Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат в сумі 3582,97 грн., посилаючись на те, що на підставі договору про користування електричною енергією, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] на ім'я побутового абонента [PERSON], де вона використовувала електроенергію для власних побутових потреб, але оплату не проводила. Договір про користування електричною енергією № [NUMBER], укладений між відповідачем та АК «Харківобленерго» є договором купівлі-продажу, або договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Станом на 24.05.2018 року, заборгованість по сплаті за використану електроенергію склала 3582,97 грн., яка виникла за період часу з 31.01.2017 року по 15.05.2018 року. На день подачі даного позову договір про користування електричною енергією є чинним і нерозірваним. 28.11.2017 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області АК «Харківобленерго» відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також винести заочне рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимоги, зважаючи на таке: Судом встановлено, що між АК «Харківобленерго» та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією за № [NUMBER], згідно якого споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, вчасно сплачувати вартість використаної електроенергії, що підтверджується копією договору № [NUMBER] від 04.04.2013 року /а.с.8-9/ Згідно довідки-розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою обчислення розміру відшкодувань збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1990 року № 1416 (далі Методика). Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Таким чином судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини. Виходячи з положень ст.ст.6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов'язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Із довідки про розрахунки за спожиту електроенергію АК «Харківобленерго» вбачається, що заборгованість відповідача за період з 31.01.2017 року по 15.05.2018 року складає 3582,97 грн. /а.с.10/. З огляду на вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 3582,97 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved