Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів за ненаданий товар. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 777-878-117 згідно якого [PERSON] зобов'язався поставити і передати у власність покупцеві товари згідно рахунку-фактур, а позивач зобов'язався прийняти товар та здійснити оплату на умовах договору. Для отримання вказаного товару позивач відповідно до умов договору вніс 30.10.2013 року передоплату в розмірі 8699,00 грн. на рахунок оформлений на [PERSON] № [NUMBER]. На основі даного Договору позивачем було придбано прасувальну машину «МІЕLE В 995 D», проте відповідач вказаний товар так і не поставив та у власність позивача не передав, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 8700,00 грн. кошти внесені в якості передоплати, 43,50 грн. комісія понесена за перерахування коштів та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.. При розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 777-878-117 згідно якого [PERSON] зобов'язався поставити і передати у власність покупцеві товари згідно рахунку-фактур, а позивач зобов'язався прийняти товар та здійснити оплату на умовах договору (а.с.4-5). Для отримання вказаного товару позивач відповідно до умов договору вніс 30.10.2013 року передоплату та комісійні витрати в розмірі 8743,50 грн. на рахунок оформлений на [PERSON] № [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцеві товари згідно рахунку-фактур, які додаються до Договору та є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити оплату на умовах цього договору. Відповідно до п. 3.1. Договору строк поставки 28 днів з моменту отримання передплати. Відповідно до п. 5.2. Договору покупець сплачує вартість товару, що постачається за цим договором, шляхом оплати 50% коштів передплатою, а 50% при відвантаженні товару. Відповідно до п. 5.3. Договору загальна сума договору складає 17399,00 грн. Оплата проводиться на рахунок в Приват Банку оформлений на [PERSON] [NUMBER]. передплата в розмірі 50% - 8699, грн.. Згідно ч.1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте, придбана прасувальна машина «МІЕLE В 995 D» так і не була поставлена позивачу. Доказів протилежному стороною відповідача надано не було. Відповідно до ч. 2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, фізичною особою-підприємцем [PERSON] не було поставлено позивачу обумовлений в договорі товар в зазначений в договорі строк, тому позовні вимоги в цій частині щодо повернення позивачу грошової суми та комісії за внесення вказаних коштів на рахунок відповідача в розмірі 8743,50 грн. підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються Книгою п'ятою Цивільного Кодексу України - Зобов'язальне право, положеннями яких стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Таким чином, оскільки між позивачем та відповідачем діяли договірні правовідносини, які регулюються ЦК України, а умовами договору щодо відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 8743,50 грн. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 638, 640, 698 ЦК України,

Outcome: partial