Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28 вересня 1996 року він, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 352 від 28 вересня 1996 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO]. Позивач вказує, що упродовж останніх 12 років сімейні стосунки між ними поступово погіршувалися, а тепер взагалі стали нестерпними. Усі заходи, які він вживав для збереження сім»ї результатів не дали. На цей час шлюбні відносини між ними повністю припинилися, вони днями не розмовляють, і кожен живе своїм життям. Фактично вони з [PERSON] чужі люди. З вересня 2015 року він припинив користуватися її послугами з побутових питань (сам собі пере речі, прасує їх, купляє для себе все необхідне), а також сам готує собі їжу. Станом на цей час з відповідачкою нічого не єднає, вони мають різні погляди на сімейний уклад. Його неодноразові пропозиції щодо повернення в нормальне сімейне русло зустрічали супротив з її боку, а виконувати її забаганки, які виходять за межі здорового глузду, категорично відмовляється. Відповідачка людина дуже авторитарна і постійно намагалася домінувати в усіх питаннях сімейного життя, що принижувало його гідність і завдавало шкоди його самооцінці. Вони не ведуть спільного господарства, у них різні бюджети, він не володіє інформацією про розмір її доходів, які вона ретельно від нього приховує. До ведення домашнього господарства вона не долучається, коштів на утримання будинку та сплату комунальних платежів не виділяє, всі оплати він здійснює з його пенсії. Позивач також вказує, що чужа для нього в стосунках людина тривалий період часу безпідставно перебуває на його утриманні, безкоштовно користується його майном (проживає в його приватному будинку). Своєю присутністю і запровадженими правилами життя вона створює постійну нервозну обстановку, перешкоджає йому у користуванні його власністю (будинком), який він отримав як дарунок від його матері, а також по батьківському заповіту. Фізичне перебування в будинку людини, яка лише на папері є його дружиною, позбавляє його можливості влаштувати особисте життя, а створені нею антисанітарні умови в більшій половині його помешкання (займає дві кімнати, а він тулиться в одній кімнаті) не дозволяють йому навіть запросити в гості друзів чи знайомих. Він переконаний, що сімейні відносини вони припинили назавжди і сумісне подальше проживання на одній житловій площі неможливе. За таких обставин немає подальшого сенсу зберігати формальну ознаку сім»ї штамп у паспорті. Наведене вище засвідчує, що вони з відповідачкою вже давно не є сім»єю, оскільки згідно з положеннями частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Ані взаємних прав, ані обовязків стосовно один одного вони з нею давно не мають. Із їх з відповідачкою відносин давно вихолощені понятті шлюбу, як це зазначено статтею 21 СК, він не має бажання добровільно продовжувати ці моральні тортури, оскільки відповідно до положень статті 24 СК шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Він вже не має ані часу, ані терпіння сподіватися , що вони з відповідачкою зможуть спільно вирішувати питання життя сім»ї, як це зазначено в статті 54 СК, а також між ними вже немає місця почуттям любові, поваги, дружби і взаємодопомоги в сімейних відносинах. Вказує, що відповідачка заважає йому вільно користуватися належним йому на праві приватної власності будинком по провулку Північний, 19 в м. Ірпінь, в добровільному порядку виселятися не збирається. Весь час від їх одруження відповідачка проживає в його будинку без реєстрації, у неї відсутні будь-які матеріальні права на право користування його власністю вказаним будинком. [PERSON] повністю забезпечена житловою площею, вона одноосібно володіє на праві приватної власності трикімнатної квартирою № 75 на вул. Щербакова, 49-а в м. Києві, тривалий час цю квартиру вона використовує для власного збагачення, здаючи її в оренду. У звязку із викладеними обставинами позивач просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ними 28.09.1996 року у Радянському відділі запису реєстрації актів громадянського стану м. Києва по актовому запису № 352 від 28.09.1996 року; виселити відповідача [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою провулок Північний, 19, м. Ірпінь Київська область і належить йому на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, відповідачка [PERSON]А в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Позовні вимоги в частині виселення не визнала, суду пояснила, що відповідач відключає опалення в будинку, в холодний період року вона возить в будинок їжу, воду, так як їх син хворий невиліковно, вона приїжджає, готує їжу, привозить продукти. Позивач сплачує комунальні послуги. З приводу того, що вони не ведуть спільного побуту, то це неправда. Він привів додому коханку і після того вона перестала йому прати, кормить його коханка. Пояснила, що вона виїхала з будинку, т. я. боїться, що позивач відключить комунікації, до сина вона приїжджає тоді, коли позивача немає вдома. В будинку вона не зареєстрована та фактично не проживає з листопада 2018 року, її речі знаходяться у спірному будинку, але її чоловік не дає їй їх забрати. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28 вересня 1996 року зареєстровано шлюб, від данного шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 19 по провулку Північний, м. Ірпінь Київська область. Згідно довідки Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» від 13.12.2017 року № 2938 у будинку № 19 по пров. Північний в м. Ірпені Київської області зареєстровані [PERSON], [INFO] з 17.01.1969 року та [PERSON], [INFO] з 21.02.2003 року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 10.01.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO] А кв. 75 з 20.10.1998 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] в будинку № 19 по пров. Північний в м. Ірпені Київської області не зареєстрована та не проживає, періодично зявляється до даного будинку та відвідує сина. У відповідності до ст. 317 ЦКУ України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом просить виселити відповідача [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою провулок Північний, 19, м. Ірпінь Київська область і належить йому на праві приватної власності. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] у будинку № 19 по пров. Північний в м. Ірпені Київської області не зареєстрована та не проживає, періодично зявляється до даного будинку та відвідує сина. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про виселення відповідача із спірного житлового будинку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не вбачає передбачених законом підстав для виселення відповідачки із даного житлового будинку та для задоволення даних позовних вимог. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог під час розгляду справи суду надано не було. Таким чином, суд задовольняє заявлений позов частково. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 1, 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial