Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 5 квітня 2011 року в розмірі 111592,94 гривень, з яких 20719,91 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9878,48 гривень заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом, 75204,41 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 5290,14 гривень штраф (процентна складова). Позов мотивує тим, що 5 квітня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Ухвалою суду від 12 червня 2018 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 31 серпня 2017 року (а.с. 26), в судове засідання не зявилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала (а.с. 33, 34). Відповідач в судові засідання 6 липня 2018 року та 2 серпня 2018 року не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що 5 квітня 2011 року між сторонами, публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», який змінив назву та організаційно-правову форму з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У разі виникнення прострочення зобовязань за кредитом згідно з п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 111592,94 гривень, з яких 20719,91 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9878,48 гривень заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом, 75204,41 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 5290,14 гривень штраф (процентна складова), що стверджується розрахунками заборгованості станом на 31 травня 2015 року та 2 квітня 2018 року (а.с. 4-7). Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином \~відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені перевищує суму боргу, а пеня це один із способів забезпечення виконання зобовязань, з врахуванням ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в межах суми заборгованості по тілу кредиту, зокрема до 20719,91 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 5 квітня 2011 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. \~ У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 57108,44 гривень, що складається з 20719,91 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9878,48 гривень заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом, 20719,91 гривень заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 5290,14 гривень штраф (процентна складова). При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762 гривень судового збору.

Outcome: partial