Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 жовтня 2008 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № 0022/08/69-CLNv, згідно з яким позивач відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 20000 доларів США, з кінцевим строком повернення кредиту - 05.10.2018 року, з відсотковою ставкою 13,5% річних. Виконання зобов'язань [PERSON] по вказаному кредитному договору забезпечується порукою [PERSON], про що з останньою укладений відповідний договір поруки від 08.10.2008 року. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 14.01.2015 року його заборгованість становить 19094,00 дол. США, яка складається із: заборгованості по кредиту - 17576,11 дол. США; заборгованість по відсотках - 1517,89 дол. США, а також пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 14.01.2014 року по 13.01.2015 року в розмірі 19741,42 грн., позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь зазначену суму боргу. Представник позивача у судовому засіданні збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору № 0022/08/69-CLNv від 08.10.2008 року станом на 08.06.2015 року в розмірі 19094,00 дол. США та 55308,54 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 17576,11 дол. США; заборгованості по відсотках - 2473,59 дол. США; пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 10.06.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 50308,54 грн.; а також штраф за порушення зобов'язання по страхуванню предмету застави на користь банку в розмірі 5000,00 грн., підтримавши вказані позовні вимоги із зазначених вище підстав. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду позов не визнав, просивши застосувати строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, зазначивши, що позивач не має права стягувати кредитну заборгованість з поручителя, оскільки звернувся до суду поза межами 6-ти місячного строку, встановленого ст. 559 ЦК України. Крім того, у зв'язку із тяжким матеріальним становищем просив надати розстрочку у виплаті кредитної заборгованості у разі задоволення позову - на 12 місяців. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, у своїх письмових заявах позов не визнали, надавши заперечення, з підстав, зазначених вище. Вислухавши представника позивача, який надав пояснення в режимі відеоконференції, представника відповідача [PERSON], надані на перших судових засіданнях, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором № 0022/08/69-CLNv від 08.10.2008 року ПАТ « БАНК ФОРУМ» надав відповідачу [PERSON] споживчий кредит у виді відновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі 20000 дол. США 00 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 05.10.2018 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] не виконував свої договірні зобов'язання внаслідок чого станом на 08.06.2015 року його заборгованість, згідно уточненого Розрахунку позивача, складає 19094,00 дол. США та 55308,54 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 17576,11 дол. США; заборгованості по відсотках - 2473,59 дол. США; пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 10.06.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 50308,54 грн.; а також штраф за порушення зобов'язання по страхуванню предмету застави на користь банку в розмірі 5000,00 грн. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п.п. 2.4, 2.6 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит. Згідно Договору поруки від 08.10.2008 року, укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON], остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з Договору № 0022/08/69-CLNv від 08.10.2008 року. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 3.1). Відповідно до положень ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість його за кредитним договором № 0022/08/69-CLNv від 08.10.2008 року станом на 08.06.2015 року становить 19094,00 дол. США та 50308,54 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 17576,11 дол. США; заборгованості по відсотках - 2473,59 дол. США; пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 10.06.2014 року по 07.06.2015 року в розмірі 50308,54 грн. При цьому, визначаючи складові загального розміру вимог, що підлягають сплаті на користь позивача щодо розміру кредитної заборгованості та заборгованості по процентам - у доларах США, а пені - в гривнях, суд виходить із діючого в Україні законодавства, а також з умов п. 2.3. Кредитного договору. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до пп. 3.2.2 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором, а також, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. Відповідно до пп. 3.3.8 кредитного договору, позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку, у випадках передбаченим цим договором. Згідно п. 5.3 кредитного договору, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3 вказаного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. Згідно п. 2.3 Договору поруки, кредитор зобов'язується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань. З цих підстав, оскільки вимоги Банку, отримані відповідачами, про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором внаслідок невиконання позичальником його умов Банк висунув як до позичальника, так і до поручителя у межах строку дії Кредитного Договору і Договору поруки. З даним позовом Банк звернувся до суду до спливу 6-ти місяців після отримання Вимог відповідачами, що не протирічить їх умовам, а також діючому законодавству, тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] та заперечення відповідача [PERSON] про відсутність правових підстав у Банку стягнення коштів з останньої як з поручителя. Частиною 2 статті 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, враховуючи, що Банк згідно матеріалів позову стягує з відповідачів пеню за період з 10.06.2014 р. по 07.06.2015 р., що відповідає умовам Кредитного договору (п. 4.1.), вказаний період входить у межі продовженого порушення виконання умов договору відповідачами та відповідає строку позовної давності стягненню заборгованості, тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими, а доводи відповідачів - такими, що не заслуговують на увагу. Пунктом 4.4. Кредитного договору встановлено штраф у розмірі 5000 грн. за кожен випадок невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених п. 3.3. Кредитного договору. З п. 3.3.7. Кредитного договору вбачається про обов'язок позичальника протягом дії цього Договору страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. Матеріали позову не містять доказів, чи страхував взагалі відповідач [PERSON] предмет застави, чи надавалася йому інформація позивачем про перелік акредитованих банком страхових компаніях, із чого не можна зробити висновок про проміжок часу, коли позивач отримав право на звернення до суду з позовом про стягнення цих штрафних санкцій. Крім того, на час розгляду справи строк дії Кредитного договору не закінчився, що не позбавляє права відповідача [PERSON] на виконання його умов, встановлених у п. 3.3.7. до закінчення терміну дії Договору. Тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Згідно з ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Згідно роз'яснення, наданого у п. 37 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статті 217 ЦПК, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Відповідачем [PERSON] не надано належних доказів, які унеможливлюють виконання судового рішення або ускладнюють його виконання. Посилання відповідача на скрутне матеріальне становище та наявність на утримання неповнолітньої дитини не є винятковим випадком, який давав би підстави для розстрочення виконання судового рішення. Крім того, ця обставина, на яку заявник посилається, як на підставу розстрочки виконання рішення суду, існувала на момент укладення кредитного договору. З цих підстав доводи відповідача [PERSON] про надання йому відстрочки (розстрочення) у виплаті заборгованості за Кредитним договором суд знаходить необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового бору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial