Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2010р., відповідач, отримав кредит у розмірі 10 700.00 грн., у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 30.09.2016 року на загальну суму 19333.77 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили суд стягнути з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2010р. в сумі 19333.77 грн.,\~судові витрати щодо сплати судового збору в сумі\~-1378.00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшло заперечення в якому позовні вимоги визнаються в часті стягнення заборгованості з відповідача за кредитом в розмірі 9451.93 грн., так як позивачем не надано доказів того, що які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору саме діяли Умови кредитування додані до позовної заяви. Просила розгляд справи проводити без її участі за наявними матеріалами справи. Враховуючи подані заяви, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ч. 1 ст. 57 ЦПК України, Відповідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б\\н від 19.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 10700.00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з позову, відповідач, начебто, порушує боргові зобовязання та своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не надає. У звязку з цим, станом на 30.09.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 19332, 77 грн., яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору № б\\н від 19.03.2010 року та вирішити питання судових витрат. Судом також встановлено, що 19.03.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем укладений договір без номера, що складається з Заяви клієнта, «Умов і правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», за умовами яких банк видав клієнту кредитну картку з кредитним лімітом, процентною ставкою 2,5 % на місяць. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що станом на 30.09.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 19.03.2010 року у розмірі 19332, 77 грн., з яких: 9451,93 грн. - заборгованість за кредитом, 8084, 04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 896,80 грн.- штраф (процентна складова). Окрім цього , судом встановлено, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору б/н від 19.03.2010 року саме діяли Умови кредитування додані до позовної заяви, що регулюють нарахування заборгованості за відсотками, пенею, комісією та штрафами. Також встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не надано інформації щодо строку дії кредитної картки, виданої [PERSON] відповідно до кредитного договору №б/н від 19.03.2010 року, з наданням підтверджуючих документів. Враховуючи викладене, суд ставиться критично до наданого відповідачем розрахунку заборгованості в частині нарахування відсотків, пені, комісії та штрафів та вважає таким, що є належним чином не обґрунтованим, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 9451.93 грн., в іншій частині вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, тому вважаємо, що позов підлягає до часткового задоволення, у звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2010 року, в розмірі 9451,93 грн., а саме заборгованість за кредитом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн., і до стягнення заборгованості за кредитом становить - 9451,93 грн., що складає 49 % від суми заявлених позовних вимог. З урахуванням викладеного із відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню 675, 22 грн. ( 1378*49%= 675, 22 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial