Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в обгрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного договору ZRZOG 200003997 від 9 серпня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.08.2032 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця і в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. Посилаючись на ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та всі нарахування, які передбачені кредитним договором. Під час розгляду даної цивільної справи позивач неодноразово збільшував позовну вимоги. 14.01. 2016 року до суду надійшла чергова заява позивача про збільшення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19893,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.12.2015 року становить 460291,36 гривень із яких заборгованість за кредитом становить 7445,79 долара США, за курсом 172276,86 гривень, заборгованість за відсотками 5781,38 долара США, за курсом 133766,60 гривень, заборгованість за комісією 986,76 долара США, за курсом 22831,15 грн., заборгованість за пенею 5679,82 долара США, за курсом 131416,76 гривень. -2- [PERSON] подала до суду зустрічний позов до ПАТ КБ « ПриватБанк», який був прийнятий судом та обєднаний з первісним позовом, про розірвання кредитного договору ZRZOG 200003997 від 9 серпня 2007 року в якому вона не заперечуючи факт укладання кредитного договору та отримання коштів на умовах визначених в договорі, вказує, що зміст кредитного договору суперечить частині 2 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів», оскільки ні перед укладенням договору, ні протягом його дії, відповідач не повідомив її у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування як того вимагає Закон, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний був повідомити її у письмовій формі про всі умови надання кредиту, зазначити детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача. В судовому засіданні представник позивача - відповідача заявлений позов підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову. Зустрічний позов представник позивача-відповідача не визнав та пояснив, що банк не порушував умови договору, не порушував права позичальника, договір був укладений у відповідності до норм цивільного законодавства України, позивальник отримав кошти, які не бажає повернути. Відповідач-позивач заявлений ПАТ КБ « ПриватБанк» позов не визнала. Не заперечуючи факт укладання договору відповідач та її представник пояснили, що при укладенні кредитного договору позичальнику був наданий кредитний договір, який не читався із-за поганої якості друку, позичальнику не були надані графіки погашення кредиту, що позичальник отримала не всю суму коштів, які вона малась отримати по двох кредитних договорах. Зустрічний позов відповідач-позивач та її представник підтримали та дали пояснення по суті позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В судовому засіданні встановлено, 9 серпня 2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] був укладений основний кредит ZRZOG 100003997 та кредит на початковий внесок ZRZOG 200003997. Згідно умов кредитного договору початковий внесок позичальникові було видано готівкою, через касу, у розмірі 8\~000 доларів США, для сплати авансового внеску зі сплатою за користування кредитом 1,0% відсотків за місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 %, від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту. Відповідно до п.2.3.1. Кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні до курсу долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору, зміні облікової ставки НБУ. Умови кредитного договору банком були виконані і [PERSON] отримала через касу банку 8000 доларів США. Позичальник же умови кредитного договору не виконала в результаті чого станом на 28.12.2015 року утворилась заборгованість як по тілу кредиту так і по нарахуванням, які передбачені кредитним договором. -3- Під час розгляду даної цивільної справи представник відповідача-позивача звернувся до суду із заявою про зменшення розміру пені та штрафних санкцій, комісії, обґрунтовуючи вказану заяву тим, що відповідач [PERSON] хворіє, має інвалідність, знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, власного житла не має, на утриманні має дітей. Представником відповідача-позивача буди надані суду докази на підтвердження наданої заяви, які підтверджують факт наявності у [PERSON] хронічного захворювання, встановлення їй інвалідності, знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також представник позивача, як на підставу застосування ч.3 ст. 551 ЦК України , послався на настання кризи світової фінансової системи. У відповідності до ч.3 ст. 551 ЦПК України , розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що настання кризи світової фінансової системи, згідно ч.2 ст. 61 ЦПК України є загальновідомим фактом, що не потребує доказуванню. На підтвердження клопотання представника відповідача суду надані докази. Обєктивно оцінюючи конкретну ситуацію, яка склалась, майновий стан відповідачки, причини неналежного виконання зобовязання суд вважає, що вказаний випадок є винятковим виходячи з інтересів обох сторін та заслуговує на увагу, що судом може бути зменшений розмір неустойки, якою є пеня нарахована кредитором за користування кредитними коштами. Суд вважає за необхідне зменшити суму пені на половину, тобто з 131416,76 гривень до 65708,38 грн.. Вирішуючи питання стягнення пені, суд виходить із того, що пеня по валютних кредитах не може бути стягнута в іноземній валюті з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Закону України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Вказаним законом розмір пені обмежується подвійною обліковою ставком Національного банку України, яка не встановлюється в іноземній валюті, а тому пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті Україні гривні. Дослідивши розрахунки банку суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача, з урахуванням того, що розмір пені судом зменшується на половину і пеня підлягає стягненню в національній валюті підлягають наступні кошти: Заборгованість за кредитом в сумі 14213,93 долара США, що за курсом долара США станом на 28.12.2015 року 23,1374860 складає 328874,61 гривень. Із яких заборгованість за кредитом( тіло кредиту) 7445,79 долара США, за курсом 172276,86 гривень, заборгованість за відсотками 5781,38 долара США, що за курсом становить 133766,60 гривень, заборгованість за комісією 986,76 долара США, що за курсом становить 22831,15 гривень та пеню в сумі 65708,38 гривень. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд виходить із наступного. Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України правочин маю бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. -4- В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], уклавши кредитний договір ZRZOG 200003997, повністю досягла мети цього договору: отримала від банку кошти на умовах, з якими вона погодилася при укладенні, використала їх для внесення початкового внеску по кредитному договору ZRZOG 100003997 по якому отримала кредит в сумі 32\~000доларів США, за які придбала житловий будинок. Посилання на нечитабельність кредитного договору не може бути підставою для розірвання кредитного договору. При огляді в судовому засіданні оригіналу кредитного договору, який підписаний [PERSON] встановлено, що кредитний договір ZRZOG 200003997 має відмінний друк, що [PERSON] отримала один із трьох оригіналів вказаного договору про що свідчить її підпис. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник не надали суду доказів, на підтвердження підстав розірвання договору. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 6904,37 гривень. В звязку з тим, що суд зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню то відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно підлягає зменшенню і сума витрат по справі, яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial