Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 38900 доларів США із строком повернення до 22 липня 2022 року. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення. Також, для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, 23 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким [PERSON] зобов'язувався перед банком солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] всіх зобов'язань за кредитним договором. Однак, в порушення умов даного кредитного договору, відповідач [PERSON] належно не виконував взятого зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 17 жовтня 2016 року він має заборгованість за тілом кредиту в сумі 34310 доларів США, що становить 884871 грн. 15 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь. В судове засідання позивач не з'явився, представивши заяву в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представив заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Також надав проти позову заперечення, суть яких зводиться до того, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, вимоги, які викладені в даному позові уже були предметом судового розгляду, а тому в задоволенні позову відповідач [PERSON] просить відмовити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 38900 доларів США із строком повернення до 22 липня 2022 року. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення. Також, для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, 23 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким [PERSON] зобов'язувався перед банком солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] всіх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов даного кредитного договору, відповідач [PERSON] належно не виконував взятого зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 17 жовтня 2016 року він має заборгованість за тілом кредиту в сумі 34310 доларів США, що становить 884871 грн. 15 коп. Відповідно до ст. 540 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках встановлених договором або законом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким той зобов'язався нести солідарну відповідальність разом із відповідачем [PERSON] за належне виконання останнім умов кредитного договору. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому із матеріалів справи вбачається, що у договорі поруки, який був укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Також, відповідно до вищевказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги до поручителя, які останній зобов'язаний виконати протягом 5 моменту отримання такої вимоги. Однак, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив такої вимоги до поручителя, а тому зобов'язання відповідача [PERSON] за договором поруки припинилися. Тому суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги банку щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором із відповідача [PERSON] В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором із відповідача [PERSON] в повному обсязі. Суд не приймає заперечення відповідача [PERSON], що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року уже був вирішений даний спір, бо в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 23.07.2007 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Так, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, положення ч. 1 ст. 12 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.( В даному випадку із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором)

Outcome: partial