Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, з метою забезпечення виконання зобов'язання, між банком та відповідачем [PERSON] укладено 16 жовтня 2007 року договір поруки. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість відповідача, станом 25 травня 2014 року, становить 79434,31 грн. Просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року в сумі 79434,31 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2012 року вже стягнуто заборгованість по даному кредитному договору у повному обсязі, рішення набрало законної сили, виконавче провадження з виконання такого рішення закінчено, а тому пеня і відсотки по кредиту не можуть в подальшому нараховуватись. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року, ПАТ «Універсал Банк» відповідачу [PERSON], згідно укладеного договору №11-1/745к-07 надано кредит у розмірі 21000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік. /а.с. 12/ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2012 року встановлено, що заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року станом на день розгляду справи становить 29675,23 грн. та вирішено стягнути з відповідачів таку заборгованість. /а.с. 42, 43/ Суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Верховного Суду України №6-116цс-13 від 06 листопада 2013 року, згідно якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до абз. 1, 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України у розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що зообов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП №34897798 від 28 травня 2013 року у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] 29675,23 грн. /а.с.44/ Крім того, згідно позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» та наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року позивач просить стягнути з відповідачів пеню та відсотки за кредитом за період з 03 лютого 2010 року, однак рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2012 року вже задоволено вимоги ПАТ «Універсал Банк» за даний період включно до 17 лютого 2012 року, а ст. 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2012 року вимоги кредитора ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] були задоволені у повному обсязі на момент ухвалення рішення, відповідачі виконали вказане рішення, чим припинились кредитні правовідносини сторін, які ґрунтувались на кредитному договорі №11-1/745к-07 від 16 жовтня 2007 року, в тому числі і право вимоги позивача щодо сплати відповідачами пені та відсотків за користування кредитом. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, які не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed