Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.11.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії, передбачені цим договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.01.2018 року має заборгованість в розмірі 45888,49 грн., з яких: 4745,52 грн. - заборгованість за кредитом; 38719,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2173,26 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45888,49 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, та просить застосувати до даних правовідносин строки позовної давності згідно поданої ним заяви та відмовити в задоволенні позовних вимог банку. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Із матеріалів справи видно, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.11.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Своїм підписом в анкеті-заяві від 21.11.2008 року [PERSON] підтвердив, що зазначена заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився і згоден, про що свідчить його підпис. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Пунктом 6.5. Умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, згідно яких заборгованість за кредитним договором складає 45888,49 грн., з яких: 4745,52 грн. - заборгованість за кредитом; 38719,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2173,26 грн. - штраф (процентна складова). Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що лишається та сплати процентів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] було подано заяву про застосування строку позовної давності, яку він підтримав в судовому засіданні, в якій останній посилався на те, що останнє погашення заборгованості по кредиту ним було здійснено у серпні 2014 року, а позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише 15.02.2018 року, тобто після спливу строків позовної давності. Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В зв'язку з тим, що згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.11.2008 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], останній платіж відповідачем [PERSON] було здійснено 16.07.2015 року, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося за захистом своїх порушених прав 26.02.2018 року, до даних правовідносин не застосовується загальна позовна давність. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Виходячи з вимог ст. 258 ЦК України до позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 2173,26 грн. (процентна складова), слід застосувати строки позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем [PERSON] було здійснено 16.07.2015 року, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося за захистом своїх порушених прав 26.02.2018 року, тобто з пропущенням строків позовної давності в частині стягнення штрафу відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку часткового задоволення позовних вимог позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] на суму 43465,23 грн., з яких 4745,52 грн. - заборгованість за кредитом; 38719,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial