Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за договором позики від 07.02.2012р., передавши у його власність належні їм акції Акціонерного товариства закритого типу «Завод «Електротерм» у кількості 55 штук та 85 штук відповідно загальною номінальною вартістю 700 грн. Позов обґрунтовано тим, що у лютому 2008 року [PERSON] звернулася до позивача з проханням допомогти їй у вирішенні матеріальних проблем її сім'ї та позичити їй гроші у сумі 1066000 грн., які позивач з дружиною отримали від продажу свого будинку. Позивач погодився, оскільки між їхніми сім'ями були добрі дружні відносини. 07.02.2008р. позивач передав відповідачці вказану суму грошей, про що та написала йому розписку. Строк повернення коштів сторони визначили до 07.02.2009р. Але у вказаний термін кошти позивачу повернуті не були. У лютому 2012 року співвідповідач [PERSON] звернувся до позивача з проханням почекати повернення боргу ще один рік. Позивач погодився та повернув відповідачам розписку від 07.02.2008р. Натомість 07.02.2012р. відповідачка [PERSON] видала позивачу розписку про отримання нею від позивача грошових коштів з кінцевим строком повернення до 07.02.2013р. та забезпеченням повернення боргу акціями АТЗТ Завод «Електротерм». Але в порушення взятих на себе зобов'язань відповідачка [PERSON]. так і не повернула позивачу суму боргу. Оскільки відповідачі є подружжям та кожному з цього подружжя належать вищевказані ціні папери, що відносяться до спільного майна подружжя, позивач вважає, що співвідповідачі несуть перед ним солідарну відповідальність за належне виконання боргових зобов'язань та повернення йому суми боргу. В судовому засіданні позивач підтримав позов, підтвердив фактичні обставини, як в ньому викладені. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися в судове засідання, подавши нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позов визнають повністю. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з розпискою від 07.02.2012р., [PERSON] отримала від [PERSON] 1066000 (один мільйон шістдесят шість) грн.. строком на один рік до 07.02.2013 року та поверненням коштів у сумі 1572000 (один мільйон п'ятсот сімдесят дві тисячі) грн.. з забезпеченням повернення коштів належними їй акціями АТЗТ Завод «Електротерм» (а.с.7). Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.05.2013р. у справі №646/1532/13-ц було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто на його користь з [PERSON] заборгованість за вказаним договором позики у сумі 1570900 (один мільйон п'ятсот сімдесят тисяч дев'ятсот) грн., за виключенням частки, забезпеченої акціями (а.с.35-37). Згідно з копією витягу серії АБ №763734 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (надалі - Реєстр) станом на 10.01.2011р., а також за інформацією офіційного загальнодоступного ресурсу www.irc.gov.ua Державного підприємства «Інформаційний центр», яка перевірена судом станом на час розгляду справи, у Реєстрі міститься запис про зареєстровану 22.11.1993р. юридичну особу - Акціонерне товариство закритого типу Завод «Електротерм» (скорочена назва - АТ Завод «Електротерм»), ідентифікаційний код 14094737, місцезнаходження: м.Харків, вул.Громадянська, 19. Вказана юридична особа не знаходиться в процесі припинення. За інформацією Національного депозитарію України (надалі - НДУ) на підставі акту приймання-передавання від 05.02.2014р. реєстратор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність» - передав, а НДУ прийняв документи та інформацію, що міститься, у тому числі, в системі реєстру власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства закритого типу Завод «Електротерм» (ідентифікаційний номер 14094737) (а.с.36). Судом були забезпечені докази у справі шляхом витребування від НДУ відомостей (виписок) з системи реєстру власників іменних цінних паперів АТЗТ Завод «Електротерм» про стан рахунків кожного зі співвідповідачів станом на 16.10.1014р. На виконання відповідної ухвали суду НДУ надіслав лист від 05.11.2014р. №2262/06, яким підтвердив, що 05.02.2014р. відповідно до розділу ІІ Порядку передачі інформації, що міститься в системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.04.2013р. №729, реєстратор Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність» передав до Центрального депозитарію документи системи реєстру власників іменних цінних паперів Акціонерного товариства закритого типу Завод «Електротерм» (ідентифікаційний номер 14094737) на підставі Акту від 05.02.2014р. №880 (а.с.49). Цим же листом НДУ підтвердив, що згідно з інформацією з реєстру власників іменних цінних паперів емітента, що зберігається в електронному вигляді на сервері Центрального депозитарію, на особових рахунках №28178 [PERSON] та №28240 [PERSON] обліковуються ціні папери вищевказаного емітента у кількості 85 та 55 штук відповідно. Згідно з копією актового запису про шлюб №365, зробленого 04.04.1986р. відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Київського районної ради народних депутатів, 04.04.1986р. відбулася реєстрація шлюбу між [PERSON], 19.11.1955р.н., та [PERSON], 13.08.1960р.н. Після реєстрацію шлюбу дружина взяла прізвище - [PERSON] (а.с.53, 54, 56, 57). При цьому органами РАЦС підтверджено, що даних про розірвання шлюбу між відповідачами немає (а.с.53, 56). Частиною 4 статті 65 Сімейного кодексу України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, договір позики, оформлений розпискою від 07.02.2012р. створює обов'язки не тільки для відповідачки [PERSON], але й для її чоловіка, співвідповідача [PERSON] Але у даному випадку відсутні правові підстави для передачі позивачу у власність цінних паперів, які належать відповідачам. Так, згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 576 ЦК України визначено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Стаття 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Правовий режим реалізації предмету застави визначено ст.591 ЦК України, а також ст.20 Закону України «Про заставу». Так, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин позов не підлягає задоволенню. Але позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави шляхом його реалізації відповідно до вимог ст.591 ЦК України та ст.20 Закону України «Про заставу». Також позивач має право звернутися до суду, який ухвалив рішення від 28.05.2013р. про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача суми боргу у розмірі 1570900 грн., з заявою про заміну способу виконання рішення. Крім того, якщо в ході примусового виконання вищевказаного судового рішення буде з'ясовано відсутність грошових коштів у відповідачки [PERSON], державний виконавець має право описати та арештувати інше її майно, у тому числі, спірні цінні папери, для його подальшої реалізації з метою задоволення вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed