Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11950 грн. 49 коп. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 13.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 25.10.2016 року становить 11950грн. 49 коп. В судове засідання позивач не з'явився, просив про розгляд справи за відсутності представника банку, позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, про що надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що кредитними коштами він не користувався, їх було знято з його рахунку невідомим особами, про що повідомив до Балаклійського ВП ГУНП.. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, надані відповідачем заперечення, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір. Відповідачем взяті на себе зобов'язання не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 25.10.2016 року становить 11950 грн. 49 коп., яка складається з наступного: 4747,52 грн. - заборгованість за кредитом, 1710,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4446 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 545,26 грн. - штраф (процентна складова), Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.12.2012 року (а.с.8-10), заявою (а.с.12), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.13-47), та іншими матеріалами справи. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212- 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved