Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 19.06.2012р. та після уточнення позовних вимог 13.09.2012 р., прийнятих судом, просив суд стягнути з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників єдиного житлового комплексу багатоквартирних будинків « Городок» суму заборгованості за надані послуги на утримання будинків і споруд та прибудинкової території з 29 серпня 2009 р. по 31 травня 2012 р. включно в розмірі 987( дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 46 коп.Стягнути з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників єдиного житлового комплексу багатоквартирних будинків « Городок» судовий збір в сумі 214( двісті чотирнадцять) грн., 60 коп. , сплачений позивачем при подачі позову до суду. Позивач в позові вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Попре відсутність договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території відповідач фактично користується послугами, які надає позивач. Відповідач [PERSON] в квартиру приїжджає рідко, але її донька [PERSON] в даній квартирі буває часто. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», і зазначає, що власники житла в багатоквартирних будинках є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку та прибудинкової території. В судовому засіданні представник позивача Бусяк В.О. вказані вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» на виконання покладених на нього обов'язків з утримання будинку та прибудинкової території укладались трудові угоди з фізичними особами на виконання певних робіт та придбались необхідні будівельні матеріали і супровідні товари. Крім того, заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначив, що коштів, які сплачують мешканці будинку не вистачає на виконання всіх покладених на ОСЄЖКББ «Городок» обов'язків, тому послуги надаються в межах наявних коштів. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що фактично позивач не надає зазначені ним послуги, а ті послуги, які надаються, виконуються неналежними суб'єктами -такими, що не мають ліцензій та спеціальних дозволів. Крім того, представник відповідача посилалась на безпідставне підвищення тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території у зв'язку з не легітимністю відповідних зборів членів ОСЄЖКББ «Городок». Зазначала, що виконавчий директор ОСЄЖКББ «Городок» не мав повноважень для звернення до суду та представництва інтересів в суді, а тому позов належало повернути позивачу. Крім того, представник відповідача просила застосувати до позовних вимог позивача позовну давність і відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представляти свої інтереси доручила [PERSON] (т1.а.с.20). Вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши надані сторонами письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, не протиречить закону та підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17 листопада 2006 року на установчих зборах Об'єднання співвласників єдиного житлового комплексу багатоквартирних будинків (далі за текстом, ОСЄЖКББ), розташованого за адресою: Харківська область, смт. Печеніги, пров. Гагаріна, буд. 11, 13, 15, 16, 19, та вул. Леніна, буд. 38, було створено ОСЄЖКББ «Городок» та затверджено його Статут (т.1.а.с. 8-9, 50-56). 1 квітня 2007 року зазначені вище будинки з прибудинковою територією площею 362,3 м2 були передані з балансу Печенізького ВУЖКГ на баланс позивача (т.1.а.с. 85). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] і цього факту не заперечує. Сторони пояснили, що неодноразово звертались одне до одного в усній формі з пропозицією укласти договір, але не дійшли згоди щодо істотних умов договору та не уклали його. 29 серпня 2011 року загальними зборами ОСЄЖКББ «Городок», рішення яких оформлене протоколом № 17 від тієї ж дати, шляхом по квартирного опитування членів встановлено нові тарифи в розмірі 1 гривні 20 копійок за 1 м2, що відповідає п. 7.13 Статуту (т.1.а.с. 53). Зазначені збори були правомочними в розумінні ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», а прийняте ними рішення оскаржувалось в судовому порядку (згідно рішення Печенізького районного суду Харківської області від 10.09.2013 р. за позовом [PERSON] (представник позивача [PERSON]) до ОСЄЖКББ « Городок» про визнання тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСЄЖКББ « Городок» незаконним та його перерахунок позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову), тому на теперішній час є чинним і підлягає обов'язковому виконанню.(т.1.а.с. 78-80). Згідно розрахунку боргу по наданим послугам у [PERSON], яка має у власності квартиру [ADDRESS] ,борг станом на серпень-грудень 2009 р. склав 92,82 грн., 2010р- 275,64 грн; 2011 р- 377,20 грн; січень- травень 2012р.- 241, 80 грн., а всього-987 грн. 46 коп. (т.1.а.с. 253). Згідно ст. 13 Конституції України власність зобов'язує. Ст. 322 ЦК України передбачено обов'язок власника утримувати належне йому майно, тобто нести тягар утримання об'єкту власності. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. В ст. 382 Цивільного кодексу України чітко визначено правовий статус переліченого майна, а саме власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. Суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача щодо несплати [PERSON] витрат на утримання будинку та прибудинкової території з підстав відсутності договору, укладеного між нею та позивачем. Положення ч. 5 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» незалежно від членства в об'єднанні зобов'язує власника окремого приміщення укласти договір з управителем. Виходячи з пояснень представників сторін, вони вели перемови щодо умов договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, досягти згоди щодо умов договору вони не змогли, у зв'язку з чим договір не уклали. Однак, згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків, споруд та прибудинкових територій власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити плату за обслуговування та ремонт будинку. Таким чином, зі співвласника багатоквартирного будинку, який не виявив бажання стати членом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (чинне законодавство зберігає за ним таке право), закон не знімає обов'язку брати участь у фінансуванні заходів для збереження та утримання спільного майна. Посилання представника відповідача на те, що структура тарифів на послуги з утримання будинку є необґрунтованою, а встановлені тарифи завищеними, суд вважає безпідставним. Так, в матеріалах справи міститься рішення загальних зборів позивача, оформлене протоколом № 17 від 29 серпня 2011 року, яким з вересня 2011 року встановлено тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 1 гривня 20 копійок за 1 м2. В голосуванні приймало участь 55 членів ОСЄЖКББ « Городок», рішення ухвалене більшістю в 45 голосів (т.1.а.с.78-80). Згідно рішення Печенізького районного суду Харківської області від 10.09.2013 р. за позовом [PERSON] (представник позивача [PERSON]) до Об'єднання співвласників єдиного житлового комплексу багатоквартирних будинків « Городок» про визнання тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСЄЖКББ « Городок» незаконним та його перерахунок позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову. На даний час дане рішення загальних зборів є чинним і відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» підлягає обов'язковому виконанню всіма членами ОСЄЖКББ «Городок» та власниками квартир, які не є членами об'єднання. Відповідач не реалізувала своє право набути членства в ОСЄЖКББ «Городок» в порядку ч. 3 ст. 9 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та мати в такий спосіб можливість впливати на прийняття ним рішень, зокрема, на встановлення розміру тарифів. Посилання відповідача на ненадання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території спростовуються наданими позивачем трудовими угодами, господарськими договорами, актами приймання-передачі виконаних робіт, актами списання матеріальних цінностей та первинними бухгалтерськими документами (т.1.а.с.88-227), що відповідає вимогам ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», якою закріплено право об'єднання укладати договори на обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства. Тобто, в розумінні цієї норми позивач може провадити господарську діяльність для забезпечення власних потреб самостійно (силами мешканців) або укладаючи з фізичними та юридичними особами договори про виконання робіт чи надання послуг. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо юридично неграмотного оформлення договірних відносин між позивачем та безпосереднім виконавцем робіт, і враховуючи фактичне надання відповідними фізичними особами послуг задовільної якості з утримання будинку та прибудинкової території, вважає їх несуттєвими. Позиція сторони відповідача щодо відсутності у Бусяка В.О. повноважень представляти позивача в суді та взагалі здійснювати керівництво ОСЄЖКББ «Городок» спростовується протоколом загальних зборів ОСЄЖКББ «Городок» № 16 від 17 серпня 2011 року про обрання Бусяка В.О. на посаду виконавчого директора (т.1.а.с. 10-11), наказом № 6 від 17 серпня 2011 року (т.1.а.с. 66), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т.1.а.с. 86) та трудовим договором від 18 серпня 2011 року (т.1.а.с. 81-82), згідно п. 2.2. якого виконавчий директор має право діяти без довіреності від імені позивача та представляти його інтереси на підприємствах усіх форм власності та у державних органах. До показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що підвищення тарифів оплати за надані послуги на утримання будинків було прийнято незаконно , ремонтні роботи по будівлі не проводяться, договори з мешканцями будинків не укладаються, загальні збори не проводяться та про те, що Бусяк В.О. не має права здійснювати керівництво ОСЄЖКББ «Городок» суд відноситься критично, так як вони не містять необхідної інформації щодо предмета доказування, спростовуються іншими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні і не мають істотного значення для вирішення справи. Щодо вимоги представника відповідача про застосування строку позовної давності відносно заявлених позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав. Позивач вимагає стягнути суму боргу з відповідача за період з 29 серпня 2009 р. по 31 травня 2012 р. включно. Позовна заява подана до суду 19.06.2012р. в межах строку позовної давності, що відповідає вимогам ст.ст. 256, 257,261 ЦК України. Таким чином, суд з огляду на системний та послідовний аналіз чинного законодавства та оскільки ОСЄЖКББ «Городок» належним чином доведено факт законності розміру та структури платежів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинку [ADDRESS], та розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі досліджених в судовому засіданні доказів сторін вважає, що пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач повністю довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved