Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором про надання інформаційних послуг посилаючись на те, що 28 листопада 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання інформаційних послуг № 112112013 відповідно до якого [PERSON] зобов'язується відповідно до завдання [PERSON] (замовника) надавати йому за плату такі інформаційні послуги, як дослідження ринку праці за переліком професій - менеджер з продажу, торговий представник. Відповідно до п.1.2 на підтвердження факту надання послуг за договором, 17 лютого 2014р. було складено Акт приймання-передачі послуг відповідно до договору № 112112013, яким передбачено, що [PERSON] зобов'язаний сплатити 2000 грн. за надані [PERSON] послуги. П.4.3. договору передбачено, що [PERSON] мав сплатити [PERSON] плату згідно з договором протягом 30 днів після підписання Акту, тобто до 20 березня 2014р., однак у зазначений термін [PERSON] грошові кошти не сплатив. На неодноразові звернення позивача щодо погашення боргу відповідач не реагує, тому просить стягнути з відповідача борг в сумі 2000 грн., пеню у розмірі 2760 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглядати спараву без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено судом, згідно договору про надання інформаційних послуг № 112112013 [PERSON] в порядку та умовах, вихначених договором, дає завдання, а виконавець ФОП [PERSON] зобов'язується відповідно до завдання замовника надавати йому за плату такі інформаційні послуги, як дослідження ринку праці за переліком професій - менеджер з продажу, торговий представник. Відповідно до п.1.2 на підтвердження факту надання послуг за договором, 17 лютого 2014р. позивачем та відповідачем було складено Акт приймання-передачі послуг відповідно до договору № 112112013. Актом підтверджується надання позивачем послуг передбачених договором, а також відсутність у відповідача будь-яких претензій щодо кількості та якості наданих послуг. Окрім цього, актом передбачено, що [PERSON] зобов'язаний сплатити 2000 грн. за надані [PERSON] послуги. П.4.3. договору передбачено, що [PERSON] мав сплатити [PERSON] плату згідно з договором протягом 30 днів після підписання Акту, тобто до 20 березня 2014р., однак у зазначений термін [PERSON] грошові кошти не сплатив. Як вбачається із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч.1 ст.550 ЦК України). Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення у стягненні загальної суми заборгованості - 2000 грн. + 2760 грн. - пеня = 4760 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved