Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою було укладено договір № 02082012 від 02.08.2012 року виконання робіт по виготовленню модульних споруд. Згідно п. 2.1 договору сторони погодили загальну вартість виконання робіт по виготовленню модульних споруд в розмірі 133 000 грн., пп. 2.3.1, 2.3.2 визначають порядок оплати виконаних робіт наступним чином: передоплата - 70% від загальної суми договору, що складає - 93 000 грн.,, яка вноситься на момент підписання договору сторонами та доплата 30 % від загальної суми договору, що складає 40 000 грн., протягом двох банківських днів з моменту підписання акту здачі приймання робіт. Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі не виконання п. 2.3.1 даного договору, умови договору, зокрема п.п. 2.3.1, 4.1, можуть бути переглянуті та змінені. Так відповідачем було здійснено оплату за надані послуги позивача, а саме: 02.08.2012 року в сумі 40 000 грн., 13.08.2012 року в сумі 10 000 грн., 15.08.2012 року в сумі 43 000 грн., 15.11.2012 року в сумі 3 000 грн. Всього відповідачем за надання послуги позивача було сплачено 96 800 грн. Згідно вимог договору позивач надав відповідачеві послуги в повному обсязі за 20 робочих днів з моменту здійснення попередньої оплати, що підтверджується актами здачі приймання робіт за № 02082012 від 31.08.2012 року, який підписаний відповідачем, але відповідач станом на теперішній час частково не оплатив названі роботи в розмірі 36 200 грн. та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент затримки, від суми договору за кожен день затримки, що складає 13 265,59 грн. З метою врегулювання спору позивачем в телефонному режимі неодноразово було пред'явлено відповідачу вимогу щодо оплати. Однак, незважаючи на визнання відповідачем своєї заборгованості, а також фактичні дії щодо виконання договору (отримання товару) до теперішнього часу борг сплачений не був. На вимогу про добровільну оплату заборгованості відповідача ніяким чином не прореагував. Станом на сьогоднішній день, починаючи з 03.09.2012 року по 25.11.2014 року включно, прострочення оплати за поставлений товар складає 814 днів. Посилаючись на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 36 200 грн., пеню у розмірі 13 265, 59 грн., втрати від інфляції у розмірі 7 168,12 грн., проценти за користування коштами у розмірі 2 421,93 грн., а всього - 59 055,64 грн., а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав зазначених вище. Представник відповідача проти позову заперечувала, в задоволенні позову просила відмовити, мотивуючи тим, що отримані від позивача вироби пошкоджені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2012 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 02082012. Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язався в порядку та на умовах, зазначених у даному договорі, виконати роботи по виготовленню модульних споруд, відповідно до додатку № 1 цього договору, що є невід'ємною його частиною. Згідно з пп. 2.3.1, 2.3.2 передоплата 70 % від суми договору, що складає 93 000 грн., яка вноситься в момент підписки договору сторонами; доплата 30 % від суми договору, що складає 40 000 грн. протягом двох банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі «Виробів», чи видаткової накладної. Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі не виконання п. 2.3.1 даного договору, умови договору, зокрема пп. 2.3.1, 4.1 можуть бути переглянуті та змінені. Відповідачем було здійснено часткову оплату за послуги, надані позивачем в сумі 96800 грн. (а.с.а.с. 15-18). Згідно вимог договору позивач надав відповідачу послуги в повному обсязі, що підтверджується актом здачі приймання робіт за № 02082012 від 31.08.2012 року (а.с. 14), який підписаний сторонами, однак відповідач на теперішній час частково не оплатив названі роботи в розмірі 36 200 грн. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, суму в повному обсязі не виплатив. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 03.09.2012 року по 25.11.2014 року включно, прострочення оплати за поставлений товар складає 814 днів. Таким чином сума процентів, що підлягає стягненню за період з 03.09.2012 року по 25.11.2014 року у розмірі 3% річних становить 2 421 грн. 93 коп. Інфляційні втрати за період з 03.09.2012 по 25.11.2014 відповідно становлять 7 168 грн. 12 коп. Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно п. 7.3 договору у випадку порушення «Замовником» умов п. 2.4 останній виплачує «Виробнику» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент затримки від суми договору за кожен день затримки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з розрахунками позивача, за період з 03.09.2012 по 25.11.20014 нараховано пеню у розмірі 13 265,59 грн., однак представник відповідачки просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог, заявлених позивачем. Враховуючи те, що позивачем у порушення норм ст. 258 ЦК України нараховано пеню понад один рік, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає пеня за один рік, у розмірі 6 224 грн. 42 коп. Посилання представника відповідача на ті обставини, що позивач неналежним чином виконав зобов'язання спростовуються даним акту здачі приймання робіт від 31.08.12 р. (а.с. 14), підписаного відповідачкою та позивачем; акт про виявлені дефекти № 1 був складений позивачкою за участю сторонніх осіб лише 28.12.12 р. тобто майже через 4 місяці після акту здачі прийняття робіт; відповідачка у вказаний термін розпоряджалась отриманим майном на власний розсуд; доказів які-б свідчили про те, що дефекти виникли внаслідок неналежного виконання зобов'язань саме позивачем нею не надано. З урахуванням зазначеного вище, суд і приходить до висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] знайшли своє доведення у судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 520 грн. 14 коп. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 549, 625 ЦК України,

Outcome: partial