Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № б/н від 03.08.2011 року у розмірі 74190 грн. 61 коп., судових витрат у розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав . Пояснив, що вказаний договір відповідач не підписував , кредитну картку та кошти не отримував. Паспорт відповідача певний час знаходився у його співмешканки. Раніше [PERSON] брав кредит у ПАТ КБ «Приват Банк» . Можливо , документами , що тоді подавалися, скористалися і при оформленні кредитного договору з позивачем . Відповідач є інвалідом 2-ї групи у звязку з психічним захворюванням . Позивач не надав до суду документ , який би підтверджував отримання відповідачем кредитної картки. Також звернув увагу на невідповідність поданих позивачем документів. Так , кредитний договір укладався 03.08.2011 року , тоді як копія паспорта відповідача завірена працівником банку майже через 3 роки - 12.03.2014 року . У довідці позивача про видачу відповідачу кредитної картки зазначено дату договору 09.08.2011 року, тоді як ,згідно анкети-заяви, дата договору інша 03.08.2011 року. За місцем роботи , вказаною у заяві на тримання кредиту , [PERSON] ніколи не працював. Позивач на підтвердження нарахування відповідачу пені у зв»язку з несвоєчасною сплатою кредитних коштів надав накази ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак не надав документів про те , яке відношення вони мають до діяльності позивача ПАТ «Акцент Банк». У анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку у правому верхньому кутку вказано № 0107140500238056199, тоді як у довідці про умови кредитування зазначено № договору SAMAB00000048383832, а у правому верхньому кутку вказано № 0615140300210625085.Дата підписання довідки про умови кредитування - 15.08.2011 року , тоді як договір підписаний 03.08.2011 року . Відповідно до розрахунку позивача , кредитні кошти були зняті разово однією сумою у серпні 2011 року , після цього жодні виплати за договором не проводилися. Клопотати про проведення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення того , що підпис у заяві-анкеті на отримання кредиту виконаний не відповідачем наміру не має , оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з позовом , а тому просить саме з цієї підстави відмовити у задоволені позову. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав . Оглянувши анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку , повідомив , що він не підписував вказаний документ . Підпис , що міститься у графі « клієнт» ,виконаний не ним і на його підпис не схожий. З позивачем кредитний договір не укладав та кошти не отримував. Заслухавши відповідача та його представника , вивчивши матеріали справи ,суд вважає ,що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з № 0107140500238056199 у правому верхньому кутку (а.с.9) [PERSON], ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг , тарифами А-Банку виявив бажання оформити на своє імя картку Gold з бажаним кредитним лімітом 20\~000 грн. Він згоден з тим , що ця заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно довідки про Умови кредитування з використанням кредитки А-Банк «Універсальна Gold» по договору SAMAB00000048383832 з зазначенням у правому верхньому кутку № 0615140300210625085, підписана [PERSON] 15.08.2011 року (а.с 10) тип картки VISA GOLD; тип кредитної лінії відновлювальна ; базова відсоткова ставка у місяць 2,5 % ; розмір щомісячних платежів - 7% але не менше 50 грн. ; пеня за несвоєчасність погашення заборгованості = пеня1 - пеня 2 , де пеня 1 базова процентна ставка по договору /30 нараховується за кожен день прострочки , а пеня 2 1% від заборгованості але не менше 50 грн. в місяць. Згідно Умов і правил надання банківських послуг позивача (а.с. 11-13) : п.3.1. - для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок , видає картку , її вид та строк дії визначений в заяві і в пам»ятці клієнта , підписанням якого сторони уклали договір про надання банківських послуг , датою укладання договору являється дата відкриття рахунка , зазначена в розділі « відмітки банка» заяви ; п.3.2. відповідач погодився , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банка і відповідач дає йому право в будь-який момент змінити ( збільшити або зменшити) кредитний ліміт; п.3.4. - клієнт використовує платіжну картку в розмірі платіжного ліміту для безготівкових розрахунків за товари (послуги) , для перерахування коштів на рахунки інших осіб, а також для отримання готівки; п.6.5. відповідач зобов»язався погашати заборгованість по кредиту , відсотки за його користування , а також сплачувати комісії на умовах угоди; п.8.6. при порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов»язань , передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову. п.9.12. договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання , якщо протягом цього терміну жодна з сторін не проінформує про його припинення , він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно розрахунку (а.с.7-8) заборгованість за договором №б/н від 03.08.2011 року , станом на 01.09.2016 року , складає 74190 грн. 61 коп., яка складається : заборгованість за кредитом 16958 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 45309 грн. 46 коп., комісія - 7913 грн. 28 коп., штраф 4009 грн. 08 коп. Згідно копії паспорта відповідача , що був наданий позивачем (а.с. 14) він був посвідчений працівником банку 12.03. 2014 року . Згідно листа розяснення позивача від 28.10.2016 року (а.с. 47) відповідно до розрахунків заборгованості та тарифів доданих до позовної заяви вбачається , що заборгованість за колонкою «комісія та пеня» нараховувалось тільки по пені . Відповідно до умов договору , при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше 210 днів вся заборгованість по кредиту вважається простроченою. Відповідно до Умов договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом , позичальник платить банку пеню ( 50 грн., 100 грн.). Згідно з Наказом №СП -2013-6500941 від 28.01.2013 року внесено зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 50 грн. у разі неуплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. Згідно з Наказом №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року внесено зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі не уплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль. Представник подав до суду вказані накази ( а.с.49-51), у їх тексті зазначено , що вони діють відносно карт «ПриватБанка» та банків партнерів. Згідно довідки позивача (а.с. 52) між ПАТ «А-Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н від 09.08.2011 року , за яким було надано кредитну картку № 4323 3550 0007 4260 : дата відкриття 09.08.2011 року , термін дії 08/13. Згідно виписки по рахунку (а.с.52-54) відповідач разово використав кредитну картку , знявши 15.08.2011 року кошти у сумі 16680 грн. Більше коштів не знімав та жодної проплати за кредитним договором не проводив. 15.08.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 18000 грн., 10.11.2011 року збільшено до 21000 грн., 28.11.2011 року зменшено до 16960 грн. Згідно довідки ЄДРПОУ, банківської ліцензії НБУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.17-20) ) позивач являється юридичною особою , має право на здійснення банківських операцій . Відповідач є інвалідом 2-ї групи по психічному захворюванню , щорічного знаходиться на стаціонарному лікуванні в КОПЛ з приводу частих судомних нападів з втратою свідомості, афектними порушеннями та сутінковими станами ( а.с. 35,92) . Відносини , що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору і вважає за необхідне керуватися главами 48,49, 71 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу , інших актів цивільного законодавства . Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст.549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором ,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ст.267 ч.ч.3-4 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено ,що ,на підставі договору № б/н від 03.08.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 18000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач разово використав картку, знявши 15.08.2011 року кошти у сумі 16680 грн., грошові зобов»язання за договором не виконував , тому утворилася заборгованість за кредитом . У судовому засіданні не було доведено , що відповідач не підписував вказаний кредитний договір ,як він пояснює. Суд погоджується з доводами представника відповідача щодо неточностей та розбіжностей у позовних документах ( різні дати та номери договору і т.д.), але зазначеного не достатньо для спростовувати укладання ним вказаної угоди. Тому суд погоджується з обрахунками заборгованості , що виконав позивач, за виключенням пені у розмірі 7913 грн. 28 коп. , оскільки на підтвердження її нарахування ним були подані накази ( а.с.49-51), де зазначено , що вони діють відносно карт «ПриватБанка» та банків партнерів. Підтвердження того , що позивач являється таким партнером суду надано не було. Відповідач у судовому засіданні заявив письмове клопотання про застосування строків позовної давності. По даній категорії справ позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. [PERSON] зняв кошти 15.08.2011 року, жодних проплат за кредитним договором не проводив . Строк дії картки закінчився 31.08.2013 року . Позивач звернувся до суду з позовом 14.09.2016 року понад встановлений законом строк позовної давності . Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові . Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. А тому , у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України - судові витрати , у разі відмови у задоволенні позову , покласти за рахунок позивача.

Outcome: dismissed