Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору на загальну суму 16729 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 001-16529-020812 від 02.08.2012 року відповідачці відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випущено та надано платіжну картку. Згідно умов вказаного договору позивач надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 50000,00 грн. з лімітом на рахунку в сумі 11000 грн. Моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів за умов чи відсутності на картковому рахунку власних коштів. Відповідно до умов договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими з яких є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів тощо. У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими обов'язкового мінімального платежу, клієнт сплачує банку пеню у визначених Правилами та Тарифами розмірі, строки та порядку. Частиною четвертою ст.631 Цивільного кодексу України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно із статтями 526,1049,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 03.01.2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 16729 грн., яка складається з: тіло кредиту - 6334 грн., прострочене тіло кредиту - 4620 грн., заборгованість за комісіями - 5775 грн. У судове засідання представник позивача Романченко А.С. не з'явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за відсутності регіонального представника позивача Духоти І.В., в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про визнання позову та слухання справи без її участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору від 02.08.2012 року № 001-16529-020812 позивач надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 50000,00 грн. з лімітом на рахунку в сумі 11000 грн., також їй відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випущено та надано платіжну картку. Моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів за умови відсутності на картковому рахунку власних коштів. Зміст вказаного кредитного договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими з яких є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів тощо. У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими обов'язкового мінімального платежу, клієнт сплачує банку пеню у визначених Правилами та Тарифами розмірі, строки та порядку (п.3.6, 3.7). Судом встановлено, що відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 03.01.2014 року створила заборгованість по кредиту на загальну суму 16729 грн. Згідно зі ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також згідно зі ст.ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки (п.3 ч.1). Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610-612, 625, 631, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved