Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] укладено Типовий договір №2498 розподілу природного газу на об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Вказаний Типовий договір №2498 з розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи; умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу ГРС; договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк. Позивачем виконано умови приєднання відповідача до договору з розподілу природного газу. Отже, відповідач [PERSON] має статус споживача. Так, 19 липня 2018 року при здійсненні контрольного огляду комерційного вузла обліку газу за адресою: [ADDRESS] , працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було зафіксовано пошкодження рахункового механізму шляхом свердління скла рахункового механізму, що кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Працівниками ПАТ «Маріупольгаз» в присутності відповідача складено Акт про порушення №08/65-18, який підписано відповідачем. Крім того, 19.07.2018 року ПАТ «Маріупольгаз» в присутності відповідача був складений акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи №08/320-18. 23.07.2018 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» в присутності відповідача було проведено експертизу лічильника, за наслідками якої складено акт експертизи лічильника газу №08/320-18. 24.10.2018 року було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз». При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. На підставі Акту №08/320-18 складено Акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу внаслідок виявлених порушень, відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГС за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідачу за період з 07 лютого 2018 по 19 липня 2018 року в розмірі 30710,99. Позивач мав право визначити відповідачу об`єм необлікованого природного газу за період 6 місяців відповідно до п.1 гл. 3 розділу ХІ Кодексу ГРС. Просив стягнути з відповідача вартість спожитого не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 30710,99 грн. та судові витрати. Представник позивач Фісінчук С.О. надав в судове засідання письмову заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом- ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що факт приєднання до умов Типового договору №23498 з розподілу природного газу, підтверджено споживанням і оплатою [PERSON] рахунків за спожитий природний газ. Вказаний Типовий договір №2498 з розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи; умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу ГРС; договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641,642 ЦК України на невизначений строк. Позивачем виконано умови приєднання відповідача [PERSON] до договору з розподілу природного газу, отже остання має статус споживача (о/рахунок 1086). Згідно з акту порушення від 08/320-18 від 19 липня 2018 року при здійсненні контрольного огляду комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу « Самгаз G4 » а адресою: [ADDRESS] а встановлено пошкодження рахункового механізму шляхом свердління скла рахункового механізму. Складання вказаного акту проводилось в присутності відповідача [PERSON] та підписано нею без претензій та зауважень. 19.07.2018 року згідно акту-протоколу №08/320-18 було демонтовано лічильник газу. Складання вказаного акту проводилось в присутності відповідача [PERSON] та підписано нею без претензій та зауважень. 23.07.2018 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» з проведення експертизи ЗВТ та пломб за участю державного повірника Маріупольського метрологічного відділу ДП «Держстандартметрологія» було проведено експертизу лічильника газу типу «Самгаз G4» та пломб. За наслідками вказаної експертизи складено акт експертизи лічильника газу №08/320-18 від 23.07.2018 року, згідно якого встановлене несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу шляхом виконання отвору в склі лічильника механізму для його зупинки. Споживача було запрошено на комісію 24.10.2018 року. Відповідно до протоколу розгляду порушення від 24 жовтня 2018 року, проведеного без присутності споживача повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання комісії, задоволено Акт про порушення від 19 липня 2018 року за №08/320-18, оскільки зазначене в Акті порушення відповідно до пп.3, п.1 гл.2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, порушення є несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу). Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача [PERSON] , останній нарахована за період з 08 лютого 2018 року по 19 липня 2018 року заборгованість у розмірі 30710,99 грн. До теперішнього часу Відповідачем необлікований (донарахований) об`єм природного газу не відшкодований Позивачу. Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Абзацом 2, 3 п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За п.3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634,641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п. 1 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу. Відповідно до п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців). Відповідно до ст. 16 ЦК України юридична особа має право на захист свого особистого немайнового та майнового права та інтересу в суді, а одним із способів захисту є відшкодування збитків. Ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ч.1ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 8.4. Договору передбачено, що у разі якщо дії однієї зі Сторін призвели до завдання матеріальної шкоди іншій Стороні її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Враховуючи специфіку та властивості природного газу, Відповідач зобов`язаний компенсувати Позивачу вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу, тобто відшкодувати завдані збитки у повному обсязі заявлених позовних вимог Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Пунктом 1 ч.2ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved