Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 10/12/14/1 від 10.12.2014 року, укладеним між ТОВ «Європа-Транс ЛТД» та [PERSON] в сумі 14 944,93 грн., з яких 13 841 грн. заборгованість за договором позики, 367,65 грн. відсотки за користування позикою та 735,27 грн. пеня, що утворилася станом на 14 липня 2015 року, посилаючись на порушення відповідачем зобовязань за договором позики. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина 2). Позивач свої зобов`язання виконав та передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 13 841 грн. Договір позики укладається у письмовій формі ( стаття 1047 ЦК України), якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2014 року сторони уклали між собою договір, письмовий правочин, №10/12/14/1 який відповідає вимогам статті 1047 ЦК України, окрім того, відповідач цього ж числа був підписаний акт приймання-передачі грошових коштів. Пункт 2.2. вказаного договору позики передбачає чіткий порядок повернення позики, відповідно до якого відповідач зобов`язувався щомісяця до 27 числа, починаючи з 27.01.2015 року та по 27.11.2015 року, повертати позивачу 1 154 грн.. З матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент пред`явлення цього позову не виконав свої грошове зобов`язання за договором позики та не повернув грошову суму в розмірі 6 924 грн. Таким чином, відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється, суму позики не сплачує, порушуючи при цьому строки повернення суми коштів та умови п.2.2. договору позики та ст.1049 ЦК України, якою передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання визначених договором зобовязань, заборгованість не сплачує, а тому з підстав передбачених ст. 1048 ЦК України з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою протягом всього терміну дії договору і до моменту звернення до суду, у сумі 367,65, що підтверджується відповідним розрахунком наявним в матеріалах справи. Крім того, відповідно до п.3.1 договору позики, у випадку прострочення її повернення, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, що становить 735,27 грн., та підтверджується відповідним розрахунком наявним в матеріалах справи. Таким чином, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачував позику вчасно та у повному обсязі, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати в сумі 243,60 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved