Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2255, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.09.2013 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру №60, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, буд.№18, що належить на праві власності [PERSON].\~В обґрунтування посилався на те, що 03.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за номером №2255, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру №60, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, буд.№18, яка належить йому на праві приватної власності, згідно договору Іпотеки №б/н від 09.11.2007 року, укладений у якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 11249089000 від 09.11.2007 року (відповідно до додаткової угоди №3 реєстраційний номер кредитного договору було змінено на 11249089001) з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Кошти отримані від реалізації вказаного майна, перерахувати для погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за вищевказаним кредитним договором в розмірі 615239,91 грн. На підставі вищевказаного виконавчого документа Банком направлено заяву про відкриття виконавчого провадження до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, 11.02.2016 року державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та надано добровільний 7 денний строк для добровільного його виконання. Після ознайомлення з Постановою про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо та зрозуміло що Банк вчинив виконавчий напис та хоче звернути стягнення на квартиру. Про існування виконавчого напису до цього моменту йому нічого не було відомо,\~банк його не повідомляв, що має намір вчинити виконавчий напис, такі дії Банку йому взагалі не зрозумілі, оскільки вказана сума заборгованості не відповідає тій, що зазначалась банком у листі-вимозі. Зазначене стало підставою звернення до суду з позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог та проханням розглядати справу за їх відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявилися, про місце та час його проведення повідомлені належним чином, причини неявки не повідомляли, будь яких заяв не надходило. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. 03.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за номером №2255, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно квартиру № 60, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, буд.№18, що належить на праві власності [PERSON], - згідно\~договору\~Іпотеки №б/н від 09.11.2007 року, укладеному в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 11249089000 від 09.11.2007 року (відповідно до додаткової угоди №3 реєстраційний номер кредитного договору було змінено на 11249089001) з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Також встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у дотриманні імперативних приписів положень глави 14 Закону України «Про нотаріат». Статтею 87 Закону, встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі - перелік), встановлено, що для вчинення виконавчого напису потрібно безумовне виконання двох обставин, подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст.88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції боржника. Крім того, банк мав проінформувати позичальника про розмір заборгованості до вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень з його сторони, стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула б статусу безспірної. Згідно наказу Мінюсту\~«Про затвердження\~Інструкції\~про порядок вчинення\~нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від03.03.2004 (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку», - у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Як встановлено, [PERSON] жодних повідомлень або вимог про усунення порушень не отримував ні від відповідача, ні від будь-кого іншого. Пункт 287 Інструкції визначає, що виконавчий напис має містити в тому числі перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, але у тексті зазначеного виконавчого напису приватним нотаріусом [PERSON] не вказано жодного документа підтверджуючого суму безспірної заборгованості, документів підтверджуючих факт настання кінцевого терміну виконання зобовязань чи факт прострочення виконання зобов'язання забезпеченого іпотекою. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто в порушення ст.ст.87, 88 Закону «Про нотаріат», розділу 1 Постанови N1172 від 29.06.99 року нотаріус допустив вчинення виконавчих написів за наявності у боржника спору з кредитором (банком) стосовно суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування та пені, який виник на підставі кредитного договору, при цьому нотаріус не взяв до уваги, що за умовами кредитного договору строк виконання зобов'язань не настав, про що прямо прописано в договорі. Також суд звертає увагу на те, що виконавчий напис зроблено на суму, що не може бути безспірною, оскільки нотаріус у виконавчому написі розрахував відсотки у доларах США і на момент вчинення виконавчого надпису перерахував за курсом валюти у гривню (без зазначення на яку дату використовується курс валюти), зазначене не було передбачено умовами кредитного договору. Згідно зі ст.50 Закону України «Про нотаріат» спір, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково розглядається судом за позовом боржника до стягувача. У відповідності до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved