Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції, актовий запис №520. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2001 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження сина, [PERSON], [INFO], сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сімю. Упродовж тривалого часу шлюб між сторонами існує лише формально, понад трьох років сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, остаточно втратили одне до одного почуття любові, тому подальше спільне проживання з відповідачем позивач вважає неможливим. Позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Пояснила, що розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін, оскільки упродовж тривалого часу сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. У той же час участь у вихованні дитини приймає як вона, так і позивач. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 20 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №047905 від 20 грудня 2001 року. Згідно даних свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №095571 від 15 травня 2002 року сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові. Рішення про розірвання шлюу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Судові витрати позивач прохає залишити за сторонами. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved