Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року в розмірі 666955,47 гривень; заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 в розмірі 56320,13 гривень та суму сплаченого третейського збору в розмірі 56320,13 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено договір кредиту № 839/3/27/38/7-634, відповідно до умов якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 231154,00 гривень зі сплатою 11,6% річних та комісій, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 09 грудня 2014 року. Згідно умов договору кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Mitsubishi модель Pajero Wagon, 2007 року випуску, чорного кольору відповідно до договору купівлі-продажу № 0712-03006 від 03 грудня 2007 року, укладеного з ТОВ «Техно-Арт». 19 березня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, відповідно до умов якої з 20 жовтня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,60% річних. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» належним чином та повністю виконав свої зобовязання за договором про надання кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, а відповідач свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 07 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 666955,47 гривень. Також, 10 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 839/3/27/38/7-635, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит окремими частинами «траншами» в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 14817,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 09 грудня 2014 року. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» належним чином та повністю виконав свої зобовязання за договором про надання кредиту № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року, а відповідач свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 07 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 56320,13 гривень. Відповідно до умов договорів кредиту № 839/3/27/38/7-634 та № 839/3/27/38/7-635, що укладені 10 грудня 2007 року відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, шляхом сплати щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені договорами терміни; у разі прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту, відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день просточення, що діє у цей період. Крім того, кредитні договори № 839/3/27/38/7-634 та № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року укладено з третейським застереженням, але нормами чинного законодавства накладено заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду клопотання, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, також просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02 липня 2016 року в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечувала, просила застосувати у справі позовну давність, посилаючись на те, що позовна давність строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; позовна давність застосовується за все кредитне зобовязання, а не на кожний місячний платіж його виконання. Відповідно до умов додаткової угоди № 2 від 11 червня 2009 року про внесення змін до договору кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, якою було змінено кінцеві терміни користування кредитом, відстрочено сплату основного боргу та збільшено ліміт кредитування, відповідач зобовязався достроково погасити кредит, нараховані проценти та можливі штрафи у повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за договором у випадку порушення строків сплати процентів та/або кредиту, як в повному обсязі так і частково, більш ніж на 30 календарних днів. За вказаних обставин, строк позовної давності почав перебіг з 32-го календарного дня після настання прострочення за кредитним договором. Оскільки текст додаткової угоди складався позивачем і підписаний представником позивача, він не міг знати про порушення свого права і початок перебігу строку позовної давності, повязаного з таким порушенням, як за основною сумою кредиту, так і за відсотками та інших передбачених договором платежів. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 10 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 839/3/27/38/7-634 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 231154,00 гривень зі сплатою 11,60% річних за перший рік та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіка погашення заборгованості, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості за кредитом до 09 грудня 2014 року включно, а відповідач зобовязався своєчасно та у повному обсязі погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та можливими штрафними санкціями. У разі прострочення строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день просточення, що діє у період прострочення. 19 березня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, відповідно до умов якої з 20 жовтня 2008 року сторонами встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,6% річних. 11 червня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, відповідно до умов якої сторонами пролонговано кінцевий термін користування кредитом до 09 грудня 2016 року включно; відстрочено сплату основного боргу визначено дату здійснення останнього платежу 09 грудня 2016 року та збільшено ліміт кредитування. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, про що свідчить меморіальний ордер № 235 від 10 грудня 2007 року. Відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконує, в результаті чого станом на 07 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 666955,47 гривень з яких: -заборгованість за кредитом у розмірі 211748,00 гривень; -заборгованість за відсотками у розмірі 186565,17 гривень; -сума пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 83857,65 гривень; -сума пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 65323,45 гривень; -розмір інфляційних витрат за кредитом 65961,49 гривень; -розмір інфляційних витрат за відсотками 53499,71 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07 грудня 2015 року. Також судом встановлено, що 10 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 839/3/27/38/7-635, відповідно до умов якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти окремими частинами «траншами» в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 18521,25 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 09 вересня 2014 року. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» повністю виконав свої зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, аідповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконує, в результаті чого станом на 07 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 56320,13 гривень з яких: -заборгованість за кредитом у розмірі 12896,26 гривень; -заборгованість за відсотками у розмірі 19439,56 гривень; -сума пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6471,77 гривень; -сума пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 6713,68 гривень; -розмір інфляційних витрат за кредитом 5300,36 гривень; -розмір інфляційних витрат за відсотками 5498,49 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07 грудня 2015 року. Також судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», про що свідчить п.п. 1.2.2 п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», затвердженого рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 24 квітня 2015 року (протокол № 1). Таким чином, судом встановлено, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитними договорами № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року та № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року не виконує, в результаті чого станом на 07 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 666955,47 гривень та 56320,13 гривень відповідно. При вирішенні питання про застосування строку позовної давності суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Відповідно до розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року, останній платіж [PERSON] за кредитом (строкова заборгованість) 10 грудня 2008 року; останній платіж погашення нарахованих відсотків 28 жовтня 2009 року. Відповідно до розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року, останній платіж відповідача за простроченою заборгованістю за кредитом та нарахованими відсотками за його використання 02 листопада 2009 року. Враховуючи, що останній платіж за договором кредиту № 839/3/27/38/7-634 від 10 грудня 2007 року здійснений [PERSON] 28 жовтня 2009 року, а за договором відновлювальної кредитної лінії № 839/3/27/38/7-635 від 10 грудня 2007 року - 02 листопада 2009 року, і з того часу пройшло більше ніж три роки, тому суд за заявою відповідача, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, застосовує позовну давність і в задоволенні позову відмовляє, при цьому враховує, що позивач клопотання про поновлення строку позовної давності разом із позовом не надав, як і не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні і заявити таке клопотання при розгляді справи. Судові витрати понесені позивачем відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed