Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом, посилаючись на те, що відповідач, 26.06.2007 року , уклав кредитний договір із позивачем на суму 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % з кінцевим терміном повернення 26.06.2017 року. В поданому позові позивач вказує, що в порушення умов укладеного договору відповідач належним чином не сплачував кошти в рахунок погашення кредиту, в зв'язку з чим, станом на 22.01.2014 року відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 49.949.73 доларів США, що складає у гривнях 399 098.32 грн. При цьому позивач уклав із позивачем договір іпотеки, яким надав в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року. Посилаючись на норми ЗУ «Про іпотеку»позивач в поданому позові просить звернути стягнення на квартиру відповідача, розташовану за адресою: [ADDRESS], а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у вказаній квартирі, в уточненому позові просив виселити, саме: Представник позивача у судове засідання не з»явився, у поданій заяві, просив розглядати справу без участі представника, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач має фінансові утруднення щодо виконання кредитного зобов'язання, а також на те, що в дійсний час сім»я відповідача не проживає у спірному житлі - просив відмовити у задоволенні поданого позову. Представник органу опіки та піклування підтвердив, що сім»я відповідача дійсно не проживає за вищезазначеною адресою, надав відповідний висновок, просив відмовити у частині позву щодо виселення сім відповідача. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову є відповідальність за невиконання зобов'язання, в даному випадку умов договору іпотеки. Згідно ст..526, 527, 530 ЦПК України -зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається із копії договору від 26.06.2007 року відповідач уклав із позивачем договору іпотеки, згідно якого надав в іпотеку свою власну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Даний договір іпотеки відповідач укладав в забезпечення виконання кредитного договору, який він також уклав із позивачем 26.06.2007 року. /а.с.13-20/ Із наданих позивачем розрахунків /а.с.7-9/ видно, що відповідач не сплачував належні платежі за кредитним договором в має заборгованість, станом на 22.01.2014 року, у сумі 49949.73 доларів США, що є його основним зобов'язанням за кредитним договором. Відповідач у судовому засідання пояснював, що має тимчасові фінансові утруднення щодо сплати необхідних внесків за кредитним договором, але не надав суду ніяких доказів щодо своїх стверджень. Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель справі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст..39 ЗУ «Про іпотеку»- у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки, встановлених цим законом. Таким чином, вимоги не протирічять вимогам спеціального законодавства що регулює правовідносини сторін і тому позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно задовольнити. Щодо вимог позивача про виселення відповідача та інших осіб і зазначеної квартири, суд зазначає наступне. Згідно депутатського Акту від 06.05.2014, /а.с.62/ у вищезазначеній квартирі відповідача проживають його дружина [PERSON], повнолітня донька [PERSON] [INFO], та неповнолітні діти відповідача: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] При цьому відповідно до Акту від 07.07.2014р , , складеного відповідальними особами: головним спеціалістом служби у справах дітей Попаснянської РДА - Козир Я.С., начальником СКМСД, капітаном міліціїї - Куриловим С.В., о/у СКМСД Поляк І.І. - за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та його малолітні діти - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Але вже 3 роки, зі слів [PERSON] сім»я [PERSON] не мешкає за данною адресою, а сама [PERSON] проживає у вказаному будинку з метою нагляду та підтримки порядку у вказаному будинку. Згідно пояснень, прийнятих від [PERSON] о/у, лейтенантом міліції Поляк І.І. 07.07.2014р. - 3 роки тому [PERSON] із сім»єю переїхав у [ADDRESS], на даний момент [PERSON] в [ADDRESS] - не мешкає. До судового засідання викликати [PERSON] для надання пояснень суду не надалося можливим, так як на час проведення судового засідання [PERSON] відсутня за місцем проживання в зв»язку із складною соціально-політичною ситуацією в місті та на території Луганської області. Таким чином, суд користуючись наявними матеріалами встановив, що предмет спору щодо виселення сім»ї [PERSON] із житла за адресою: [ADDRESS] - на момент розгляду даного позову - відсутній і тому немає підстав для задоволення частини данного позову про виселення. Щодо положення ст..39 ЗУ «Про іпотеку» та положень постанови № 5 пленуму ВССУ, на які посилається позивач - суд зазначає, що задоволення вимог іпотекодержателя про виселення мешканців із житла, яке є предметом іпотеки - є правом суду, а не обов»язком. Також, суд зазначає, що ст..40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено позасудове врегулювання питання про виселення мешканців із житла, що є предметом іпотеки і на яке звернуто стягнення рішенням суду. Аналогічна правова норма про позасудове врегулювання питання про виселення, також встановлена ст..109 Житлового Кодексу УРСР ( який є діючим), згідно якої також повинен бути розглянуте питання про надання особам які підлягають виселенню іншого житла (постійного або тимчасового). Таким чином у даному випадку доведено, що предмету спору щодо виселення мешканців із житла, що є предметом іпотеки - взагалі немає, так як у зазначеному житлі ніхто не проживає і тому такі вимоги позивача, з урахуванням обставин даної справи, є передчасними. Враховуючи вказані положення законодавства суд, вважає, що вимоги даного позову про виселення не підлягають задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов частково при цьому стягнути із відповідача судовий збір на користь позивача у сумі 4019-40 грн. На підставі викладеного, положень Цивільного Кодексу України, Житлового Кодексу УРСР,

Outcome: partial