Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про визнання за ним права на завершення приватизації земельної ділянки , загальною площею 0,76 га для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства, що розташована в с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 21 жовтня 1996 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при житті його мати [PERSON] розпочала процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства. 21\~жовтня 1996\~року померла\~його мати\~[PERSON], про що 23.10.1996 за № 21 складено відповідний актовий запис Мазінською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 018940. Після смерті на ім?я [PERSON] 25.01.1997 було видано Державний акт серії КВ на право приватної власності на землю, загальною площею 0,76 га для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства, що розташована в с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.10.1996 секретарем Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстр № 25, за яким все своє майно вона заповіла своєму сину [PERSON] ? позивачу по справі. Після її смерті він, як спадкоємець за заповітом, звернувся із заявою до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 350 за 1997 рік. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину, в тому числі й таких, що мають право на обов?язкову частку у спадщині, немає, що також підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи. 29.10.1997 йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вулиці Шевченка в с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району Київської області та 16.06.2006 ? на грошові вклади. 01.06.2018 постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області № 1358/02-31 йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця. Позивач подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, а також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач Мазінська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Правовідносини по прийняттю позивачем [PERSON] спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, а тому до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що врегульовано ч. 3 ст. 5 та п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ці положення врегульовані положеннями ст. 549 ЦК УРСР. За правилами ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цього права. Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на земельну ділянку, оскільки Державний акт на земельну ділянку виданий на його ім?я після смерті, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду із вимогами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації. \~ \~ \~ \~Так, як позивач відповідно до вимог закону вчинив всі дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця, то суд визнає за ним право на завершення приватизації зазначеної земельної ділянки. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч. 3 ст. 5 та п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), ст.125 ЗК України,

Outcome: approved