Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач на підставі заяви-анкети без номера від 29.07.2011 отримав у позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, тобто був обізнаним з умовами кредитування. Відповідач [PERSON] не виконує своїх договірних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.09.2020 становить загальну суму 10 083 грн. 94 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту - 4 712 грн. 22 коп., заборгованості за відсотками нарахованими згідно ст..625 ЦК України - 1 693 грн. 00 коп., а також пені - 3 678 грн. 72 коп., які позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами. 14.12.2020 суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою його реєстрації ухвали про відкриття провадження та копії позову з доданими до неї документами, які він отримав 18.12.2020, що підтверджується поштовим повідомленням наявним у матеріалах справи, однак клопотань, відзиву на позов або заперечення не подав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.07.2011 між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку із встановленим кредитним лімітом (а.с.13). Також 29.07.2011 при укладанні кредитного договору відповідач підписав довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що сторони у належній формі узгодили розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, який нараховується на залишок непогашеної заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році - в розмірі 2,5 % річних та розмір пені і штрафів. Сторони також встановили обов`язок позичальника з повернення кредиту шляхом внесення періодичних платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця у розмірі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн.та порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості (а.с.14). За даним договором позивачем відповідачу видано картку строк дії якої - до 04/2015 року, в подальшому картка відповідачу перевипускалась 22.12.2014, термін дії якої - до 04/2018 (а.с.12). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, 29.07.2011 встановлено кредитний ліміт 8 000 грн., який того ж дня було зменшено, а після поступово збільшувався банком до 5 600 грн., а 06.08.2018 зменшено до 0, 00 грн. (а.с.11). З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем протягом строку дії картки здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, відповідачем вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Дані дії зокрема вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились такі на погашення заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за спірним кредитним договором, оскільки ним надані були грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній не виконав їх у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 20.09.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 10 083 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4 712 грн. 22 коп., заборгованості за відсотками нарахованими згідно ст..625 ЦК України - 1 693 грн. 22 коп., а також пені - 3 678 грн. 72 коп. При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved