Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що згідно наказу №15-к від 02.06.2014 року був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України» на посаду заступника директора. 15.01.2015 року згідно наказу №4-к від 15.01.2015 року його було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП. При звільнені з ним не було здійснено остаточний розрахунок, у звязку з чим, позивач просить на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 17258,96 грн., а також середній заробіток за весь час затримки при звільненні та моральну шкоду у сумі 10\~000 грн. Представник позивача у заяві до суду просив суд розглядати справу без його та позивача участі, Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, повторно не з'явився у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає, за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, і вирішити справу на підставі наявних доказів. У своїх письмових запереченнях на позов представник відповідача проти позову заперечує з тих підстав, що позивач заявою №16 вiд 14.11.2014 р. звертався за вирiшенням трудового спору щодо стягнення заробiтної плати у сумі 15712,14 грн. до Kомісії по трудових спорах ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН». За результатом звернення позивача Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» видано рiшення № 16 та посвiдчення № 16, за яким на користь позивача пiдлягає стягненню з вiдповiдача заробiтна плата у cумi 15712,14 грн. за червень-жовтень 2014р. Крім того, позивач заявою № 4 вiд 15.01.2015р. звертався за вирiшення трудового спору щодо стягнення заробiтної плати у сумі 9682,26 г рн. до Kомісії по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН». За результатом звернення позивача Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» видано рiшення № 4 та посвiдчення № 4, за яким на користь Позивача пiдлягає стягненню з Вiдповiдача заробiтна плата у cумі 9682,26 грн. за листопад-сiчень 2015р. Таким чином, загальна сума заробiтної плати, за якими Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» винесено рiшення та видано позивачевi посвiдчення складає 25394,40 грн. Заборгованiсть позивачевi частково сплачена у cумі 8135,44 грн., розмiр невиплаченої заробiтної плати, за якими Комiсiєю по трудових спорах ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» винесено рiшення та видано позивачевi посвiдчення, становить 17258,96 грн., яку i просить стягнути позивач. Отримавши посвiдчення Kомісйї по трудових спорах ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» №16 та № 4, позивач звернувся до ВДВС Запорiзького РУЮ Запорiзької областi iз заявами вiд 01.12.2014р. та 15.01.2015р. про вiдкриття виконавчого провадження, і оскільки вiдповiдно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» посвiдчення комiсiй по трудовим спорам, що видаються на пiдставi вiдповiдних рiшень таких комiсiй є виконавчими документами, державним виконавцем відкрито ВП № 46125673 щодо стягнення з вiдповiдача на користь позивача за посвiдченнями № 16 та № 4 Комiсiї по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтнс» ТОК НААН» заборгованості по заробітній платі. Таким чином, відповідач вважає, що спiр позивача щодо виплати йому заробiтної плати, що є предметом розгляду по данiй справi, вже вирiшено Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» у в порядку ст. 226 КЗпП України. Позивач не скористався своїм правом оскаржити рiшення Kомісії по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» в порядку ст. 228 КЗпП України. Крім того, 11.11.2015 року позивач запрошувався зявитися на підприємство для отримання повного розрахунку, але останній не зявився і не повідомив про спосіб перерахування йому належних сум, тому відповідач вважає, що позивач не бажає отримувати належну йому заробітну плату з метою збільшення періоду нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку. Щодо відшкодування моральної шкоди , то представник відповідача вважає, що позивач не довів завдання йому такої, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами \~докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню чатсково, виходячи з наступного. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом установлено, що згідно наказу №15-к від 02.06.2014 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України» на посаду заступника директора. 15.01.2015 року згідно наказу №4-к від 15.01.2015 року його було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП, що вбачається з копії його трудової книжки (а.с.5). При звільнені з ним не було здійснено остаточний розрахунок, по заробітній платі, і невиплаченою залишилася сума 17258,96 грн. ( а.с.6) . Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ч.1\~ст.233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 14.11.2014 р. позивач звернувся за вирiшенням трудового спору щодо стягнення заробiтної плати у сумі 15712,14 грн. до Kомісії по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» з заявою №16. На підставі чого, 19.11.2014 року Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» видано рiшення № 16 та посвiдчення № 16, за яким на користь позивача пiдлягає стягненню заробiтна плата у cумi 15712,14 грн. за червень-жовтень 2014р. ( а.с.31) Крім того, 15.01.2015р. позивач звернувся за вирiшення трудового спору щодо стягнення заробiтної плати у сумі 9682,26 г рн. до Kомісії по трудових спорах ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» з заявою №4. На підставі чого, 15.01.2015 року Комiсiєю по трудових спорах ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» видано рiшення № 4 та посвiдчення № 4, за яким на користь позивача пiдлягає стягненню заробiтна плата у cумі 9682,26 грн. за листопад-сiчень 2015р. ( а.с.32) Таким чином, загальна сума заробiтної плати, за якими Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» винесено рiшення та видано позивачевi посвiдчення складає 25394,40 грн. Заборгованiсть позивачевi частково булла сплачена у cумі 8135,44 грн., розмiр невиплаченої заробiтної плати, за якими Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» винесено рiшення та видано позивачевi посвiдчення, становить 17258,96 грн., яку i просить стягнути позивач. Отримавши посвiдчення Kомісїї по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» №16 та № 4, позивач звернувся до ВДВС Запорiзького РУЮ Запорiзької областi iз заявами вiд 01.12.2014р. та 15.01.2015р. про вiдкриття виконавчого провадження, і оскільки вiдповiдно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» посвiдчення комiсiй по трудовим спорам, що видаються на пiдставi вiдповiдних рiшень таких комiсiй є виконавчими документами, на підставі вказаний рішень та посвідчень Kомісїї по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» державним виконавцем відкрито зведене виконавче провадження ВП № 46125673. Таким чином, суд приходить до висновку, що спiр щодо виплати позивачеві заробiтної плати, вже вирiшено Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» у порядку ст. 226 КЗпП України. При цьому позивач не скористався своїм правом оскаржити рiшення Kомісії по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» в порядку ст. 228 КЗпП України, а отже воно є чиннним і підлягає виконанню у примусовому порядку. Згідно ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 15.01.2015 року [PERSON] був звільнений з займаної посади і в цей же день з ним мав бути здійснений остаточний розрахунок, але як вище зазначалося такий здійснено не було, а отже, у позивача виникло право вимагати сплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку до часу розгляду справи у суді. Затримка розрахунку складає 304 робочих дні. Сума середньоденної заробітної плати за період листопада грудня 2014 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 та на підставі довідки наданої представником відповідача складає 183,22 грн. ( а.с.70) Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить: 304 дні х 183,22 грн. = 55698,88 грн. Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу України компенсацiя за затримку розрахунку при звiльненнi є базою для оподаткування податком з доходу фiзичниx осiб. Згiдно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто вiдповiдач є вiдповiдальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходiв фiзичних осiб, який утримується з нарахованої виплати. Нарахування та утримання податку здiйснюється за ставками 15% та 17% з дотриманням вимог абзацiв першого та другого ст. 167.1 ПКУ. Вiдповiдно п.п. 1.2 п. 16-1 пiдроздiлу 10 роздiлу ХХ ПКУ виплата без вирахування сум податку на доходи фiзичних осiб є обєктом оподаткування військовим збором. Нарахування та утримання вiйськового збору визначено п.п. 1.3 п. 16-1 пiдроздiлу 10 Роздiлу ХХ Податкового кодексу України за ставкою 1,5 % вiд обєкта оподаткування. Податковий агентом, вiдповiдальним за нарахування та сплату до бюджету вiйськового збору є вiдповiдач: Отже, зважаючи на наведене сума компенсацiї за затримку розрахунку при звiльненнi, належних працiвнику при звiльненнi згiдно ст .. 117 КЗпП України має бути виплачена позивачу пiсля утримання сум належних податків і зборів. Доводи відповідача, що [PERSON] не зявився за отриманням повного розрахунку умисно, є неспроможними і судом до уваги не приймаються? т.я суду не надано доказів, що лист за вих. №63 від 11.11.2015 року ( а.с.34, 35) був вручений позивачеві у встановленому порядку. Щодо стягнення заподіяної позивачеві моральної шкоди позивачеві, то суд виходить з такого. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, [PERSON] в результаті протиправних дій роботодавця щодо невиплати заробітної плати, що поставили його у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування його особисто та членів його сімї, зумовили необхідність вишукувати додаткових джерел доходу для забезпечення свого існування. Тому вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди є законними та обґрунтованими, але з урахуванням принципу розумності і справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань перенесених позивачем, підлягають задоволенню частково у сумі 5000 грн. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, але підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 55698,88 грн. та відшкодуванні моральної шкоди у сумі 5000 грн., а всього на користь позивача належить стягнути 60\~698,88 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити, т.я. спір щодо стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати вже вирішено Комiсiєю по трудовим спорам ДП «ДГ «Елiтне» IOK НААН» у порядку ст. 226 КЗпП України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 606,99 грн., розмір якого визначено на підставі Закону України « Прос удовий збір» в редакції, яка діяла на час подачі позову до суду.

Outcome: partial