overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 11 квітня 1999 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконкомом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Через несумісність характерів, за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки та скандали, внаслідок чого останні проживають окремо. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально, просив його розірвати. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Також додав, що позивач відносини із відповідачкою не підтримує та на примирення з останньою не погоджується. Представник відповідачки, [PERSON], проти розірвання шлюбу не заперечував, так як сторони проживають окремо та спільного господарства ними не ведеться. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] тобто сторони, 11 квітня 1999 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконкомі Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 03 (а.с.5). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON]., [INFO] (а.с. 7) та [PERSON]., [INFO] (а.с. 26). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, сторони проживають окремо один від другого та спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 12 липня 2012 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконкомом Годинівської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 03. Від спільного шлюбу дітей не мають. Через відсутність порозуміння їх шлюб тривав недовго за наслідками чого вони стали проживати окремо, а далі відповідачка взагалі виїхала до Італії. Вважає подальше спільне проживання сторін, таким що суперечить їх інтересам, а тому просив розірвати його шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Продовжувати спільне життя із відповідачкою не бажає оскільки у цьому не зацікавлена жодна із сторін. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи у судове засідання не зявилася, у звязку з чим, суд з урахуванням думки позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-МИ № 096983, позивач та відповідачка 12 липня 2012 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконкомі Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 03. (а.с. 4). Судом встановлено що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо й спільне господарства як подружжям не ведеться. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно чч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 13 жовтня 2008 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11. Від спільного шлюбу дітей не маютью На протязі останніх шести місяців вони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин та не мають спільного бюджету. За час спільного проживання у них мали місце скандали та сварки. Відновлювати подружні стосунки не бажає. Вважає, подальше спільне проживання сторін неможливим, оскільки сторони втратили почуття любові один до другого, а тому просив розірвати його шлюб з відповідачкою. Водночас, просив суд розглянути справу у його відсутності через необхідність його виїзду за межі області. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з посиланням на обставини про які вказані у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася без поважних причин, оскільки про їх існування наявність суду не повідомлено на момент розгляду справи, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 224 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], позивач та відповідачка 13 жовтня 2008 року уклали шлюб зареєструвавши його виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11. (а.с. 6). Судом встановлено що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо й спільне господарства як подружжям не ведеться. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, за відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16 вересня 2000 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1188. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає із матір'ю. За час шлюбу між сторонами виникали суперечки з різних побутових питань, через, що в сім'ї відбувались сварки, які призвели до того, що з 2007 року вони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання із відповідачкою таким, що суперечить його інтересам та інтересам дитини, а тому просив суд розірвати його шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що на протязі майже 10 років сторони не підтримують сімейних відносин, а тому просила задовольнити вимоги позивача. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи у судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим, суд з урахуванням думки представниці позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 16 вересня 2000 року уклали шлюб зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1188. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо й спільне господарство ними не ведеться. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дитини, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1997 року перебував у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Позивача та мати дітей позбавлено батьківських прав та опікуном призначено [PERSON] Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей на користь [PERSON] Позивач дізнався, що дружина народила обох дітей не від нього, тобто він не є їхнім батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 серпня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 30. Через несумісність характерів, за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки та скандали з різних причин, внаслідок чого останні півтора року проживають окремо. Вважає, що їх шлюб існує формально, тому збереження шлюбу є недоречним оскільки у його існуванні ніхто не зацікавлений, у зв'язку із чим просив розірвати їх шлюб. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також додав, що позивач сімейні відносини із відповідачкою не підтримує біля двох років тому на примирення із відповідачкою позивач не погоджується, у зв'язку із чим просив розірвати шлюб між сторонами. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 19 серпня 2016 року уклали шлюб який зареєстрували у Герцаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 30 (а.с.3). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї, то суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з 2011 року він разом з відповідачкою не проживав, шлюбні відносини між ними були припинені. [INFO] відповідачка народила хлопчика [PERSON] та записала позивача без його відому батьком дитини. 28 травня 2014 року позивач розірвав шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно позивач не являється батьком її сина [PERSON], проте записала його як батьком, так як на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з ним. Третя особа, [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з позивачкою проживають разом з 2011 року, разом виховують спільного сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23 липня 1994 року по 28 травня 2014 року. У період шлюбу, [INFO] у відповідачки народився син [PERSON], батьком якого вона записала позивача по справі. У період народження дитини і це не заперечується сторонами по справі позивач проживав окремо. У судовому засіданні відповідачка визнала той факт, що позивач у період зачаття та народження дитини проживав окремо і він не є батьком дитини, а також те, що позивачеві не було відомо про те, що дитину відповідачка зареєструвала на його ім'я. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Таким чином визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20 квітня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований виконкомом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 05. Через несумісність характерів, за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки та скандали, внаслідок чого останні чотири роки вони проживають окремо Вважає, що їх шлюб існує формально, тому збереження шлюбу є недоречним оскільки у його існуванні ніхто не зацікавлений, у зв'язку з чим просив розірвати їх шлюб. В судовому засіданні представник позивача Шепелько Т.М. позов підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також додала, що позивач сімейні відносини із відповідачкою не підтримує, на примирення із відповідачкою позивач не погоджується. Просила задовольнити вимоги позивача.. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, в зв'язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача та його представника вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представниці позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] тобто сторони, 20 квітня 2007 року уклали шлюб який зареєстрували у виконкомі Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 05 (а.с.4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї, то суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 грудня 2011 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 40. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, за час шлюбу в сімї мали місце сварки та скандали, внаслідок чого останні два роки проживають окремо. Вважає, що їх шлюб існує формально, тому збереження шлюбу є недоречним оскільки у його існуванні ніхто не зацікавлений. У звязку із чим просив розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також додав, що відносини із відповідачкою не підтримує та на примирення з останньою не погоджується. Представник позивача [PERSON] просив суд задовольнити вимоги позивача з підстав на які послався останній. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала та суду пояснила, що з липня 2015 проживає окремо від позивача. Обставини щодо сварок, які мали місце за час шлюбу не оспорює. Вважає, що шлюб існує формально та у ньому не зацікавлена жодна із сторін. Представник відповідачки [PERSON] просив суд при ухваленні рішення врахувати те, що шлюб між сторонами існує без будь-яких ознак сім'їсамі сторони просять розірвати шлюб. Вислухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Зі свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 073514 вбачається, що [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 22 грудня 2011 року уклали шлюб який зареєстрували у виконавчому комітеті Гробівської сільської ради Герцаївського районного Чернівецької області, актовий запис № 40 (а.с.5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї, то суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам та інтересам дитини, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 червня 1998 року перебуває з відповідачкою у шлюбі зареєстрованому виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу дітей не мають. Через їх різні характери, за час шлюбу в їх сімї мали місце сварки та скандали, внаслідок чого їх шлюб проіснував лише один місяць. Оскільки останні 15 років сторони проживають окремо та спільне господарство як подружжям ними не ведеться, просив суд розірвати його шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка проти розірвання шлюбу із позивачем не заперечувала, так як її шлюб з позивачем існує лише формально, останні 15 років вони не живуть разом та наразі вона співмешкає з іншим чоловіком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-МИ № 092075, сторони 22 червня 1998 року уклали між собою шлюб зареєструвавши його у виконкомі Лунківської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 13 (а.с. 3). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що останні подружніх стосунків не підтримують більше пятнадцяти років, проживають окремо один від другого та спільне господарства як подружжям ними не ведеться. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно чч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї таким що суперечать їх інтересам, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved