Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 травня 2015 року по 05 квітня 2016 року працював на посаді директора дочірнього підприємства «Північтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради. Внаслідок несвоєчасної виплати йому заробітної плати за березень місяць 2016 року утворилась заборгованість в сумі 9\~090,46 грн. яку він просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання позивач не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх підступності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується . Згідно зі ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що наказом № 312к від 30 вересня 2015 року [PERSON] було прийнято на посаду директора дочірнього підприємства «Північтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради, а наказом № 08-к від 05 квітня 2016 року звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з ним не було проведено розрахунку, та не виплачено заборгованість з березня 2016 року. Стаття 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу В день звільнення з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, а саме [PERSON] було нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 9\~090,46 грн. , що підтверджується довідкою від 27 квітня 2016 року . Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача не виплачену заробітну плату в розмірі 9\~090,46 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України\~\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved