Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, посилаючись на той факт, що 30 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір №012/110/276 про надання кредиту у сумі 24 000 доларів США з остаточним терміном погашення кредиту 29 травня 2013 року із сплатою 14,75% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 травня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки №012/110/276/1, відповідно до умов п.1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позичальником відповідати за зобовязання позичальника, які виникають з умов кредитного договору №012/110/276 від 30 травня 2008 року в повному обсязі цих зобовязань. В свою чергу відповідач [PERSON] В,В. не виконує вимоги кредитного договору, а тому станом на 28 серпня 2015 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 2156,23 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 45964 гривні 49 копійок. Представник позивача позов підтримав позовні вимоги, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 30 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір №012/110/276 про надання кредиту у сумі 24 000 доларів США з остаточним терміном погашення кредиту 29 травня 2013 року із сплатою 14,75% річних за користування кредитними коштами (а.с.10-15). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 травня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки №012/110/276/1, відповідно до умов п.1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позичальником відповідати за зобовязання позичальника, які виникають з умов кредитного договору №012/110/276 від 30 травня 2008 року в повному обсязі цих зобовязань (а.с.19-21). Станом на 28 серпня 2015 року загальна сума заборгованості по кредиту 2156,23 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 45964 гривні 49 копійок, з яких: - заборгованість за кредитом 834,75 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 17794 гривень 42 копійки; - заборгованість за відсотками 302,69 доларів США, що є еквівалентною по курсу НБУ 6452 гривні 46 копійок; - пеня 1018,79 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 21717 гривень 61 копійка (а.с.6-9). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору №012/110/276 до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, кінцевий строк повернення кредиту до 29 травня 2013 року та і строк виконання зобовязання. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Застосовуючи ч. 3 ст. 254, ч. 5 ст. 261, ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, суд приходить висновку про те, що оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту. Судом встановлено, що підставою для звернення позивача до суду виявився факт порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземні валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судових витрат повязаних зі сплатою судового збору в розмірі 1218 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved