Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування йому витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по березень місяць 2017 року неправомірними, зобовязати відповідача провести позивачу перерахунок витрат та оплати за послуги з централізованого опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по березень місяць 2017 включно відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 та провести коригування по особовому рахунку №67039. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно нараховується позивачу плата за опалення його квартири за двома лічильниками, як за квартирним лічильником, так і за будинковим лічильником, що суперечить Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири № 61 у будинку №102, яка знаходиться по вул. Мартина Небаби у м.Чернігові, опалювальною площею 83, 6 м.кв., та споживачем послуг з центрального опалення, які надає підприємство ПАТ «Облтеплокомуненерго» на підставі укладеного між сторонами Договору від 11 лютого 2002 року про надання населенню послуг з опалення та водонагрівання. Зазначена квартира обладнана засобом обліку теплової енергії, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 12.10.2016р. Як вбачається з квитанцій, що надходять на адресу позивача та з пояснень сторін, за спірний період часу відповідачем нараховувалась плата за спожиту теплову енергію з урахуванням показань як будинкового, так і квартирного лічильників. Відповідач вказує на те, що будинок № 102 по вул. М.Небаби обладнаний загально будинковим приладом обліку теплової енергії, а окремі споживачі мають квартирні засоби обліку, тому постачальником нарахування за послуги з теплопостачання відбувається з урахуванням показань обох лічильників. Так, для квартир без квартирних приладів обліку кількість спожитої енергії визначається з урахуванням показань будинкового лічильника пропорційно опалювальній площі таких квартир. Для цього, показання загально-будинкового лічильника діляться на опалювальну площу всіх квартир у будинку та множаться на сумарну площу квартир без квартирних приладів обліку. Отримується кількість теплової енергії спожитої вказаними квартирами (з урахуванням витрат на опалення місць загального користування). Далі визначену кількість теплової енергії розподіляють між мешканцями приміщень без приладів обліку пропорційно площі таких квартир. Потім від показників будинкового лічильника віднімають сумарну теплову енергію спожиту квартирами з лічильниками та квартирами без приладів обліку. Залишок розподіляють споживачам квартир з приладами обліку пропорційно їх площі, як оплата за МЗК, при цьому Постачальник посилається на п.2.2.1. Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства ЖКГ України №359 від 31.10.2006р. Зазначене суперечить положенням наведеної Методики, оскільки п. 2.2.1 такої не передбачає оплату витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Також не визначено порядку оплати послуг з опалення місць загального користування споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Рекомендації щодо застосування Методики, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 лютого 2008 року №47, також не визначають порядку розрахунку кількості тепла, спожитої на опалення місць загального користування у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії та часткового оснащення квартир споживачів приладами обліку. Оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, яка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, передбачає лише один пункт цих Правил, а саме п. 28, у разі, коли споживачі встановили у квартирі багатоквартирного житлового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення. У квартирі, в якій проживає позивач, не встановлено індивідуальну (автономну) систему опалення і тому п.28 Правил не може бути застосованим до правовідносин, що виникли між сторонами по даній справі. Відповідно до ч.І ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якість та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Оскільки, постачальником послуг не були дотримані вимоги діючого законодавства при проведенні розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК та розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку, тому нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року є неправомірними, у зв'язку з чим позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved