Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON]. Місцем відкриття спадщини після померлої є с. Острів Рокитнянського району Київської області. За свого життя бабуся склала заповіт, яким усе своє майно, яке належатиме їй на день смерті чи за законом заповідала позивачу. На час смерті бабусі позивач був неповнолітнім. Разом з тим, після досягнення повноліття він постійно проживав у спадковому будинку, доглядав за ним, здійснював усі необхідні платежі по його утриманню та користувався прилеглою до будинку земельною ділянкою. Маючи заповіт та по причині своєї правової необізнаності він не звертався до нотаріуса для оформлення спадщини. Приватний нотаріус Рокитнянського районного нотаріального округу Липовенко Н.І. відмовила йому у прийнятті такої заяви з підстав пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] терміном три місяці. Будучи належним чином повідомленими, учасники справи у судове засідання не з'явилися, подавши натомість письмові заяви, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. Аналогічну заяву подала і третя особа. За викладеного та у відповідності до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює провести судовий розгляд справи у відсутності сторін спору. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх учасників справи не здійснюється, що відповідає вимогам частини другої статті 247 вказаного Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст.ст. 1270, 1272 ЦК України. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору вбачається, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON]. Місцем відкриття спадщини після померлої є с. Острів Рокитнянського району Київської області. За життя остання склала заповіт в якому усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Разом з тим, позивач після збігу вказаного строку звернувся до приватногго нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Липовенко\~Н.І. із такою заявою. Своїм листом від 12.09.2018 нотаріус відмовила йому у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зважаючи,що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, з метою поновлення порушених прав позивача на спадшину після померлої [INFO] [PERSON], позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved