Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 04217/000/2018 від 20 серпня 2018 року в розмірі 13 728,58 гривень, з яких 8 375 гривень - заборгованість по основному боргу, 3 740,35 гривень - заборгованість по відсотках, 1 613,23 гривень - пеня за період з 1 листопада 2018 року по 18 серпня 2019 року. Позов мотивує тим, що 20 серпня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір № 04217/000/2018, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 9 000 гривень, зі сплатою за користування кредитом 50 відсотків річних, з терміном погашення до 19 серпня 2019 року. Позивач свої зобов`язання по договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується меморіальним ордером № 315968 від 20 серпня 2018 року. Термін дії договору закінчився, про те відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 510, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 629, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Вертас М.М., яка діяла на підставі довіреності № 68/1/19 від 14 травня 2019 року, в судове засідання не з`явилась, в позові просила розгляд справи проводи у відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання 18 лютого 2020 року та 25 березня 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2018 року між позивачем, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» і відповідачем було укладено кредитний договір № 04217/000/2018 , згідно якого останній отримав кредит в розмірі 9 000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 315968 від 20 серпня 2018 року, зі сплатою 50 відсотків річних, терміном до 19 серпня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за таким становить 13 728,58 гривень, з яких 8 375 гривень - заборгованість по основному боргу, 3 740,35 гривень - заборгованість по відсотках, 1 613,23 гривень - пеня за період з 1 листопада 2018 року по 18 серпня 2019 року, що стверджується розрахунками заборгованості та пені, які стороною відповідача не оспорювались та не спростовувались. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, вимога про погашення заборгованості відповідачем проігнорована, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 04217/000/2018 від 20 серпня 2018 року в розмірі 13 728,58 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921 гривень судового збору.

Outcome: approved