Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить в рахунок погашення заборгованості у розмірі 152100,75 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 1344266,43 гривень, за договором про надання споживчого кредиту № 11335965000 від 10 червня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 156,00 кв.м, житловою площею 82,90 кв. м. та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі позивачу права власності на вказане майно; визнати за позивачем право власності на вищевказаний предмет іпотеки; припинити право власності, володіння, користування та розпорядження відповідача на житловий будинок № 1 за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]; виселити відповідача та усіх мешканців, які проживають та зареєстровані у будинку № 1 за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11335965000, відповідно до умов якого АКІБ УкрСиббанк надав [PERSON] кредит у розмірі 94440 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 09 червня 2015 року. [PERSON] зобовязання за кредитним договором № 11335965000 від 10 червня 2008 року належним чином не виконує, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 152100,75 доларів США що за курсом Національного Банку України складає 1344266,43 гривень. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11335965000 від 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10 червня 2008 року, реєстр №2901, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 156,00 кв.м, житловою площею 82,90 кв.м за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], які належить відповідачу на праві власності. Відповідно до умов договору іпотеки від 10 червня 2008 року, у разі порушення відповідачем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 11335965000 від 10 червня 2008 року, Акціонерний комерційний інноваційний банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання або шляхом отримання права продажу предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені відповідача, у порядку встановленому Законом України Про іпотеку. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за кредитним договором № 11335965000 від 10 червня 2008 року та договором іпотеки від 10 червня 2008 року у обсязі та на умовах, що існували у Акціонерного комерційного інноваційного банку УкрСиббанк. У звязку з цим, позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 11335965000, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців та вимогу про направлення позивачу усієї наявної документації на предмет іпотеки разом з ключами, але добровільно вимоги позивача не виконані, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник державної реєстраційної служби України в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11335965000, відповідно до умов якого АКІБ УкрСиббанк надав [PERSON] кредит у розмірі 94440 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 09 червня 2015 року. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року найменування Акціонерного комерційного інноваційного банку УкрСиббанк змінено на Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк. Відповідно до умов кредитного договору № 11335965000 від 10 червня 2008 року [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за його використання у обсязі в терміни та розміри, встановлені графіком погашення кредиту, але свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 21 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 152100,75 доларів США що за курсом Національного Банку України, станом на 21 лютого 2014 року складає 1344266,43 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 87688,42 доларів США, що за курсом Національного Банку України еквівалентно 774990,25 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 64412,33 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 569276,17 гривень, яка підтверджується довідкою від 21 лютого 2014 року, сформованою ПАТ Дельта Банк. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11335965000 від 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10 червня 2008 року, реєстр №2901, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 156,00 кв.м, житловою площею 82,90 кв.м за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної особистої власності на підставі рішення Харківського районного народного суду Харківської області від 05 листопада 1992 року, справа № 2-2101/1992 рік, зареєстрований у Харківському бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1992 року, згідно з реєстраційним посвідченням, реєстраційний № 2800, реєстрова книга № 22 та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], реєстровий № 010570300073. У разі порушення відповідачем будь-якого зобовязання за договором іпотеки від 10 червня 2008 року або будь-якого зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 11335965000 від 10 червня 2008 року, Акціонерний комерційний інноваційний банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання або шляхом отримання права продажу предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені відповідача, у порядку встановленому Законом України Про іпотеку. Вказані обставини підтверджені договором іпотеки від 10 червня 2008 року. Судом також встановлено, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за кредитним договором № 11335965000 від 10 червня 2008 року та договором іпотеки від 10 червня 2008 року у обсязі та на умовах, що існували у Акціонерного комерційного інноваційного банку УкрСиббанк. Позивачем на адресу відповідача та [PERSON] направлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації, про що свідчать листи ПАТ Дельта Банк № 8956850 від 09 січня 2014 року та №8956850z1 від 09 січня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника. Статтею 1 Закону України Про іпотеку термін іпотека визначене як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч.3 ст. 33 ЗУ Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 37 Закону України Про іпотеку, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Враховуючи, що [PERSON] не виконує вимоги договору про надання споживчого кредиту № 11335965000 від 10 червня 2008 року, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 152100,75 доларів США що за курсом Національного Банку України, станом на 21 лютого 2014 року складає 1344266,43 гривень, при цьому виконання умов договору про надання споживчого кредиту № 11335965000 забезпечено договором іпотеки належного відповідачу на праві приватної власності нерухомого майна: житлового будинку, загальною площею 156,00 кв. м., житловою площею 82,90 кв. м, за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню та вважає за необхідне в рахунок виконання основного зобовязання щодо погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11335965000, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 156,00 кв. м., житловою площею 82,90 кв. м., за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної особистої власності та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], шляхом передачі позивачу права власності на вищевказане майно та припинити право власності [PERSON] на житловий будинок № 1, за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], а за Публічним акціонерним товариством Дельта Банк визнати право власності на вищевказане майно. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно ч. 1,2 ст. 40 Закону України Про іпотеку, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи, що житловий будинок № 1 за адресою: [ADDRESS] є предметом іпотеки, відповідач не звільнила вищевказане домоволодіння за вимогою позивача в добровільному порядку, що порушує право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки та перешкоджає його реалізації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виселення відповідача із житлового будинку № 1 за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Таким чином суд повністю задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved