Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 19.05.2011 року, мотивуючи позов тим, що за життя, 01.02.2001 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 20, яким заповів йому, [PERSON], все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Проте позивач пропустив строк на прийняття спадщини, як він зазначив у позові\~з поважних причин, оскільки отримав хибну інформацію від людей, які йому пояснили, що за наявності заповіту він має право в будь-який час прийняти спадщину. Крім цього, його постійне місце проживання є Лвівська область, що є досить територіально віддаленим від місця відкриття спадщини, яким є Вінницька область.Наведені причини він вважає обєктивними та такими, що повязані з істотними труднощами для нього на вчинення дій повязаних із подачею заяви нотаріусу, тому просить суд визначити йому додатковий, достатній строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не зявились, однак представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, клопотання про відкладення за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач та його представник скористались правами, передбаченими ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 19.05.2011року помер [PERSON],в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим за життя спадкодавця 01.02.2001року, відповідно до якого [PERSON]заповідав позивачу, [PERSON], все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 20. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивач заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року) не подав. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач зареєстрований та постійно проживає в [INFO], що є досить загально віддаленим від Вінницької області, де відкрилась спадщина за заповітом після смерті [PERSON], спадкоємцем якого є позивач за заповітом. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого 19.05.2011 року [PERSON] не заведена, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. У відповідності до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~(протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зібрані у справі докази, які були перевірені судом свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, отож суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ч.3\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved