Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з прозовом до служби у справах дітей Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 2009 році познайомився з [PERSON] і певний період часу вони проживали разом. З часом стосунки між ними не склалися, і вони припинили будь-яке спілкування. [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] . В зв`язку з тим, що в період народження дочки сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, та взагалі проживали окремо, і позивач не був обізнаний, що [PERSON] вагітна, тому запис про батька дитини було здійснено зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] померла. Оскільки, лише після смерті [PERSON] позивач дізнався від її рідних, що він є біологічним батьком [PERSON] , яка на даний час проживає в родині рідної тітки [PERSON] та їй надано статус дитини-сироти, тому позивачем і подано до суду позов про визнання його батьком [PERSON] , внесення змін до актового запису про її народження дитини даних про позивача як батька та зміну прізвища та по батькові дитини. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовної заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п.3 ч.2 ст.125 СК України). Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь -які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ст.128 СК України). Зокрема, ч.1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 вищезгаданого Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону). Зокрема, згідно п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що виконавчим комітетом Обичівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 16 квітня 2010 року складено відповідний актовий запис №02. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). При цьому, згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 25 січня 2018 року, встановлено, що внесено відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] як [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.21). [INFO] [PERSON] померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16 жовтня 2018 року (а.с.22). Відповідно до розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 25 жовтня 2018 року за №370, надано [PERSON] , [INFO] , яка тимчасово проживає у родині рідної тітки [PERSON] , статус дитини-сироти (а.с.6). Розпорядженням Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 13 листопада 2018 року за №407, [PERSON] призначено опікуном над дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] (а.с.20). У відповідності до Висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за №103-75-2019 від 06 травня 2019 року, молекулярно - генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини-біологічне батьківство вважається доведеним. У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] народилася [INFO] та відомості про батька дитини були внесені в актовий запис про її народження зі слів матері [PERSON] на підставі ч.1 ст.135 СК України, яка [INFO] померла; дитині надано статус дитини-сироти та встановлено над нею опікунство; за результатами проведеної судово-генетичної експертизи підтверджено біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] , тому з метою забезпечення інтересів дитини, позовні вимоги про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про її народження, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved