Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який в подальшому вточнив в частині періоду та розміру коштів, що підлягають стягненню, мотивуючи його тим, що відповідачка [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання (перебування): [ADDRESS]. Згідно її заяви від 03.02.2015р. та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014р. №505 (далі Порядок) відповідачці було призначено щомісячну адресну допомогу як непрацездатній особі первісно на період з 03.02.2015р. по 02.06.2015р., потім подовжено до 02.08.2015р., потім подовжено з 03.08.2015р. по 02.02.2016р. За результатами перевірки, проведеної Мінфіном України, було виявлено, що відповідачкою в період отримання вказаної грошової допомоги, 28.04.2015р. у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито депозитний банківський рахунок, на якому знаходилися грошові кошти у сумі 20266,69 грн., що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. В порушення п.11 Порядку відповідачка, відкривши на своє імя депозитний рахунок на суму, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за наявності якого грошова допомога не призначається, не повідомила Управління протягом трьох днів з дня відкриття рахунку. Крім того, звернувшись 06.08.2015р. із заявою про подовження виплати вказаної допомоги, відповідачка також не повідомила спеціалістам Управління про наявність у неї відкритого депозитного рахунку, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що позбавляло її права на отримання грошової допомоги. Таким чином, в період з 28.04.2015р. по 02.02.2016р. відповідачка як уповноважений представник сімї незаконно отримувала щомісячну адресну грошову допомогу в загальному розмірі 7619,17грн., які підлягають поверненню. Добровільно вказана сума до теперішнього часу відповідачкою не повернута. Просить стягнути з відповідачки надміру перераховані кошти щомісячної адресної допомоги в розмірі 7619,17грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа, вона дійсно зверталась із заявами про призначення та подовження щомісячної адресної допомоги переселенцям, отримувала її, в т.ч. і на члена своєї родини чоловіка [PERSON] Станом на день її звернення до Управління із заявою про призначення такої допомоги, будь-які депозитні рахунки у неї та її членів сімї були відсутні. Грошові кошти в сумі 20000,грн., що розміщені на депозитному рахунку, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на її імя, ні їй, ні її чоловіку не належать. Вказані кошти є особистою власністю її матері [PERSON], яка передала їй ці кошти для зберігання, коли вони виїхали із зони АТО. Крім того, Порядок здійснення верифікації…. Був затверджений постановою КМУ № 136 від 18.02.2016р., яка набрала законної сили 04.03.2016р. На даний час позивач просить стягнути кошти, які виплачувались в період з 03.08.2015р. по 02.02.2016р., тобто до набрання чинності вказаним Порядком, який немає зворотної дії в часі. Вважає, що цей Порядок неможна застосовувати до спірного періоду. Також вона не давала своєї згоди на розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, і в даному випадку порушені її конституційні права. Оскільки підставою для повернення суми грошової допомоги, виплаченої надміру, є подання документів з недостовірними відомостями, а під час її звернення з заявою до Управління про призначення адресної допомоги, було подано документи з достовірними відомостями, то правових підстав для повернення виплачених коштів немає. Просить в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що він перебуває на обліку в УПСЗН ЗМР по Хортицькому району як внутрішньо переміщена особа з 14.05.2015р., з цього часу на нього також призначається щомісячна адресна допомога, яка виплачується через установу банку уповноваженому представнику їх родини дружині [PERSON] Незважаючи на те, що допомога виплачувалась їй, саме він є власником тих коштів. Жодних договорів з [PERSON] щодо права володіння грошовими коштами допомоги він не укладав. Заявлення вимоги про витребування коштів адресної допомоги є порушенням його права власності. Він не порушував жодних норм права, тому підстав для притягнення його до юридичної відповідальності немає. Він не знав, що його дружина відкрила депозитний рахунок на своє імя. Йому лише було відомо, що її мати [PERSON] передала грошові кошти для відкриття депозитного рахунку. Власниками цих коштів ні його дружина, ні він, не були. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч.1 ст.1215 ЦК України). Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України від 20.10.2014р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706). Так, зокрема, ч.1 ст.1 цього Закону закріплено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Порядок здійснення обліку внутрішньо переміщених осіб врегульовано нормою ст.4 Закону №1706. Згідно до абз.1 ч.1 цієї статті факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014р. №505 (далі Порядок). Згідно з п.2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з п.3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї). Відповідно до п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві зазначаються відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги, а також наявність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно з п.6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно з п.10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п.11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] перебувають на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання (перебування): [ADDRESS] (арк.8,9). 03.02.2015р. відповідачка [PERSON] звернулась до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, в заяві зазначено про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (арк..86). Рішенням УПСЗН ЗМР по Хортицькому району від 04.02.2015р. відповідачці призначена вказана допомога на строк з 03.02.2015р. по 02.04.2015р. в сумі 442,00грн. щомісячно., з 03.04.2015р. по 02.06.2015р. 221,00грн. щомісячно (арк..87). З 23.03.2015р. відповідачці зроблений перерахунок розміру грошової допомоги у звязку з працевлаштуванням і він склав на період з 23.03.20154р. по 02.08.2015р. 442,00грн. щомісячно (арк..87звор. -88). 20.05.2015р. відповідачка [PERSON] звернулась із заявою про перерахунок щомісячної адресної допомоги у звязку із змінами в складі сімї включення її чоловіка [PERSON], який був працевлаштований і надав свою згоду на оформлення та отримання щомісячної адресної допомоги його дружиною. В заяві також зазначено про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (арк..89-91). Рішенням УПСЗН ЗМР по Хортицькому району від 27.05.2015р. здійснено перерахунок розміру допомоги і він склав з 11.05.2015р. по 31.05.2015р. 442,00грн., з 01.06.2015р. по 02.08.2015р. 884,00грн. (арк..91звор.) 06.08.2015р. відповідачка [PERSON] повторно звернулась до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району із заявою про подовження грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг на сімю в складі двох осіб, в т.ч. чоловіка [PERSON], який надав письмову згоду на виплату такої допомоги на рахунок відповідачки, як уповноваженому члену сімї. В заяві про призначення допомоги відповідачка [PERSON] зазначила про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (арк.7,10). Рішенням УПСЗН ЗМР по Хортицькому району від 26.08.2015р., відповідачці призначена щомісячна адресна грошова допомога на сімю з двох осіб: [PERSON], [PERSON] на строк з 03.08.2015р. по 02.02.2016р. в розмірі 884,00 грн. щомісячно (по 442,00 грн. кожному) (арк.10 зв.). Внаслідок проведеної Міністерством фінансів України верифікації стосовно інформації, отриманої від фізичних осіб під час призначення, нарахування та/або виплати усіх видів соціальної допомоги, 01.11.2016р. Управлінню стало відомо, що на імя [PERSON] 01.09.2015р. в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрито депозитний банківський рахунок, на якому розміщено кошти в розмірі 20266,69 грн. (арк.11-12). Згідно актів перевірки, проведеної спеціалістами Управління, встановлено, що [PERSON] в період отримання адресної допомоги на підставі заяви від 03.02.2015р. не повідомила Управління про відкриття депозитного рахунку, тобто зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, та при зверненні із заявами про продовження строку виплати допомоги (20.05.2015р., 06.08.2015р.) надала недостовірні відомості про відсутність депозитного рахунку на суму коштів, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (арк..12звор., 92). Згідно розрахунків надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги за період з 28.04.2015р. по 02.02.2016р. відповідачка [PERSON] безпідставно отримала 7619,17грн. (арк.13, 92звор.) Згідно наданої суду інформації з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.05.2017р., на імя [PERSON] 28.04.2015р. відкрито депозитний рахунок №26309613922183 на суму 20000,00грн. Виплата по договору депозитних коштів здійснена 02.12.2015р. (арк. 66-75). 16.11.2016р. відповідачці вручено письмове повідомлення за вих. №02-08/10600 від 15.11.2016р. про необхідність повернення надміру виплаченої суми грошової допомоги (арк.14). До цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю [PERSON] і постійно разом з чоловіком та донька зі своєю родиною до другої половини 2014р. мешкали в Донецькій області. У звязку з початком проведення на території Донецької області АТО родина її доньки виїхала до м. Запоріжжя і вона передала їй на збереження накопичені грошові кошти в сумі 20тис.грн., які донька поклала на депозитний рахунок на своє імя. Вона не памятає на який саме строк, але потім кошти донька їй повернула. Коли виникла в них потреба. Жодних письмових договорів чи інших документів про передачу доньці вказаних коштів вони не укладали. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв'язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в період з 28.04.2015р. по 02.02.2016р. відповідачка [PERSON] безпідставно отримувала адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки в зазначений період мала відкритий на своє імя в ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний рахунок на суму 20 тис.грн., що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (з 01.01.2015р. 1218,00грн.). Наявність такого депозитного рахунку на підставі п.6 Порядку є умовою, яка позбавляє внутрішньо переміщену особу права на отримання зазначеної допомоги. Однак відповідачка [PERSON] в період призначення допомоги з 03.02.2015р. по 02.06.2015р. в порушення п.11 відповідного Порядку протягом трьох днів з дня настання змін обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, тобто відкриття 28.04.2015р. депозитного рахунку, не повідомила по це уповноважений орган і звертаючись повторно із заявами від 20.05.2015р. та від 06.08.2015р. про подовження виплати допомоги подала недостовірні відомості про відсутність такого депозитного рахунку. Факт неповідомлення про зміну обставин, що впливають на призначення грошової допомоги, та подання відповідачкою недостовірних відомостей про такі обставини був виявлений в ході проведеної Мінфіном в вересні 2016р. верифікації в порядку, встановленому діючим законодавством Порядком здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного Фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженим постановою КМУ №136 від 18.03.2016р. Наявність в зазначений період депозитного рахунку на суму, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на імя відповідачки [PERSON] підтверджується також банківською випискою по рух коштів, наданою ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, суд враховує, що відповідачка [PERSON] в судовому засіданні фактично не заперечувала, що в період отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішня переміщена особа, відкрила на своє імя депозитний рахунок, але про вказані обставини уповноважений орган не повідомила. Отже, ці обставини не підлягають доведенню відповідно до ст.61 ЦПК України, оскільки визнаються сторонами. Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідачка в порушення ст.10,60 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розміщені на депозитному рахунку на її імя в ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 20 тис.грн. їй не належать, є власністю інших осіб, в т.ч. її матері [PERSON], і були передані їй на зберігання. Так, відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ст.936,937 ЦК України за договором зберігання одна сторона зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договір зберігання укладається в письмовій формі у випадках, передбачених ст.208 ЦК України. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання при пожежі, повені, раптовому захворюванні або за інших надзвичайних обставин може підтверджуватися свідченням свідків. Згідно з ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичними особами на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Отже, в даному випадку допустимим доказом наявності між відповідачкою та її матірю договірних відносин з приводу зберігання грошових коштів в розмірі 20тис.грн., може бути будь-який письмовий документ, або, враховуючи проведення в 2014р. на території Донецької області (м.Харцизьк), де перебуває постійне місце мешкання відповідачки та її родини, антитерористичної операції, що розцінюється судом як інша надзвичайна обставина в розумінні норм ст.937 ЦК України, показання свідків. Однак, суд не бере до уваги пояснення в суді свідка [PERSON] про належність їй зазначених грошових коштів, оскільки цей свідок є близьким родичем матірю відповідачки, тому може в силу заінтересованості в результатах справи давати пояснення на її користь, бути необєктивною. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачкою суду не надано і судом не встановлено. При постановленні рішення суд також не бере до уваги доводи відповідачки про незаконність проведення щодо неї верифікації за період отримання грошової допомоги з 03.02.2015р. по 02.02.2016р. через те, що відповідний Порядок набрав законної сили лише з 04.03.2016р. Суд вважає, що проведення такої перевірки на підставі Порядку №136 від 18.02.2016р. є законним, узгоджується з положеннями п.10 Порядку №505, Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактично проживання, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016р., відповідно до яких уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. При цьому, суд зазначає, що Порядок №136 визначає лише механізм проведення перевірки достовірності інформації, що подається фізичними особами для отримання соціальних виплат, а не визначає права та обовязки таких осіб, не встановлює юридичну відповідальність, тому не можна вважати, що цей акт застосовується лише до відносини, які виникли після набрання ним чинності, як зазначає відповідачка. Доводи відповідачки про те, що вона не давала свою згоду на розкриття банківської таємниці, суд також вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.3 Порядку №136 на запит Мінфіну банки та інші фінансові установи незалежно від форми власності зобовязані надати інформацію, в тому числі персональні дані, про відкриті рахунки (поточні, кредитні, депозитні тощо), операції, залишок коштів на рахунках. Крім того, звертаючись із заявами про призначення та подовження щомісячної адресної допомоги відповідачка [PERSON] своїм особистим підписом підтвердила, що попереджена про можливість проведення уповноваженими органами перевірки інформації, яка зазначена в її заяві та доданих документах. Доводи відповідачки про те, що вона не була обізнана про необхідність повідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги, суд також знаходить безпідставними. Такі доводи свідчать лише про власну недбалість особи, що не виключає її відповідальності. До того ж попередження відповідачки про неможливість отримання допомоги у випадку наявності депозитного рахунку на суму, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, підтверджується її особистим підписом в заявах про призначення допомоги, які вона оформляла тричі. Також суд не бере до уваги доводи третьої особи [PERSON] про те, що кошти щомісячної адресної допомоги, яка призначена саме на нього, є його власністю, тому не можуть бути стягнуті з його дружини, оскільки згідно з п.3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується уповноваженому представнику за згодою інших членів родини, що в даному випадку і мало місце. При цьому, умовою призначення такої допомоги на сімю є відсутність у будь-якого з членів сімї депозитного рахунку, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Отже, наявність у відповідачки [PERSON] такого депозитного рахунку, що знайшло своє повне підтвердження під час судового розгляду, позбавляло і третю особу її чоловіка [PERSON] на отримання такої допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що за рахунок державних коштів відповідачці [PERSON] були безпідставно, надміру перераховані кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 28.04.2015р. по 02.02.2016р. в загальному розмірі 7619,17грн., які добровільно відповідачкою не повернуті, тому вони підлягають стягненню з неї на користь позивача в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи, що при подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved