Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], та зобов'язати Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], а саме у графі «батько», записати «[PERSON]». Також просить змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Свій позов обґрунтовує тим, що він з 2012 року по 2014 року фактично мешкав з [PERSON]. В період спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. З 2017 року відповідач позбавляє його можливості приймати участь у вихованні сина, пояснюючи тим, що він не є біологічним батьком дитини. Таким чином, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки вважає себе батьком дитини і бажає приймати участь у його вихованні. В свідоцтві про народження сина він не записаний батьком, запис вчинено відповідно до ст.135 СК України. Тому, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Токмацького районного суду від 01.10.2018 року дана цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Токмацького районного суду від 19.11.2018 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконкому Токмацької міської ради Запорізької області в особі служби у справах дітей Токмацької міської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити, з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, надала письмовий відзив на позов, де зазначила, що не заперечує проти вимог позивача щодо визнання [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], та внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON], а саме у графі «батько», записати «[PERSON]». Однак відповідач категорично заперечила проти задоволення вимог позивача, щодо зміни прізвища дитини та стягнення з неї понесених позивачем судових витрат. Відповідач зазначила, що дійсно вона з позивачем деякий час спільно проживали, як подружжя, без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.2013 року, але відразу після народження сина, їх стосунки з позивачем стали псуватися, спільне сімейне життя не склалося по причині стійкого розладу подружніх стосунків внаслідок взаємного непорозуміння та сварок. Позивач часто був у нетверезому вигляді, сварився та ображав її. В зв'язку з чим вони з позивачем припинили спільні стосунки та спільне проживання як подружжя. Позивач з самого народження дитини не виконував своїх батьківських обов'язків, всіляко намагався ухилятися від них, в зв'язку з чим, нею при реєстрації сина відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані з її слів, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Вважає, що зміна прізвища дитини в супереч її бажанню, може порушити інтереси та права дитини, звички, прив'язаності до членів її сім'ї (в тому числі діда та баби) і т. д. Позивач з самого народження сина та по цей час не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, нехтує ними, не приймає ніякої участі у вирішенні важливих питань, пов'язаних з вихованням та матеріальним забезпеченням та утриманням дитини, жодним чином не піклується про стан здоров'я дитини, не забезпечує дитині належні умови для здорового зростання, а також духовного і фізичного розвитку, не намагається забезпечити належне медичне обслуговування, а також своїм негативним ставленням до неї, негативно впливає і на дитину. Позивач, навпаки, постійно створює умови та обставини життя, які мають негативний вплив на дитину, з'являється у нетверезому вигляді, свариться та ображає її у присутні сина, в зв'язку з чим в останні рази 05.07.2018 р. та 17.08.2018 р., на такі дії позивача, вона вимушена була викликати поліцію та подавати відповідні заяви стосовно агресивної поведінки позивача, що підтверджується листом № 7856 від 17.10.2018 року. На цей час син носить спільне прізвище разом з нею, наявність різних прізвищ може призвести до непорозумінь і до труднощів у спілкуванні з оточуючими його дітьми та людьми, і викликати у дитини в майбутньому відчуття «меншовартості», адже ця обставина буде негативно впливати на емоційний стан дитини. Син [PERSON] впевнено ідентифікує себе з прізвищем «[PERSON]», зміна якого негативно вплине на емоційний стан дитини та стан її психічного здоров'я, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вплине на обсяг прав, інтересів та обов'язків позивача щодо їх сина, тобто прізвище дитини жодним чином не впливає на законні права, інтереси та обов'язки позивача, як батька, щодо дитини. Також в зв'язку з тим, що позивач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, нехтує ними, не приймає ніякої участі у вирішенні матеріальних питань, пов'язаних з вихованням та утриманням дитини, жодним чином не піклується про стан здоров'я дитини, не забезпечує дитині належні матеріальні умови для здорового зростання, а також духовного і фізичного розвитку, не намагається забезпечити належне медичне обслуговування, відповідач заперечує проти вимоги позивача щодо стягнення з неї заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті та які позивач просить суд стягнути з неї. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача та просив задовольнити позов частково, а саме в частині визнання батьківства, а також внесення змін щодо відомостей про батька. В частині задоволення позовних вимог щодо зміни прізвища дитини та стягнення з відповідача судових витрат заперечив. Представник третьої особи Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову в частині визнання батьківства не заперечував, однак зазначив, що позовна вимога про внесення змін до актового запису про народження [PERSON], а саме у графі «відомості про батька» записати «[PERSON], суперечить чинному законодавству. Відомості про батька зазначаються на підставі паспорта батька. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Токмацької міської ради Запорізької області в особі служби у справах дітей Токмацької міської ради Атаманюкова Ю.О. в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, в частині визнання батьківства позовні вимоги підтримала, в частині зміни прізвища дитини поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Стаття 68 Конституції України зобов'язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживали і в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.2013 року, але при реєстрації сина відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані зі слів відповідача [PERSON], відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено [PERSON], громадянин України. Прізвище дитини зазначене як [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. Згідно з письмовими поясненнями відповідача, вона підтвердила, що позивач є батьком їх сина [PERSON], [INFO], з позовом в частині визнання батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON], а саме у графі «батько», записати «[PERSON]» згодна, проти задоволення позову в цій частині не заперечувала. Частиною 1 ст.82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Таким чином маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позову щодо визнання [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]. Позовна вимога про зобов'язання Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], а саме у графі «відомості про батька» записати «[PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити частково. В графі «відомості про батька» прізвище батька не може бути зазначене як «[PERSON]», в даному випадку зміна прізвища батька суперечить чинному законодавству. Відомості про батька зазначаються на підставі паспорта батька. Тому, необхідно внести зміни до актового запису про народження [PERSON] наступним чином - у графі «батько», записати «[PERSON]». Щодо вимог позивача про зміну прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», суд виходить з наступного. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 145 СК України установлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.ч. 3,5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. За приписами ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батько та мати дитини мають різні прізвища. Згідно з поясненнями сторін, вони не дійшли згоди щодо того, яке прізвище повинно бути визначене дитині. На даний час, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], прізвище дитини визначене як «[PERSON]». Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, враховуючи, що сторони не дійшли згоди, яке прізвище повинно бути визначене дитині та те, що позивач визнаний батьком дитини і визначено внести зміни у свідоцтво про народження дитини в графі «батько», записати «[PERSON]», суд не вбачає підстав для зміни прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», виходячи з наступного. Аналіз норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає або ні, її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Обґрунтування позовних вимог позивач зводить лише до позиції, що він є біологічним батьком, а тому повинні бути внесені відповідні зміни у прізвищі дитини, не беручі до уваги інтереси дитини. Хоча позивач й доводитися біологічним батьком дитини, однак суду не надано жодного доказу участі батька в житті дитини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині внесення змін в актовий запис щодо зміни прізвища дитини не можуть бути задоволені, оскільки це не відповідатиме інтересам дитини. Дитина ідентифікує себе з прізвищем «[PERSON]», зміна прізвища може негативно вплинути на емоційний стан дитини, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вилине на обсяг прав, інтересів та обов'язків позивача щодо його сина. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти вимог позивача щодо стягнення з неї судових витрат у зв'язку з тим, що позивач не виконує своїх батьківських обов'язків, оскільки стягнення судових витрат не залежить від виконання чи не виконання батьківських обов'язків, а покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позову частково із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 384,20 грн. В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: partial