Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком Договір, та підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін ( а.с.8-11). У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 19.09.2013 року має заборгованість у сумі 38029 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 4995 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 30746 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); 1787 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова), тому просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним. У серпні місяці 2005 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про те, що він виявив бажання оформити на своє ім'я кредитку ( а.с.7, дата звернення із вказаною заявою відсутня). 09.08.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредитну карту і ПІН, що підтверджується його особистим підписом на заяві, та 09.08.2005 року був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, про що також свідчить його підпис ( а.с.7 зворотна сторона). Строк дії Кредитки вказано на картці. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання ( а.с.8-11). Відповідно до заяви позичальника [PERSON] 09.08.2005 року отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у сумі 5000 грн. на Умовах надання споживчого кредиту особам. У позовній заяві позивач вказав, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів, є строк дії картки, але такий строк не вказав, крім того, встановити строк дії картки будь-яким іншим шляхом неможливо. Відповідно до розділу 3 Умов і Правил надання банківських послуг ( а.с.8-11), пунктом 3.1., визначено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту Карти, їх вид і строк дії визначений у Заяві і у Пам'яткі клієнта, підписанням якого Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, вказана у розділі «Відмітки банку» Заяви. Пам'ятка клієнта суду взагалі не надана, а у Заяві строк дії картки взагалі не визначений, у порушення Умов і Правил надання банківських послуг. Відповідно до пункту 5.4 розділу п'ятого «Порядок нарахування і оплати відсотків. Порядок погашення боргових обов'язків» Умов і Правил надання банківських послуг ( а.с.9), строк погашення по Кредиту ( кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків по Кредиту- щомісячно за попередній місяць; строк погашення Кредиту- у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці ( у полі MONTH). Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг , розділом 9 пунктом 9.12 визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформувала другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгирується на той же строк. Як вбачається з матеріалів справи, 5000 грн. отримані позичальником [PERSON] 09.08.2005 року, строк дії договору, як вказано вище і передбачено п.9.12- дванадцять місяців, тобто до 09.08.2006 року, З позовом до суду позивач звернувся 14.10.2013 року, не просить суд поновити строк звернення до суду і не вказує поважну причину пропуску такого строку, посилаючись на п.9.12 вважає, що строк звернення до суду не пропущено. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст.. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідно до п. 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2012 року, враховуючи положення пункту 7 частини 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Враховуючи вищевказане, суд вважає що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed