Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що він [PERSON] з 03.03.2003 року працював на посаді консультанта з правових питань у відповідача. Розпорядженням відповідача від 12.05.2017 року №01/06-08 його - [PERSON] було звільнено з 12.05.2017 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності. Звільнення [PERSON] відповідач обґрунтовував відсутністю роботи та відповідної посади в штатному розкладі. Відповідач звільнив [PERSON] без наявності попередньої згоди на звільнення профспілкового комітету ППО «Солідарність», ДП «Завод ОБ та ВТ» [PERSON] ім. М.В. Фрунзе», членом якого він являється з 30.09.2013 року, та без попередньої згоди вищестоящого органу Сумської обласної ради профспілки «Солідарність» ВПС «Україна». Тому позивач просить поновити його на посаді консультанта з правових питань Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» з 13.05.2017 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є, однак в матеріалах справи відсутні докази створення профспілкових органів Солідарності у відповідача, відсутні докази існування членів профспілки у відповідача у кількості, необхідній для створення первинної профспілкової організації, таким чином профспілкову організацію у відповідача створено не було, а тому Обєднана первинна організація профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» мала право на звільнення [PERSON] без попередньої згоди. Крім того, гарантії, передбачені ст. 252 КЗпП України, надаються працівникам обраним до складу виборних органів, а як вбачається з протоколу від 03.11.2014 року [PERSON] не є членом виборного органу. Підставою для звільнення позивача було відсутність роботи для нього, що підтверджується наказами про запровадження простою. Відповідно до рішення виборного органу Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» від 14.02.2017 року визнано недоцільним продовження існування трудових відносин з позивачем, у звязку з відсутністю роботи для нього. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши думку позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області по справі №592/6400/14-ц від 18.12.2014 року [PERSON] з 15.05.2014 року поновлено на роботі на посаді консультанта з правових питань Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське МНВО» (а.с.19-22). Розпорядженням №01/06-24 Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» від 29.12.2014 року [PERSON] поновлено консультантом з правових питань від 15.05.2014 року (а.с.29). Розпорядженням №01/06-25 Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» від 29.12.2014 року у звязку з наданням консультацій з питань трудового законодавства членам профспілки штатними працівниками профкому для консультанта з правових питань [PERSON] запроваджено простій (а.с.30). Розпорядженнями №01/06-01 від 28.01.2015 року, №01/06-02 від 25.02.2015 року, №01/06-04 від 29.04.2015 року, №01/06-06 від 27.05.2015 року, №01/06-07 від 21.08.2015 року, №01/06-06 від 28.04.2017 року простій у звязку з відсутністю роботи продовжувався (а.с.31-36). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Апеляційного суду Сумської області по справі №592/2991/15-ц від 19.12.2016 року розпорядження Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» №01/06-01 від 28.01.2015 року, №01/06-02 від 25.02.2015 року, №01/06-04 від 29.04.2015 року, №01/06-06 від 27.05.2015 року, №01/06-07 від 21.08.2015 року визнано незаконними (а.с.23-28). Розпорядженням №01/06-08 Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» від 12.05.2017 року [PERSON] з 12.05.2017 року звільнено з посади консультанта з правових питань за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з відсутністю роботи для консультанта з правових питань, відсутністю відповідної посади в штатному розкладі та рішенням профкому від 14.02.2017 року, без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, оскільки [PERSON] не є членом первинної профспілкової організації, що діє в обєднаній первинній організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» (а.с.37). Відповідно до довідки №12, виданої Первинною профспілковою організацією «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ» ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» від 14.08.2017 року, [PERSON] з 30.09.2013 року по сьогоднішній час є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ» ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» (а.с.101). Згідно п. 1.5 Положення про первинну профспілкову організацію «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ» ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», затвердженого постановою Обласної ради СОПО «Солідарність» ВПС «Україна» №4 від 20.09.2013 року, первинна профспілкова організація діє на ДП «Завод ОБ та ВТ», ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», в Обєднаній первинній організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» (а.с.139-142). Виходячи із змісту ч. 3 статті 252 КЗпП України та ч. 3 статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»\~звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків, передбачених статтями 43, 43-1 КЗпП України, допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, що є дотриманням гарантій, передбачених статтею 252 КЗпП України та статтею 41 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Аналогічні вимоги щодо обґрунтованості відмови у згоді на звільнення виборного органу профспілки передбачено і в ч. 6 ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». На запит суду Первинна профспілкова організація «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ» [PERSON] ім. М.В. Фрунзе» (листом №22 від 14.12.2017 року) та Обласна рада Сумської обласної профспілкової організації «Солідарність» (листом №12 від 15.12.2017 року) відмовили у наданні згоди на звільнення члена профкому ППО «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ» ВАТ «СМНВО» ім. М.В. Фрунзе» [PERSON] Зазначені відмови у наданні згоди на звільнення є достатньо мотивованими та обґрунтованими. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~«Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачу на час звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України було достеменно відомо, що [PERSON] є членом первинної профспілкової організації «Солідарність» ДП «Завод ОБ та ВТ « [PERSON] ім. М.В. Фрунзе, тому його звільнення проведено з порушенням процедури, а саме без попередньої згоди виборного органу, членом якої він являється, та без попередньої згоди вищестоящого виборного органу цієї профспілки, суд вважає таке звільнення незаконним та необхідним поновити [PERSON] на посаді консультанта з правових питань Обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське МНВО» з 13.05.2017 року. У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно Довідки-розрахунку №137 наданої Обєднаною первинною організацією профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО» від 01.08.2017 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 108,33 грн. (а.с.58). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був звільнений 12.05.2017 року, за таких обставин середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9750 грн. 60 коп. за період з 15.05.2017 року по 19.12.2017 року, що складає 90 робочих днів, враховуючи неповний робочий тиждень, при середньоденній заробітній платі 108,33 грн., та двох часових рабочий день, прри середньої заробітної платі за годину - 54,17 грн. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9750 грн. 60 коп., з наступним відрахуванням всіх необхідних платежів та податків при видачі грошової суми.

Outcome: approved