Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з ним, під час звільнення 23.01.2017 р., не був проведений повний розрахунок по заробітній платі. Відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якій зазначив про здійснення розрахунку із відповідачем по заборгованості із заробітної плати в травні 2017 року. В задоволенні позову просить відмовити. 28.08.2017 р. було відкрите провадження у справі; 04.09.2017 р. судове засідання було відкладене в звязку із відсутності даних про належне повідомлення відповідача; 27.09.2017 р. судове засідання було відкладене на підставі клопотання представника позивача; 08.11.2017 р. судове засідання не відбулося в звязку із надходженням апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження; 04.01.2018 р. винесено ухвалу про спрощений розгляд справи без виклику сторін; 01.02.2018 р. у відповідача були витребувані докази. Справа розглядається за формою спрощеного провадження, без виклику сторін, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивача було звільнено з посади чергового бюро перепусток ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром» 23.01.2017 р. та з ним не був проведений розрахунок із заробітної плати. На час звільнення заборгованість із заробітної плати складала 9456,05 грн., рішенням суду від 21.03.2017 р. на користь позивача було стягнуто заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку з 23.01.2017 р. 21.03.2017 р. В період з січня по травень 2017 р. відповідачем, на користь позивача, була сплачена заборгованість із заробітної плати на загальну суму 4522,0 грн. З позивачем повний розрахунок із заборгованості по заробітний платі був проведений 20.11.2017 р. Середньоденний заробіток позивача складає 140,54 грн. Встановлені у судом фактичні обставини підтверджується копіями: -рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2017 р., по справі № 401/275/17, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 9456,05 грн. та середнього заробітку за період: з 24.01.2017 р. по 21.03.2017 р., в сумі 5762,14 грн. Цим рішенням судом був визначений розмір середньоденного заробітку позивача; -постанови про закінчення виконавчого провадження; -платіжного доручення від 20.11.2017 р. про сплату на користь позивача боргу в сумі 6114,82 грн.; -платіжних відомостей та платіжних доручень щодо сплати відповідачем за період з січня по травень 2017 р. на користь позивача заборгованість із заробітної плати на загальну суму 4522,0 грн. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам було надано розяснення, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідач після звільнення позивача не здійснив із звільненим працівником повного розрахунку. Так як відповідач не провів розрахунку із звільненим працівником, це є порушенням ст.ст. 47, 116 КЗпП України. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження ствердження позивача щодо не проведення з ним повного розрахунку відповідачем на час його звільнення та по 20 листопада 2017 р., а тому позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню згідно ст. 43 Конституції України; ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, виходячи із розрахунку середнього заробітку, заявлених позовних вимог, з 22 березня 2017 року по 19 листопада 2017 року включно. Попереднім судовим рішенням у справі № 401/275/17 встановлений середньоденний заробіток позивача у розмірі 140,54 грн. В березні 2017 р., після винесення попереднього судового рішення, було 8 робочих днів. Згідно листа Мінсоцполітики України № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 р., «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» в квітні було 19 р.д.; в травні 20 р.д.; в червні 20 р.д.; в липні 21 р.д.; в серпні 22 р.д.; в вересні 21 р.д.; в жовтні 21 р.д.; в листопаді по час повного розрахунку 13 р.д. Всього, з 22.03.2017 р. 20.11.2017 р., 165 робочих дні. Таким чином, кількість робочих днів, що підлягають обрахуванню при вирахуванні середнього заробітку за час затримки розрахунку, згідно п. 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» складає 165 робочих дні. 165 р.д. х 140,54 грн. = 23189,10 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved