Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 5818539,96 грн. Посилався на те, що між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] 01.07.2008р. були укладені кредитні договори № 2621/0708/77-142 та № 2621/0708/71-143, поручителем за якими виступила [PERSON] з якою були укладені договори поруки № 2621/0708/77-142-Р-1 та № 2621/0708/71-143-Р-1. В листопаді 2012р. між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу, за умовами якого Фактор відступив права вимоги за кредитними договорами укладених з Боржниками, а ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в свою чергу відступила права вимоги за цими ж кредитними договорами позивачу, уклавши з останнім договір факторингу. В підтвердження своїх вимог позивач посилався на те, що ВАТ «Сведбанк» надано кредит відповідачу в розмірі 120000дол. США строком до 29.06.2028р. та 164600 дол. США строком до 29.06.2033р., а відповідач зобов'язалася погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Однак, взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів в передбачені договором строки [PERSON] не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, а представник відповідача [PERSON] позов не визнав і стверджував, що позивачем пропущено строк позовної давності, розрахунок заборгованості є необґрунтованим та недоведеним, договір факторингу є нікчемним, а заявлені вимоги мають на меті подвійне стягнення заборгованості. Відповідач [PERSON] заперечень на позов не представила і в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена про розгляд справи належним чином. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договорів (а.с.6-9,15-18) 01.07.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклало кредитний договір № 2621/0708/77-142, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 120000 дол. США з кінцевим строком повернення до 29.06.2028р. та кредитний договір № 2621/0708/71-143, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 164600 дол. США з кінцевим строком повернення до 29.06.2033р., а позичальник зобов'язався у строк та на умовах визначених договором повернути кредит та сплатити проценти. 01.07.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] були укладені договори поруки (а.с.11,24), за умовами яких остання у випадку невиконання або прострочення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитними договорами № 2621/0708/77-142 та № 2621/0708/71-143, відповідає перед Кредитором як солідарний боржник. Згідно витягу (а.с.45-46), ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» уклав 28.11.2012р. з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» договір факторингу, за умовами якого Банк відступив права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». А згідно договору факторингу (а.с.52-60), 28.11.2012р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відступило, а позивач прийняв права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками. Відповідно п.1 Договору поруки №2621/0708/77-142-Р-1, Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2621/0708/77-142 від 01.07.2008р. у сумі 120000 доларів США, строком до 29.06.2028р., з процентною ставкою 13% річних за їх використання. А згідно п.1 Договору поруки № 2621/0708/71-143-Р-1 Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2621/0708/71-143 від 01.07.2008р. у сумі 164600 доларів США, строком до 29.06.2033р., з процентною ставкою 11,9% річних за їх використання. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі, які від усіх боржників разом, так і від будь-яких окремо. Відповідно до п.3.9 Кредитного договору №2621/0708/77-142 при порушенні умов, передбачених п.5.1.9. цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо Позичальник порушує строки платежів, встановлені п.3.1. цього договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому договором. Теж саме передбачено п. 3.9. Кредитного договору № 2621/0708/71-143. Як вбачається з розрахунків (а.с.133-34,35-36), заборгованість боржника [PERSON] станом на 01.04.2014р. складала 305110,35 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 3355634,14 грн.) за Кредитним договором №2621/0708/77-142 та 408360,07 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 4491184,89 грн.) за Кредитним договором № 2621/0708/71-143, а 03.04.2014р. позивач, як новий кредитор, звернувся з вимогою до боржників про необхідність дострокового погашення кредитної заборгованості, що підтверджується листами (а.с.37,38,39,40). Як вбачається з п.10.11. Кредитного договору №2621/0708/77-142 та п.10.11 Кредитного договору № 2621/0708/71-143, сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами Банку, що випливають з цих договорів, встановлюється тривалістю десять років. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановлених договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2014р. встановлено факт заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2621/0708/77-142 від 01.07.2008р. у сумі 2 493 978,09 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, оцінену в сумі 762140 грн., розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить останньому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 993175 виданого 27.01.2009р. (а.с.218-221). А ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.11.2014р. вищевказане рішення залишено без змін (а.с.222-226). Разом з тим, суд вважає, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідачів на його користь необхідно стягнути 5 818 539,96 грн. заборгованості, що складається з заборгованості за Кредитним договором №2621/0708/77-142 в розмірі 305110,35 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 3355634,14 грн.), що включає: 118500 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 1303274,85 грн.) - за кредитом, 81966,77 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 901478,73 грн.) - по відсоткам, 104643,58 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 1150880,56 грн.) - по пені та за Кредитним договором № 2621/0708/71-143 в розмірі 408360,07 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 4491184,89 грн.), що включає: 162953 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 1792173,39 грн.) - заборгованість за кредитом, 104194,77 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 1145944,50 грн.) - по відсотках, 141212,30 дол. США (еквівалент по курсу НБУ становить 1553067 грн.) - по пені. При цьому суд не приймає твердження представника [PERSON] в тій частині, що позивачем пропущено строк позовної давності стосовно стягнення заборгованості, розрахунок заборгованості є необґрунтованим та недоведеним, договір факторингу є нікчемним, а заявлені вимоги мають на меті подвійне стягнення заборгованості, оскільки ці твердження спростовуються вищевказаними доказами в сукупності. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати в розмірі по 1827 грн. з кожного (а.с.5). На підставі викладеного та

Outcome: approved