Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.07.2012 р. о 1.0.50 год. відповідач, керуючи а/м БМВ 5351 р/н [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб КІА SOUL р/н [NUMBER] під керування водія [PERSON]; в результаті пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2012 р. Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідно до умов договору страхування автотранспорту №САS0014612 від 01.07.2012 р. автомобіль марки КІА SOUL р/н [NUMBER] був застрахований Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна», на виконання умов якого позивач сплатив на користь страхувальника страхове відшкодування в розмірі 34 396,00 грн. Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу; підставу позову становлять приписи ст.ст. 993, 1166, 1191 - 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» тощо. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; відповідно до ч. 4 зазначеної вище статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2012 р. [PERSON] .було визнано винним у вчиненні правопорушення. Передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до постанови судді 16.07.2012 р. о 1050 год. у м. Дніпропетровську водій [PERSON] керував а/м БМВ р/н [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб КІА SOUL р/н [NUMBER] (застрахований транспортний засіб) під керуванням водія [PERSON], після чого автомобіль продовжив некерований рух та здійснив наїзд на а/м БМВ р/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; відповідно до ч. 4 зазначеної вище статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як було встановлено судом, постановою судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2012 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення; постанова у встановленому КУпАП порядку оскаржена не була та набрала законної сили; у відповідності до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів страхувальник (ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» отримав страхове відшкодування в розмірі 34 396,00 грн. (а.с. 65) згідно акту №1500007577 від 22.11.2012 р. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, виконуючи даний обов'язок доказування, з боку позивача було доведено здійснення підстав та факту самої виплати страхового відшкодування, утім, відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався правом надання заперечень проти позову, з його боку не було надано жодних доказів та не було заявлено клопотань про їх витребування у випадку складнощів в їх отриманні, адже на виконання ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та через що суд вирішував справу на підставі наявних у справі доказів та за таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Питання про розподіл судових витрат, пов'язаних із сплатою судового збору, вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved