Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати договір оренди землі, укладений між сторонами 23 листопада 2010 року, зареєстрований у відділі Дежкомзему у Токмацькому районі Запорізької області 24.02.2012 року за № 232528244001215; стягнути з відповідача суму заборгованості за орендну плату по договору оренди землі від 23.11.2010 року за період з 15.12.2012 року по 15.12.2014 рік - 13500,00 грн., суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за 2012-2014 роки - 2285,90 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості - 405,00 грн. (чотириста п'ять гривень), а всього 16190,90 грн. Позов обґрунтовує наступним. 23 листопада 2010 року, між сторонами був укладений договір оренди землі, який був зареєстрований у відділі Дежкомзему у Токмацькому районі Запорізької області 24.02.2012 року за № 232528244001215, про що був зроблений запис в книзі записів про державну реєстрацію ... договорів оренди землі в томі №009. З наданням права відповідачу строкового, платного користування земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві приватної власності, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ведення господарських робіт) площею 7,3621га, яка розташована на території Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області, згідно державного акту серії ВК №824878, виданого 21 травня 2010 року Токмацькою РДА Запорізької області. Також, між сторонами був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки. Зазначений договір оренди землі було укладено строком на 49 років, оскільки у сторін уклалися довірчі стосунки, бо вони разом тривалий час працювали в Дослідному господарстві «Токмацьке», яке знаходилось в с. Нове Токмацького району Запорізької області. Оскільки позивач людина похилого віку, учасник Великої Вітчизняної Війни і здійснювати догляд за ним нікому, відповідач пообіцяв йому це виконувати належним чином. Раніше відповідача позивач рахував за свого «сина». Тому на його ім'я я склав раніше заповіт, щодо даної земельної ділянки від 30.10.2010 року, що був посвідчений нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори та був зареєстрований в реєстрі за №828. Згідно умов даного договору оренди землі від 23.11.2010 року - пунктом 9 передбачена орендна плата у грошовій формі в розмірі 4500 грн., або у товарній формі на суму 4500 грн., п. 12. передача продукції (грошей) та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, п. 31 (обов'язки орендаря), використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору; своєчасно вносити орендну плату; виконувати інші обов'язки відповідно до умов договору оренди і чинного законодавства. Відповідач відмовився виконувати взяті на себе договірні обов'язки, він систематично не сплачує позивачу за останні три роки (2012-2014 роки) орендну плату, мотивуючи це тим, що орендна плата уходе на оплату земельного податку. Цим він позбавив позивача можливості своєчасно отримувати орендну плату в розмірі передбаченому умовами цього договору. Це є систематичним неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди, щодо виплати орендної плати, і є істотним порушенням умов даного договору та підставою для його розірвання. 03.12.2012 року позивач скасував укладений заповіт на відповідача, шляхом укладання нового. Відповідач тривалий час не проживає на території Новенської сільської ради Токмацького району, знаходиться на заробітках в іншій державі - Російській Федерації, і тому він особисто не здійснює господарську діяльність та не використовує передану йому за договором оренди земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він передав земельну ділянку без згоди позивача іншому громадянину. П.9 вище договору оренди встановлена орендна плата за оренду землі у сумі 4500 грн., за кожний рік, за користування земельною ділянкою, з урахуванням індексації. Відповідно вимог ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованості за орендну плату по договору оренди землі від 23.11.2010 року становить 13500,00 грн. (4500 грн.*3 роки (2012- 2014 роки). 3% річних становлять 405,00 грн. (4500,00 грн.*3%*2 роки)+(4500,00 грн.*3%). Інфляційні втрати становлять 2285,90 грн. ((4500,00 грн.*99,8%*100,5%*124,9%)+(4500,00 грн.*100,5%*124,9%)). Представник позивача в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила наступне. 23.11.2010 року між сторонами був укладений договір оренди землі від 23.11.2010 року, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Токмацькому районі Запорізької області 24.02.2012 року за № 232528244001215. З моменту укладення договору до теперішнього часу, всі зобов'язання за Договором оренди він виконує у повному обсязі, відповідно до умов договору, жодних претензій від [PERSON] йому не надходило. Орендована земельна ділянка використовується ним для вирощування сільгосппродукції, зокрема зернових культур, які він використовує для утримання своєї домашньої худоби та скота, тобто це єдиний земельний пай, що він орендує, який необхідний для того, щоб прогодувати домашнє господарство. Вирощування домашньої худоби в максимально допустимій кількості, було наслідком укладання спірного договору, оскільки розвиток домашнього господарства, що є для нього засобом для існування, був спланований заздалегідь, звідси несплата орендної плати власнику земельної ділянки (ризик втратити джерела корму для худоби, і як наслідок засобу для існування) було б для нього вкрай невигідно та нелогічно. Таким чином, він постійно сплачує орендну плату у встановлений договором оренди землі строк, окрім того, він постійно надавав допомогу позивачу по господарству, допомагав з лікуванням відвозив до лікарні на операцію, давав кошти на лікування, оскільки позивач та його дружина мають похилий вік, часто хворіють та потребують лікування та догляду. Впевнений, що позивач не сам вирішив звернутися до суду з даним позовом, а лише підписав «підсунутий» йому позов особами, що зацікавлені у заволодінні земельною ділянкою, яка орендується ним. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач раніше вважав його за свого сина, а тому на його ім'я склав заповіт, яким заповів спірну земельну ділянку, але у зв'язку з несплатою орендної плати за останні 3 роки (2012-2014 роки), скасував заповіт 03.12.2012 року, шляхом укладання нового. Вказані доводи позовної заяви не несуть будь-якої інформації, яка б могла вплинути на результат розгляду даної справи, але разом з тим, безперечно підтверджують завуальовані «шахрайські» спроби переконати суд у правдивості перекручених та неправдивих відомостей, адже неможливо скасувати заповіт 03.12.2012 року, внаслідок невиплати орендної плати за 2013-2014 роки. Посилання у позовній заяві на порушення ст. 526 ЦК України (загальні умови виконання зобов'язання) де зазначено - зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, є повністю необґрунтованими та безпідставними, оскільки зобов'язання за спірним договором виконувалися у повному обсязі. Також у позовній заяві зазначається, що він тривалий час не проживає на території Новенської сільської ради Токмацького району, оскільки знаходиться на заробітках в іншій державі - Російській Федерації, і тому особисто не здійснює господарську діяльність та не використовую земельну ділянку особисто, у зв'язку з чим, передав її без згоди позивача іншому громадянину, що є порушенням умов договору оренди землі. Вказані доводи позовної заяви не відповідають дійсності та ґрунтуються лише на припущеннях. Так, дійсно час від часу він змушений виїжджати до Російської Федерації на «заробітки», але це відбувається лише у відповідні періоди, коли орендована земельна ділянка не потребує його присутності, наприклад взимку, або відразу після засіву землі. Той факт, що між сторонами укладено договір оренди землі, не забороняє відповідачу вільно пересуватися, як на території нашої держави, так і поза її межами. Земельна ділянка належним чином доглянута, будь-яких порушень умов використання земельної ділянки немає. Доводи позивача, що відповідач нібито передав землю іншому орендарю, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодним доказом. Слід зауважити, що недовготривалі виїзди за кордон пов'язані з тим, що для належного догляду за земельною ділянкою, необхідні значні грошові кошти для закупівлі відповідних добрив, підготовки землі до зимово-осіннього, весіннього та літного періоду, які він заробляє тим способом, який вважає за необхідний. В початковій редакції позову зазначалося, що [PERSON] відмовляється від стягнення з нього заборгованості по орендній платі, що на його думку підтверджує відсутність такої заборгованості, а також замовчування істинних причин розірвання спірного договору та стороннього впливу на позивача певних осіб зацікавлених у заволодінні орендованою земельною ділянкою. Про вищевказане також свідчить той факт, що позивач відмовляється від отримання орендної плати за орендовану земельну ділянку за 2014 рік, у зв'язку з чим, відповідач був змушений здійснити поштовий переказ на ім'я [PERSON] Той факт, що відповідач вчасно, а інколи наперед розраховувався з позивачем за орендовану в нього земельну ділянку, свідчать розписки відповідача про отримання ним грошових коштів, саме в рахунок орендної плати за землю. Так, відповідно до розписки від 14.11.2013 року [PERSON] отримав від нього 6 500,00 грн., в рахунок орендної плати за землю 2013-2014 р.р., з яких 4500,00 за 2013 рік, а 2000,00 грн. в рахунок сплати за орендовану земельну ділянку за 2014 рік. Згідно з розписки позивача від 23.07.2014 року, він отримав в якості орендної плати за землю 3000,00 грн. (знову ж, на прохання позивача, орендна плата за 2014 рік виплачена раніше строку встановленого Договором (п.11)). Сплачена позивачеві орендна плата за землю за 2013, 2014 роки, разом складає 9500,00 грн., що на 500,00 грн. більше ніж встановлено умовами спірного правочину (п. 9 Договору). Орендну плату за 2015 рік, відповідачу довелося направляти орендодавцю за допомогою поштового переказу, що підтверджується фіскальними чеками від 25.12.2014 та 30.12.2014 року, тому що земельна ділянка [PERSON] вже оброблена та засіяна на отримання ним врожаю за 2015 рік. Представник третьої особи суду пояснив наступне. Однією з підстав розірвання договору оренди землі є систематична не виплата орендної плати. Виплата орендної плати повинна підтверджуватись відповідними актами. Відповідач телефонував йому, з'ясовував його позицію по справі. На питання про сплату орендної плати він не відповів. Він роз'яснив відповідачу, що у разі відсутності доказів виплати орендної плати, договір оренди може бути розірваний. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Він знайомий з позивачем як з сусідом, з відповідачем не знайомий. Після розпаювання землі в 2010 році, позивач отримав у власність землю, яку здав в оренду [PERSON]. У сторін на той час були дружні стосунки, навіть він вважав, що вони родичі. Сторони уклали спочатку один договір оренди, потім інший. Йому відомо, що відповідач за перший рік оренди заплатив орендну плату, потім перестав її сплачувати. В 2013 році у позивача погіршився стан здоров'я. Він звернувся до суду, щоб повернути землю. В грудні до нього приїжджав на білому автомобілі чоловік на ім'я [PERSON]. Він сварився з позивачем, казав тому забрати позов. Про те, що не платили орендну плату йому повідомив позивач - йому обіцяли 4500,00 грн. на рік, але три роки не платили. Йому відомо, що після звернення до суду, на ім'я позивача прийшов грошовий переказ, але той відмовився його отримувати. Хто обробляє земельну ділянку йому не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Він з дитинства знайомий з позивачем. В 2010 році розпаювали радгосп в с. Новому. [PERSON] отримав у власність земельну ділянку та здав її в оренду за договором [PERSON]. Після цього ще переукладали договір. Потім [PERSON] поїхав на заробітки. [PERSON] йому неодноразово телефонував - просив розрахуватись з ним за оренду землі, але відповідач гроші за оренду йому не віддавав. Наприкінці 2014 року до [PERSON] приїхали люди в білому автомобілі. Йому стало зле і він розповів, що до нього приїздили від [PERSON], погрожували, з метою щоб він відмовився від позову. Борг за оренду, зі слів [PERSON], за 2011 - 2015 роки. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Він доводиться відповідачу зятем, з позивачем знайомий, бо його тесть орендує у нього землю. Орендну плату за землю вони сплачують. Він особисто возив позивачу орендну плату на початку грудня, але той відмовився від її отримання. Потім він возив плату ще раз, той знову відмовився. Тоді він надіслав орендну плату поштою, але той знову відмовився її отримувати. Влітку він давав позивачу 3000,00 грн. на лікування його дружини в рахунок орендної плати. Розписку писала дружина позивача, а той ставив підпис в ній. Возили позивача в м. Запоріжжя на операцію, допомагали йому вбирати город, пахали. Відповідач приїздить 2-4 рази на рік - наприкінці травня та у вересні, на 1-2 тижні. Свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Він є сином відповідача. Вони орендують землю у позивача. На початку грудня двічі возили йому 4500,00 грн. - орендну плату, той відмовився. Після чого зателефонували відповідачу. Той сказав ще раз відвезти гроші. Вони відвезли, але той їх вигнав. Потім вони відіслали позивачу гроші поштою. Землю вони обробляли, орендну плату позивачу сплачували. Батько приїжджає двічі на рік на 2-4 дні - обробляє землю, та від'їжджає. Він з [PERSON] від батька довіреностей не мають. Кошти батько йому пересилає. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником земельної ділянки площею 7,3621га, яка розташована на території Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується поясненнями представників сторін та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВК №824878 від 21.05.2010 року. 23.11.2010 року між сторонами укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, що підтверджується договором оренди землі від 23.11.2010 року з додатками, витягом з книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Крім спірного договору оренди, відповідачем станом на 31.12.2012 року відповідачем укладені договори оренди землі з [PERSON] та [PERSON], що підтверджується листом управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області від 13.02.2015 №31-28-0.2-1452/2-15. Відповідач на теперішній час перебуває на заробітках в Російській Федерації, що підтверджується листом Новенської сільської ради від 20.11.2014 №633. Двічі на рік - в травні та вересні, він повертається додому на декілька днів, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно наданих представником відповідача розписок, позивач отримав в рахунок орендної плати грошові кошти в сумі 6500,00 грн. 14.11.2013 року та в сумі 3000,00 грн. 23.07.2014 року, але суд не визнає зазначені докази належними та допустимими, тому що відповідно п.12 договору оренди визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, це стосується і грошових коштів. Крім того в розписках не зазначені періоди, за який сплачена орендна плата. Позивач не визнає, що розписки написані ним. Суд не визнає належними доказами фіскальні чеки від 25.12.2014, 30.12.2014, 11.02.2015 років, лист УДППЗ «Укрпошта» від 14.01.2015 №01-16, заповіти від 13.09.2009 року та 03.12.2012 року, тому що вони не містять інформації щодо предмета доказування, а саме правовідносин з оренди землі, що існували до подання позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, з наступних підстав. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. П.1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. З огляду на положення ст. ст. 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, і є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст.32 зазначеного Закону (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах Судової палати у цивільних справах: від 12 лютого 2014 року у справі № 6-166цс13; від 12 лютого 2014 року у справі № 6-161цс13; від 19 березня 2014 року у справі № 6-15цс14; від 16 квітня 2014 року у справі № 6-18цс14). Суд встановив, що відповідач безпосередньо не займається цільовим використанням орендованої земельної ділянки, адже перебуває на заробітках на території іншої держави, функції з її обробітку й оплати орендної плати передав іншим особам, що є однією з підстав розірвання договору оренди. Також суд встановив, що в порушення п.п.9,11,31 договору оренди землі відповідач не сплачує позивачу орендну плату, що є другою підставою розірвання договору оренди землі. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач грошове зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України з нього необхідно стягнути на користь відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Наданий позивачем розрахунок суми боргу, інфляційних втрати та 3% річних суд вважає вірним, сторони його не оспорюють, тому необхідно стягнути з відповідача борг з орендної плати в сумі 13500,00 грн., 3% річних в сумі 405,00 грн. та інфляційні втрати в сумі 2285,90 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved