overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що спільне життя не склалось через часте виникнення сварок на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного, різних поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач проти позову не заперечувала, зазначивши, що для збереження сім'ї надання строку для примирення не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, які заперечували проти надання їм часу для примирення, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. З вересня 2013 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, у кожного свій бюджет, проживають окремо, у позивача інша родина. Кожен з подружжя наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згоден, тому суд не вживає заходів для примирення сторін, вважаючи, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Зважаючи на те, що однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін та їх неповнолітньої дитини вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що спільне з відповідачем життя не склалось внаслідок несумісності характерів, відсутність спільної мови з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив розглянути справу у його відсутності, про що через канцелярію суду надійшла відповідна заява від 23.12.2014р. Причини неявки відповідачки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.1993р. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, кожен має власний бюджет, проживають окремо з 2004 року. Зважаючи на те, що однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що спільне з відповідачем життя не склалось внаслідок несумісності характерів між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачена основа подружніх відносин, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу у їх відсутності, про що через канцелярію суду надійшли відповідні заяви від 01.12.2014р. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.1998р. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, у кожного свій бюджет. Зважаючи на те, що однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно ухвали суду від 27 жовтня 2014 року сторонам було надано строк для примирення до 01.12.2014р. Протягом зазначеного терміну сторони не примирились - позовні вимоги підтримали (заяви від 01.12.2014р.). Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін та їх спільних дітей, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що спільне з відповідачкою життя не склалось через зловживання останньою спиртних напоїв, допущення останньою подружньої невірності. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, просив суд його розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка проти позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, які заперечували проти надання їм часу для примирення, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2005р. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Більше шести місяців сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, хоча і проживають разом. Кожен з подружжя наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згоден. Сторони проти надання строку для примирення заперечують, тому суд не вживає заходів для примирення сторін, вважаючи, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сторонами 29 квітня 2013 року було укладено кредитний договір № К-1797/29.04.2013-Кр, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в розмірі 10000 грн. 00 коп. Відповідачем порушено умови договору, внаслідок чого станом на 09 січня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 16390 грн. 38 коп., які позивач просить суд стягнути на користь позивача, а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Та не заперечував проти задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов кредитної спілки «Компаньйон» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а також вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між КС «Компаньйон» та [PERSON] 29 квітня 2013 року укладено договір кредитування, за яким останній отримав кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп. й зобов'язався сплачувати плату за користування кредитом у розмірі 0,1342465 на день від суми залишку кредиту, виходячи із річної процентної ставки 49 %, та станом на 09 січня 2014 року загальна сума заборгованості по основній сумі кредиту та відсотках складає 16390 грн. 38 коп. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, у відповідності з вимогами ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «Компаньйон» суму заборгованості за кредитом в розмірі 16390 грн. 38 коп. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд покладає на відповідача, оскільки вони доведені матеріалами справи /а.с.1/. На підставі ст.ст. 526, 526, 527, 530, 625, 651, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 23 жовтня 1997 року, мають неповнолітніх дітей - сина, [PERSON], [INFO]; доньку, [PERSON], [INFO]; сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в жовтні 2013 року, спільного господарства між ними не ведеться, син, [PERSON], проживає разом з ним, інші діти - з позивачем, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. 14 липня 2013 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] та таким, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 1997 року Стінянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», перебувають у шлюбі з 23 жовтня 1997 /а.с.8/. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2013 року, спільного господарства вони не ведуть, втратили один до одного відчуття любові та поваги, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS], решта 1/2 частини будинку належить [PERSON] Він має намір подарувати свою частину будинку [PERSON], однак від нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області отримав відповідь про наявність заборони на відчуження зазначеного об»єкта нерухомості, зареєстрованого 16.08.2004 року. Просив усунути порушення своїх прав як власника та припинити обтяження на свою частину будинку. У судове засідання відповідач свого представника не направив, просив розглядати справу в його відсутності, проти позову заперечував, оскільки діяв відповідно до закону та вимог відомчих інструкцій. Вислухавши позивача, третю особу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18.08.1997 р. серії НБ 0168258 Білоцерківською державною нотаріальною конторою Київської області, 1\\2 частину будинку [ADDRESS] позивач успадкував після смерті матері [PERSON] Зі свідоцтва про смерть судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. З листа №711/01-16 від 27.03.2017 р. та заперечень відповідача - Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори судом встановлено, що заборона відчуження була накладена на належну позивачу частину будинку за повідомленням Білоцерківського Будбанку №б/н від 29.11.1979 року у зв'язку з позикою. Оскільки на теперішній час такого банку не існує і правонаступників у нього немає, зняти заборону відчуження нотаріус не в змозі на підставі закону. Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд. Згідно зі ст.ст.321, 391 того ж Кодексу, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; у випадку порушення свого права власник майна має право вимагати усунення перешкод. Даних про те, що банк вжив всіх можливих заходів для усунення можливих порушень права власника чи наявності непогашеної заборгованості під час ліквідації банку судом не встановлено. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що іншим шляхом позивач своє право захистити не може, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 07 липня 2015 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1492. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач відзив на позов не надала. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 07 липня 2015 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1492. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 18 листопада 2011 року був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №35. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач відзив на позов не надала. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву відповідно до яких просили розгляд справи провести у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, відповідач не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 18 листопада 2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №35. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 30 січня 2001 року був зареєстрований шлюб у Відділі РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №126. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач відзив на позов не надала. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 30 січня 2001 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №126. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 30 червня 2004 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №935. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач відзив на позов не надав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 30 червня 2004 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Вінницькому міського відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №935. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved