Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до 350 гривень щомісячно до дня досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року шлюб між ним та [PERSON] розірваний, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час їх син [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, а донька - разом з матір'ю [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач є фізичною особою підприємцем ПП «[PERSON]», на даний час у зв'язку зі зростанням курсу долара та нестабільною ситуацією в країні зазначене підприємство майже не функціонує, доходу, який він отримує, не достатньо для проживання, матеріального забезпечення сім'ї та оплати комунальних послуг. Він проживає разом з іншою жінкою, а з жовтня 2014 року з ними проживає його неповнолітній син [PERSON], який навчається у загальноосвітньому навчальному закладі та потребує додаткових витрат на навчання, а тому вважає що його матеріальний стан значно погіршився. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив про обставини, викладені вище. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та про відкладення розгляду справи суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту рішень Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року та Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року, сторони знаходилися в шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2007 року, видане Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №396 та свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2012 року, видане Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №143). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісяця з 27 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 01 грудня 2014 року. Дані про наявність заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В ході судового розгляду, з пояснень позивача судом встановлено, що інша неповнолітня спільна дитина сторін - син [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, навчається в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №126 Харківської міської ради Харківської області в третьому класі, що підтверджується довідкою директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Харківської міської ради Харківської області №644 від 02 жовтня 2015 року. Позивачем також надані суду свідоцтво про фізичну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] та довідка про подану декларацію про майновий стан і доходи ( про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов'язань з такого податку) від 22 жовтня 2015 року, з яких вбачається, що він є фізичною особою підприємцем, у звітний податковий період, за який подано декларацію з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року доходу не отримував. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначені обставини в ході судового розгляду відповідачем не надано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає доведеним наявність на утриманні позивача неповнолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO], а також відсутність регулярного стабільного доходу у позивача. Судом встановлено, що вищевказані обставини, у зв'язку з якими змінився матеріальний та сімейний стан позивача, виникли після ухвалення 14 жовтня 2014 року Харківським районним судом Харківської області рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що при визначенні розміру аліментів у такому розмірі суд у тому числі враховував ту обставину, що обоє неповнолітніх дітей проживали разом з [PERSON] та знаходилися на її утриманні. Той факт, що на даний час одна дитина - [PERSON] постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні має суттєве значення для визначення розміру аліментів та є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За таких обставин, з урахуванням встановленого рішенням суду розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], а саме 1000 гривень щомісячно, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів до 583,50 гривень щомісячно, при цьому суд враховує встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що станом на момент розгляду справи складає 1167 гривень для дітей віком до 6 років. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial