Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 08 серпня 2014 року вони з відповідачем вступили в зареєстрований шлюб. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2020 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На даний момент вони з відповідачем не проживають разом, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутній за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. А 30 вересня 2020 року від представника відповідача адвоката Мірошниченка А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивується тим, що на даний момент приймати рішення про стягнення аліментів не вбачається за можливе, умови проживання дитини є задовільними, вихованням дитини зараз ніхто не займається, доказів майнового стану позивача надано не було. Позивач не дає спілкуватися відповідачу та її батькам з дитиною. Підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою є намагання позивача за рахунок відповідача поліпшити саме своє, а не дитини, майнове становище. Також просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення по іншій справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. 01 жовтня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він вважає доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві, необ`єктивними та наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 08 серпня 2014 року сторони вступили в зареєстрований шлюб. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2020 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконкому Шалигинської селищної ради Глухівського району від 19 травня 2020 року за № 03-52, позивач [PERSON] з 15 квітня 2020 року проживає разом зі своїм сином [PERSON] по [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на даний момент сторони не проживають разом, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. А у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В свідоцтві про народження дитини матір`ю записана відповідач, а тому, згідно закону, вона зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач не в змозі надавати таку допомогу. Однак, виходячи з принципів розумної достатності та справедливості, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Вимоги ж відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по іншій справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком суд не бере до уваги, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України, не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Outcome: partial