Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) матеріальну шкоду в сумі 20 000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України і засуджено до позбавлення волі на строк 9 років. Вказаним вироком також задоволено його позов та стягнуто з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 20 000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 300 000,00 грн. Судом було встановлено, що [PERSON] протиправно заволодів транспортним засобом «LDVCONVOY 400» реєстраційний номер [NUMBER] і керуючи ним скоїв дорожньо-транспортну пригоду (надалі - ДТП). Позивач вказує на те, що цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу була застрахована, але зазначена ДТП не є страховим випадком, оскільки шкода була завдана транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а в результаті протиправних дій іншої особи. Позивач, посилаючись на положення ст. ст. 9, 22, 23, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), вважає, що стягнуту раніше вироком суду з [PERSON] матеріальну і моральну шкоду повинно відшкодувати МТСБУ, а саме: 20 000,00 грн. матеріальної шкоди та 15 000,00 грн. моральної шкоди (5% від стягнутої судом моральної шкоди в сумі 300 000,00 грн.), а решту суми моральної шкоди в 285 000,00 грн. повинен відшкодувати [PERSON] На звернення позивача до МТСБУ останній відмовив у здійсненні страхового відшкодування, оскільки позивач пропустив строк звернення до МТСБУ із відповідною заявою. Позивач зазначає, що не міг звернутися до МТСБУ у визначені Законом строки через тривале розслідування обставин ДТП та судовий розгляд кримінального провадження. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов не надав. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року (а.с.3-7), зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2013 року (а.с.8-12), [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України і засуджено до позбавлення волі на строк 9 років. [PERSON] визнаний винним у тому, що він 09.05.2012 року приблизно о 21.30 год. перебуваючи на території агрофірми «Благодатна» по вул. Чкалова, 1-а в с. Новоолександрівське Павлоградського району Дніпропетровської області, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволодів транспортним засобом марки «LDV CONVOY 400» реєстраційний номер [NUMBER] і приблизно о 23.30 год. поблизу с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області скоїв ДТП зіткнувшись на смузі зустрічного руху з моторолером «LF50QT-2A», що рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги. Внаслідок цієї ДТП загинули пасажир моторолера [PERSON] та водій моторолера [PERSON], який є сином позивача.Вказаним вироком суду також були задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 20 000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 300 000,00 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.п. «в» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи. Відповідно до п.п. 38.2.2 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові (п.11). Таким чином, пред'явивши цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, що сталася 09.05.2012 року з вини [PERSON], позивач скористався своїм правом звернення з вимогою про таке відшкодування саме до винної особи. Оскільки в рамках кримінального провадження позовні вимоги позивача, які грунтуються на тих же підставах, що і в розглядуваній справі, були повністю задоволені, а позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження наявності іншої шкоди від зазначеної ДТП, яка не була предметом розгляду у кримінальному провадженні, суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених сум ще й з МТСБУ. Отже, вимоги позивача фактично зводяться до повторного стягнення шкоди, яка була стягнута вироком суду з іншої особи. За таких обставин вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вони були вже розглянуті і задоволені судом, і їх задоволення не буде відповідати таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed