Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що невиконання [PERSON] зобов`язань щодо сплати платежів за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Державний ощадний банк України» від 30.10.2015 року, призвело до виникнення заборгованості в розмірі 6187 грн. 35 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», пов`язані з матеріальними збитками внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів, були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно Договору добровільного страхування кредитів №055/07 від 01.08.2014 року. На виконання умов даного договору, ПрАТ «УПСК» визнало факт неповного погашення позичальником [PERSON] грошового зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 6187 грн. 35 коп. Таким чином, відповідно до приписів ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 ЗУ» Про страхування», у відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» щодо відшкодування збитків в розмірі 6187,35 грн. 05.02.2019 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, згідно якого до нового кредитора перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «УПСК», зокрема до [PERSON] щодо повернення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6187 грн. 35 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6187,35 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляд справи по суті з викликом сторін. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Оскільки позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (банк) та [PERSON] (клієнт) було укладено Договір №621090 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «зарплатний» та надав платіжну карту (а.с.15-17). 30.10.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (банк) та [PERSON] було укладено Заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої позичальнику було надано кредит в розмірі 6000 грн. (а.с.21-22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] свої зобов`язання за Договором №621090 від 30.10.2015 року належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 6187,35 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.26-28). Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах, були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно Договору добровільного страхування кредитів №055/07 від 01.08.2014 року (а.с.10-14). Як вбачається зі Страхового акту №055/07/025/16 від 29.02.2019 року та виписки по рахунку ПрАТ «УПСК», страховик визнав факт неповного повернення позичальником страхувальнику суми заборгованості по кредиту страховим випадком та 29.03.2016 року провів виплату страхового відшкодування в розмірі 6187,35 грн. (а.с.30-31). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно положень ч. 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» на підставі настання страхового випадку за Договором добровільного відшкодування кредитів №055/07 від 01.08.2014 року, до страховика перейшло право вимоги АТ «Ощадбанк» до [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором №621090 в розмірі 6187,35 коп. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 05.02.2019 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та ФОП Поповим Вячеславом Євгеновичем (новий кредитор) було укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору, крім іншого, право вимоги за Договором страхування №055/07 від 01.08.2014 року до [PERSON] щодо стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6187,35 грн. (а.с.6-9). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, зважаючи на наявність Договору №05/02/2019 про відступлення права вимоги від 05.02.2019 року, згідно якого до ФОП [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з [PERSON] в порядку регресу суми заборгованості за кредитним договором №62109 від 30.10.2015 року в розмірі 6187,35 грн., оскільки станом на час розгляду справи зобов`язання залишається невиконаним, суд вважає необхідним позовні вимоги ФОП [PERSON] задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача завдані збитки в сумі 6187,35 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року, Додаткової угоди №66 до вказаного договору від 25.02.2019 року, Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.02.2019 року та квитанції до прибуткового касового ордера №066, ФОП [PERSON] сплатив адвокату Самойленко П.М. вартість послуг (гонорар) за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн. (а.с.33-36). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ФОП [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved