Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельних ділянок площею 3,68 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0766 та № 442, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0442, які розташовані на території Злинської сільської ради. Позивач стверджує, що йому стало відомо про існування з відповідачем договорів оренди земельних ділянок від 09.07.2015 року та 14.07.2015 року, які він не підписував, а тому вважає недійсними. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3,68 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0766 та № 442, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0442, які розташовані на території Злинської сільської ради. 09 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,68 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0766, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. 10 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,69 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0442, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 92 від 03.06.2016 року підписи у договорах оренди земельних ділянок і актах приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що позивач [PERSON] власноручно не підписував спірні договори оренди земельних ділянок, дані договори не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved