Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 26 115,31 грн. заборгованості і посилався на те що в 17.10.2006 року між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк Україна», який змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк», був укладений договір №001/9831/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт, за умовами якого позивач відкриває відповідачу картковий рахунок і видає платіжну картку Visa Classic із встановленим кредитним лімітом у сумі 1000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Зазначив, що за договором факторингу від 24.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором №001/9831/06. Стверджував, що кредитор свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідач свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконав, чим порушив права позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 17.10.2016 року між [PERSON] та АКБ «Раййфайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений договір №001/9831/06 (далі - Договір-1) про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карт, за умовами якого позивач відкриває відповідачу картковий рахунок і видає платіжну картку Visa Classic, а останній зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати Банку суми платежів, які є наслідком або виникли у зв'язку з користуванням Картки (а.с.10). Згідно свідоцтва, довідки, статуту (а.с.21-25) правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна» є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ПАТ «ОТП Банк». Згідно договору факторингу (а.с.16-19) 24.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором №001/9831/06 про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток Згідно письмових пояснень позивача, кредитор належним чином виконав взяте на себе зобов'язання, а відповідач не дотримався умов договору, в результаті чого станом на 23.11.2016 утворилась заборгованість у розмірі 26 115,31 грн. (а.с.15). Як вбачається з письмових пояснень позивача та вимог (а.с.14), 31.03.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення за договором №001/9831/06, однак належного реагування з боку останнього на день звернення до суду не було. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою ст.625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved