові повідомлення боржникам про відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості, підготовлені за формою встановленою в додатку № 3 цього договору. При цьому, банк зобов'язався забезпечити фактора оформленими повідомленнями про відступлення фактору прав вимоги заборгованостей, а фактор зобов'язується самостійно забезпечити надіслання таких повідомлень від імені банка Боржникам. Аналогічна умова міститься і в пункті 2.5 договору факторингу від 28.11.2012р., укладеному між ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», згідно якої, Фактор зобов'язується надіслати письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості, підготовлені за формою встановленою в додатку № 3 цього Договору. Клієнт зобов'язується забезпечити Фактора оформленими повідомленнями про відступлення Фактору прав вимоги заборгованостей, а Фактор зобов'язується самостійно (без участі Клієнта) забезпечити надіслання таких повідомлень від імені Клієнта Боржникам. Разом із цим, позивач не надав доказів того, що банком, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» чи, в подальшому, - самим позивачем, були виконані вимоги п. 2.5. договорів факторингу щодо повідомлення відповідачки [PERSON] про перехід права вимоги за кредитним договором, а також надання відповідачці доказів такого переходу, як це передбачено ч.2 ст.517 ЦК України; надані суду повідомлення про усунення порушень від 15.11.2013р. та реєстр відправки рекомендованої кореспонденції не є доказами такого повідомлення, оскільки не містять інформації про те, який саме документ було відправлено, чи містив цей документ достатньої інформації про перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» чи до ТОВ «Кредитні ініціативи» та докази такого переходу. Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч.1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Відповідно до ч.1. ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (частина 4 ст.612). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за користування позикою виникає у кредитора лише у разі прострочення боржником повернення чергової частини позики. Таким чином, враховуючи неповідомлення відповідачки про відступлення банком прав вимоги до неї на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», ненадання їй та суду безперечних доказів такого відступлення, слід дійти висновку про прострочення кредитора, оскільки, не будучи повідомленою про заміну кредитора у зобов'язанні, відповідачка не могла та мала права не виконувати свого зобов'язання на користь нового кредитора. В силу норми ч.4 ст.612 ЦК України за таких обставин прострочення боржника не наступає. Разом із цим, суд приймає до уваги недоведеність права вимоги позивача до відповідачки за вказаним вище кредитним договором №2102/0408/71-055 від 17.04.2008р., укладеним між відповідачкою та ВАТ «Сведбанк». Так, судом не було встановлено належних і допустимих доказів передачі фактору права вимоги саме за зобов'язаннями [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, оскільки в матеріалах справи відсутній Реєстр заборгованостей боржників, про який йдеться у п. 2.1 договору факторингу № 15, а наданий позивачем витяг з Додатку №1 договору факторингу від 28.11.2012р. не містить відомостей про передані вимоги за договором факторингу №15 від 28.11.2012р., та підписаний лише представником позивача. Так, у п.п.1.3.3. п.1.3. договору № 15 від 28.11.2012р. зазначено, що фактор (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») має всі необхідні дозволи на здійснення фінансових операцій, зокрема, має статус фінансової установи за Законодавством України та внесений до державного реєстру фінансових установ України. Відповідно абз. 2 договору факторингу № 15 від 28.11.2012р. ТОВ «ФК «Вектор плюс» на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 357 від 16.11.2012р. є юридичною особою, яка має статус фінансової установи за законодавством України та внесена до Державного реєстру фінансових установ України. Проте, судом не було встановлено доказів того, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було внесено до державного реєстру фінансових установ України, а з наданого відповідачкою Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.08.2012 р. № 743 вбачається, що ТОВ «Факторинговій компанії «Вектор плюс» було відмовлено у внесенні її до Державного реєстру фінансових установ. Згідно п. 1.2.2 договору факторингу № 15 від 28.11.2012р., для укладення цього Договору та виконання всіх зобов'язань по ньому не вимагається жодних погоджень чи інших дій його органів, окрім погодження Договору Спостережною Радою Банку як це вимагається установчими документами Банку. Протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання цього Договору Банк зобов'язаний надати Фактору посвідчений Банком протокол Спостережної Ради Банку про погодження цього Договору. Доказів погодження договору факторингу № 15 Спостережною Радою Банку судом також встановлено не було. Відповідно до п.2.6. договору факторингу №15 від 28.11.2012р., укладеному між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», окрім випадків, передбачених у п. 2.6.5 нижче, наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження, в т.ч. передача в заставу) фактором прав вимоги заборгованості до боржників (як в цілому, так і будь-якої її частини) будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання фактором Банку попереднього письмового дозволу (погодження) Спостережної Ради Банку. Відповідно до п. 2.6.5. Письмовий дозвіл від Банку не потрібен, якщо особа, яка має намір придбати у Фактора Право Вимоги Заборгованості від Боржників, є банківською установою або фінансовою установою (у тому числі факторинговою компанією), яка пов'язана відносинами контролю з банківською установою, або, якщо з моменту цього договору пройшов один рік і більше, за умови, що особа, що має намір придбати у фактора право вимоги заборгованості від боржників, має бездоганну ділову репутацію та відповідає усім вимогам вказаним у п.п. 2.6.1, 2.6.2., 2.6.3. даного Договору, а фактор повідомив банк про можливе відступлення права вимоги не менш, як за 5 (п'ять) робочих днів до такого продажу (відступлення). Відносинами контролю, згаданими вище, відповідно до цього Договору вважається повне, пряме або непряме володіння банківською або фінансовою установою не менш, ніж на 50 % особою, що має намір придбати Права Вимоги Заборгованості від Боржників. При цьому для цілей цього Договору достатнім і належним доказом наявності відносин контролю (прямих або опосередкованих) між фінансовою установою та банківською установою є лист відповідної банківської установи про підтвердження таких відносин, підписаний її уповноваженою особою та скріплений її печаткою. Проте, суду не надано доказів правомірності подальшої передачі прав вимоги від ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме виконання сторонами умов п.2.6 договору факторингу № 15 від 28.11.2012р. та отримання попереднього письмового дозволу (погодження) Спостережної Ради Банку на подальшу передачу прав вимоги чи наявність між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Сведбанк» відносин контролю. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи недоведеність обставин, на які позивач посилається у позові як на підставу заявлених до [PERSON] позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed