Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у [INFO], на нього відкритий особовий рахунок. ПАТ\~«Херсонська ТЕЦ» \~надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, повязані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У звязку з чим утворилась заборгованість за період з квітня 1999 року по жовтень 2015 року в сумі 6824,03 гривень, яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1218,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача надала згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно договору №9249 (особовий рахунок №2921751), що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], та є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» відповідно договору. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з квітня 1999 року по жовтень 2015 року складає 6824,03 гривень. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона №668/17442/14-ц від 12.01.2015 року відмовлено ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання. Відповідно до ч.1\~ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3\~ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно\~ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Так, оскільки позивач надає, а відповідач отримує послуги з централізованого опалення, але в порушення вимог\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору згідно платіжного доручення №2075 від 22.04.2014 року в сумі 121,80 гривень, та платіжного доручення №3407 від 17.11.2015 року в сумі 1096,20 гривень, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved