Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дітей даних про батька, посилаючись на те, що проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , з 2005 року по 2020 рік. За час спільного проживання народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З тієї підстави, що [PERSON] не перебував у шлюбі з [PERSON] , діти були зареєстровані на прізвище своєї матері. 22 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. У зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутній паспорт громадянина України, виникли труднощі при реєстрації дітей на позивача. В липня 2020 року [PERSON] покинула [PERSON] з дітьми та не повернулася. У відповідності до ст. 135 СК України в свідоцтві про народження доньки - [PERSON] та сина [PERSON] , батьком дітей зазначено « [PERSON] », за прізвищем матері, [PERSON] , ім`я та по-батькові зазначені позивача. Даний факт не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком дітей є позивач - [PERSON] . Оскільки [PERSON] покинула позивача він позбавлений можливості звернутися до Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Тому був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в загальному позовному провадженні. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. У разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення повістки за останньою відомою адресою місця мешкання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не нада ла, також не подала відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народилися в с. Чернігівське Лозівського району Харківської області, їх батьками у свідоцтві про народження записані: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується ксерокопіями свідоцтва про народження. (а.с. 7, 8) З довідки № 89 від 26 лютого 2021 року виданої Чернігівським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що позивач [PERSON] мешкає з неповнолітньою донькою та малолітнім сином за однією адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9) З копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 22 лютого 2016 року виданого виконавчим комітетом Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області вбачається, що 22 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. (а.с. 6) З письмових пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони є сусідами позивача та відповідача, які мешкали в цивільному шлюбі в період з 13.05.2005 року по 20.09.2020 року. Від цих відносин народилися діти [PERSON] та [PERSON] , але з невідомих причин [PERSON] покинула їх. (а.с. 10, 14, 18) За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Згідно зі ст. 134 Сімейного Кодексу України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду. Статтею 128 Сімейного Кодексу України передбачений порядок визнання батьківства за рішенням суду. Відповідно до ст. 121 Сімейного Кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135Сімейного Кодексу України, а саме: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не був записаний батьком [PERSON] та [PERSON] під час їх народження у зв`язку з тим, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому діти отримали прізвище матері, а по-батькові записали зі слів матері - « [PERSON] ». Крім того, зі слів матері записано ім`я та по-батькові батька дітей - « [PERSON] », що збігається з ім`ям та по-батькові позивача [PERSON] . Враховуючи, що ім`я та по-батькові батька дітей записано у свідоцтвах про народження збігається з ім`ям та по-батькові позивача по справі, беручи до уваги, що позивач визнав своє батьківство, діти проживають разом з ним за спільною адресою, без матері [PERSON] , за таких обставин у суду відсутні сумніви в тому, що [PERSON] являється біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] .. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved