Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 6 514,56 грн., що складаються з суми позики у розмірі 2 000,00 грн., процентів від суми позики за період часу з 10.08.2013 року по 30.06.2014 року у розмірі 4 270,96 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн., у зв'язку з чим надав відповідні розрахунки. В заяві вказав, що 10.08.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно п. п. 1-2 якого [PERSON] отримав у позивача грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується розпискою позичальника від 10.08.2013 року та повинен повернути позикодавцю вказані грошові кошти у строк до 15.11.2013 року з виплатою 20 відсотків від суми позики, однак у встановлений в договорі позики термін грошові кошти відповідачем не були повернуті [PERSON], у зв'язку з чим останній вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у розмірі 6 514,56 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач на неодноразові виклики не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позик (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів, встановлюється договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між сторонами був укладений договір позики б/н за яким [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 2 000 гривень. (а.с.4). На підтвердження даних обставин, відповідачем надана власноруч написана розписка (а.с.4). Згідно п.п. 1,2 вказаного Договору, позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі дві тисячі гривень , а той, в свою чергу, повинен повернути вказану суму грошових коштів у строк до 15.11.2013 року з виплатою 20 відсотків від суми позики за місяць. Таким чином, між сторонами склалися зобов'язальні цивільно-правові відносини, які виникли у зв'язку з укладенням між ними договору позики. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач у встановлений умовами договору термін, гроші не повернув, отже, враховуючи усі докази по справі, які були надані суду позивачем, суд вважає, що його позовні вимоги повинні бути задоволені та з відповідача на його користь повинно бути стягнуто суму позики в розмірі 2 000,00 грн., проценти від суми позики за період часу з 10.08.2013 року по 30.06.2014 року у розмірі 4 270,96 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., які були ним сплачені при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved