Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 17.12.2009 року помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння по вул. Хутірська,37 в с. Негівці Калуського району Івано-Франківської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно та у звязку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON]. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на будинковолодіння по вул. Хутірська,37 в с. Негівці Калуського району Івано-Франківської області. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2009 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.7). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт від 19.10.2006 року, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів позивачу [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно та у звязку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Негівської сільської ради Калуського району від 18.10.2010 року №1272 (а.с.5), згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Негівської сільської ради за №351 за [PERSON] , який помер 17.10.2009 року , який постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті в с.Негівці значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Негівці по вул.Хутірська,37, Калуського району Івано-Франківської області .До дня смерті в спадковому будинку проживали і продовжують проживати по даний час [PERSON], помер 17.12.2009 року. Заповіт від імені гр..[PERSON] у виконкомі Негівської сільської ради посвідчувався 19.10.2006 року по реєстру за № 66 і не змінювався і не відмінявся. З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою вул. Хутірська,37 в с. Негівці Калуського району Івано-Франківської області (а.с.9-12) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 84043,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, з урахуванням положень ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана ним до суду заява. Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті батька. На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved