Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500217495, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредит у сумі 47 644 грн. на принципах поворотності, платності та строковості, з кінцевим строком погашення до 18 липня 2014 року. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не у повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 500217495 від 15 липня 2011 року на загальну суму 65 032,07 грн., з якої 57 832,07 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 7 200 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500217495 від 15 липня 2011 року у сумі 65 032,07 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Ухвалою від 10 червня 2019 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500217495 від 15 липня 2011 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26-35). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором № 500217495 від 15 липня 2011 року, унаслідок чого станом на 23 грудня 2013 року виникла заборгованість в сумі 65 032,07 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 57 832,07 грн. та відсоткам за користування кредитом у сумі 7 200 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 500217495 від 15 липня 2011 року на загальну суму 65 032,07 грн., що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 6-16). Відповідачу була направлена вимога про погашення простроченої заборгованості, у якій було повідомлено відповідача про зміну кредитора у зобов`язанні, зазначено грошову вимогу, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж, що підтверджується копією відповідної вимоги (а.с. 36). На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконала та не бажає погашати заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 762 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved