Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що він з 1965 року проживав однією сім,єю з [PERSON] в м.Торез Донецької області. 07.07.1969р., за спільною згодою з цивільною дружиною, він переїхав до м.Херсона, де розпочав будівництво житлового будинку. Згодом, після того, як він збудував фундамент , вигнав стіни будинку, в м.Херсон приїхала його цивільна дружина з сином. Таким чином, вони втрьох стали проживати в [ADDRESS]. З 16.01.1973 року вони зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою. Будинок вони будували поступово, будівництво здійснювалось особисто власними зусиллями та спільним коштом. Після часткового завершення будівництва вони звернулися до Дніпровської районної ради з метою виділення земельної ділянки. Виділену земельну ділянку за спільною згодою оформили на ім'я співмешканки, оскільки між ними були сімейні стосунки, які ґрунтувались на взаєморозумінні, любові та поваги і принципове питання на кого оформлювати нерухомість не стояла. 14.01.1977р. рішенням №6/1 виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Херсона на ім'я [PERSON] було виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Рішення про прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою було прийнято виконавчим документом Дніпровської районної ради у м. Херсоні 13.01.1995р. №11, на підставі чого було видано свідоцтво про право власності від 13.01.1995р. на ім'я [PERSON] З вказаною особою вони прожили майже 50 років, будували дім, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали як чоловік та дружина. Але, наприкінці 2010року між ними розпочалися сварки, в зв'язку з чим в грудні 2010року він вимушений був виїхати на інше місце проживання в селище Херсонської області до родичів. З дружиною вони підтримували стосунки, однак разом не проживали. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після померлої являються діти померлого сина - онуки, відповідачі за позовом. Після її смерті в будинок вселилася [PERSON] - онука померлої, яка забрала всі документи, фотокартки, в будинок його не пускає, як і не пустила на поховання дружини. Вважає, що він на даний час має право вимагати визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку, оскільки він побудував будинок, проживав в ньому і відносився до нього як до своєї власності. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі про час і місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином, але в жодне із призначених судових засідань не з'явилися, про причини неявки суду не сповістили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦП К України. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до п.2 ст.17 Закону України «Про власність», майно що придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1965 року по 2010 рік проживав у цивільному шлюбі з гр. [PERSON] 07.07.1969 року за спільною домовленістю позивач переїхав з м. Торез в м. Херсон, де почав будувати житловий будинок на само захопленій землі в смт. Текстильний. Після того, як позивач побудував фундамент та стіни будинку, в м. Херсон приїхала його дружина із сином від першого шлюбу, з якою позивач за спільні кошти та спільні зусилля завершили будівництво спірного будинку з надвірними спорудами. Цивільний шлюб між вказаними особами був побудований на взаємолюбові, поваги та довіри, тому відповідно до рішення Дніпровської районної ради м.Херсона за №6/1 від 14.01.1977р.земельна ділянка за адресою : [ADDRESS] на якій був побудований житловий будинок , була виділена [PERSON] за згодою позивача. Також, Рішенням про прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, прийнятого виконавчим документом Дніпровської районної ради м.Херсона 13.01.1995р. №11, зі згоди позивача, було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] в від 13.01.1995р. на ім'я [PERSON] 16.01.1973 року вказані особи були зареєстровані за місцем проживання. Наприкінці 2010року між подружжям розпочалися сварки, в зв'язку з чим [PERSON] був вимушений виїхати на інше місце проживання до родичів в селище Херсонської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян,щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] Відповідачі за позовом, а саме онуки померлої перешкоджають позивачу користуватися будинком та не визнають за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку. Згідно показів [PERSON], допитаного у якості свідка, він прожив з [PERSON] 50 років, власними руками побудував будинок та все, що знаходиться на території будинку. Після сварки з дружиною він деякий час проживав у родичів в Херсонській області, а потім його забрала дочка в Торез, оскільки йому необхідний догляд, однак до самої смерті дружини він з нею спілкувався. Свідок [PERSON] показала, що вона являється сусідкою позивача та померлої [PERSON] і їй достеменно відомо, що позивач та його дружина проживали в будинку [ADDRESS] дуже давно. Позивач своїми роками та за спільні кошти побудував будинок та надвірні споруди. [PERSON] будівництвом не займалась, а виконувала господарчі зобов'язання. За вини [PERSON] , її нестерпного характеру, позивач вибрався на друге місце проживання і з 2010 року в даному будинку не проживав, а на даний час йому перешкоджають вселитися спадкоємці померлої. Даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо : - Майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім,ї /при цьому спільною працею вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких, вони одержали спільні або особисті доходи, об,єднанні в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету//Постанова судової палати у цивільних справах ВСУ від 25.11.2013р. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки позивачем доведені ті обставини на які він посилається в позовній вимозі та які були добуті в процесі судового розгляду. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і підстав для відмови позивачу суд не находить.

Outcome: approved