Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить суд визнати факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №8 від 03.10.2003, зареєстроване у Генеральному консульстві Російської Федерації в м. Харкові, Україна, про народження [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , діюча в інтересах неповнолітнього [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради надав клопотання про розгляд за його відсутністю виключно в інтересах неповнолітнього [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлені такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. З 03 грудня 1994 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 28 листопада 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі заочного рішення Новоуренгойського місцевого суду Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області. Відповідно до свідоцтва про народження батьком, [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] . У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (абзац третій пункту 11 постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006). Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі № 3451/05 від 07.05.2009 Калачова проти Російської Федерації, зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство». Суд враховує, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Як вбачається з висновку експертного дослідження № 237 від 03.01.2020, отриманого за результатами судово-генетичного експертного дослідження, [PERSON] , [INFO] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з урахуванням вищевказаного та у зв`язку з встановленням відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладенного,

Outcome: approved