Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом щодо наступного. Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на ј частку садового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на ј частку земельної ділянки площею 0,0543 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS], цільове призначення з/д: для ведення садівництва, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 433699580000. З обґрунтування позовних вимог вбачається, що вони обгрунтовані наступними обставинами. Відповідно до спадкової справи №541/2016, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON], в ній містяться дані про спадкоємців першої черги - дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також щодо дружини спадкодавця - [PERSON], та матері спадкодавця - [PERSON]. Проте, згідно з постановами державного нотаріуса від 04.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: - ј частку садового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа (який не знаходиться у позивача), який засвідчує право власності спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] (якому вказаний будинок належав на праві власності); - ј частку земельної ділянки площею 0,0543 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS], цільове призначення з/д: для ведення садівництва, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 433699580000, у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа (який не знаходиться у позивача), який засвідчує право власності спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] (якому вказана ділянка належала на праві власності). Представник позивача підтримав позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що належить позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до спадкової справи №541/2016, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON], в ній містяться дані про спадкоємців першої черги - дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також щодо дружини спадкодавця - [PERSON], та матері спадкодавця - [PERSON] (т.1 а.с.63-145, т.1 а.с.181-183). Проте, згідно з постановами державного нотаріуса від 04.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: - ј частку садового будинку з відповідними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа (який не знаходиться у позивача), який засвідчує право власності спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] (т.1 а.с.139), якому вказаний садовий будинок належав на праві власності згідно з договором дарування від 08 вересня 2014 року (т.1 а.с.110, 111); - ј частку земельної ділянки площею 0,0543 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS], цільове призначення з/д: для ведення садівництва, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 433699580000, у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа (який не знаходиться у позивача), який засвідчує право власності спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] (якому вказана ділянка належала на праві власності) (т.1 а.с.140), якому вказана земельна ділянка належала на праві власності згідно з договором дарування від 08 вересня 2014 року (т.1 а.с.110, 111). Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦК України: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. N7 визначено наступне - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved