Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, які стягуються із нього на користь відповідача по справі. При цьому посилається на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2013 р. по цивільній справі № 295/12713/13ц із нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Мотивуючи позов позивач вказав, що після розгляду справи у нього змінився сімейний стан, на його утриманні перебуває дружина та син від другого шлюбу, погіршився стан його здоров'я, він став інвалідом 2ї групи. Дані обставини вимагають звільнення витрат. Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів. У судовому засіданні 01.07.2015 р. позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, вважають їх безпідставними та не обґрунтованими. Суд заслухавши думку сторін, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2013 р. із позивача стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 10/ У відповідності до норм ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Як передбачено ч. 1 ст. 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~ вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів з урахуванням стану його здоровя, наявністю на утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу, сумлінність ставлення батька до виконання своїх обовязків по утриманню дитини, підлягає задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів та стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня вступу даного рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Крім того суд зауважує, що відповідач не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів державної влади з метою отримання від [PERSON] частини аліментів від доходу, який він отримує як інвалід 2 групи.

Outcome: approved