Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. 29.01.2011 року о 00-40 г. в м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хонда д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що на праві власності належить [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2011 року винною у дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в ПрАТ «СК «Княжа». 16.03.2011 року потерпілий подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №329 суб'єкту оціночної діяльності [PERSON] від 14.02.2011 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу ВАЗ д/н [NUMBER] склав 11762 грн. 78 коп. Відповідно до висновку аварійного комісара [PERSON] №19а від 18.04.2011 року вартість вказаного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди становить 1682 грн. 56 коп. Таким чином, розмір страхового відшкодування становить 10080 грн. 22 коп. За проведення дослідження, щодо визначення матеріального збитку власника автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] та проведення робіт, щодо збору документів для врегулювання випадку аварійному комісару було сплачено 200 грн. 23.05.2011 року платіжним дорученням Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало потерпілій особі 10080 грн. 22 коп. 21.02.2012 року відповідачці було направлено претензію щодо добровільного відшкодування збитків. Проте, відповіді позивачем так і не було отримано. З урахуванням зазначеного позивач просив стягнути з відповідачки в порядку регресу виплачене відшкодування в сумі 10080 грн.22 коп., витрати на збір документів з визначення розміру шкоди в сумі 200 грн. та судовий бір в сумі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. В позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні повністю, посилаючись на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі. Перевіривши викладені в позовній заяві підстави, заслухавши заперечення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29.01.2011 року о 00-40 г. в м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хонда д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що на праві власності належить [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2011 року винною у дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Княжа». 16.03.2011 року [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №329 суб'єкту оціночної діяльності [PERSON] від 14.02.2011 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу ВАЗ д/н [NUMBER] склав 11762 грн. 78 коп. Відповідно до висновку аварійного комісара [PERSON] №19а від 18.04.2011 року вартість вказаного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди становить 1682 грн. 56 коп. За проведення дослідження, щодо визначення матеріального збитку власника автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] та проведення робіт, щодо збору документів для врегулювання випадку аварійному комісару Моторним (транспортним) страховим бюро України було сплачено 200 грн. 23.05.2011 року платіжним дорученням Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало потерпілій особі - [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10080 грн. 22 коп. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п.а) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи зазначені вище положення закону та встановлені судом по справі обставини, суд вважає, що у позивача дійсно виникло право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Разом з тим, суд враховує, що в своєму позові в обґрунтування правових підстав його пред'явлення позивач посилався на ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» положення п.п.38.2.1 п.38.2 якої передбачає право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. Проте, зміни до п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія транспортного засобу, були внесені Законом від 17.02.2011 №3045-VI, який набрав чинності 18.09.2011 року. А на момент, як вчинення відповідачкою дорожньо-транспортної пригоди, так і на момент виплати позивачем страхового відшкодування, вказані зміни до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не набули чинності та передбачали пред'явлення МТСБУ регресного позову до власника транспортного засобу. Як зазначила відповідачка, вона не є власником транспортного засобу Хонда д/н [NUMBER] та на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керувала останнім у присутності та на прохання власника, який перебував у нетверезому стані. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення виплаченого позивачем страхового відшкодування в порядку регресу з відповідачки відсутні та остання не є належним відповідачем по справі. В зв'язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed