Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що 21.02.2008 р. ТОВ «ПростоФінанс» та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 02009931871. Відповідно до умов кредитного договору, первинний кредитор зобов'язується надати відповідачеві (за договором - позичальникові) кредит у сумі 14 999,00 грн. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю (Договір відступлення) відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТО «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорам перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги кредитним договором № 02009931871 від 21.02.2008 р. ТОВ «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціатива» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс» (Первинний кредитор) відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік як міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 14 999,00 грн. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав у звязку з чим станом на 10.04.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 50 306,98 грн., яка складається з наступного: 14 999,00 грн. тіло кредиту; 2918,72 грн. заборгованість за відсотками; 27838,16 грн. заборгованість за комісією; 4 551,00 грн. штраф. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 306,98 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, в позові вказав, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви та клопотання від нього не надходили. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 21.02.2008 р. ТОВ «ПростоФінанс» та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 02009931871. Відповідно до умов кредитного договору, первинний кредитор зобов'язується надати відповідачеві (за договором - позичальникові) кредит у сумі 14 999,00 грн. У відповідності з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу приписів ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТО «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорам перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги кредитним договором № 02009931871 від 21.02.2008 р. ТОВ «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціатива» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік як міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору дня виникнення права вимоги до боржника. Згідно ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону обмеження відступлення права грошової вимоги. В силу приписів ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 14 999,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 14 999,00 грн., по відсотках - 2 918,72 грн., заборгованості за комісією - 27 838,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку (штраф). На 10.04.2015 р. розмір неустойки становить (штрафу) - 4 551,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов'язань за кредитним договором. У відповідності до положень кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Наявність невиконаних зобов'язань Відповідача щодо повернення кредиту підтверджується розрахунком заборгованості. Попередження відповідача про порушення умов зобов'язання, підтверджується вимогою про досудове врегулювання спору з доказами її відправлення. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 2 ст. 536 ЦК України встановлює, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд керується ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 11, 509, 512-516, 525-527, 530, 536, 549, 550, 629, 638, 642, 1054, 1077-1080, 1084 ЦК України,

Outcome: approved