Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що з відповідачкою [PERSON] він знаходився у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1996 року по 04.02.2013 року. Шлюб їх розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У період шлюбу, за сумісні кошти, вони придбали з відповідачкою [PERSON], на підставі договору купівлі- продажу від 16.11.2011 року, трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована на праві власності на відповідачку [PERSON] Оскільки майно - квартира, набуте ними під час шлюбу, просив суд поділи майно, набуте у період шлюбу подружжям, визнати право власності на ? частину вказаної квартири за ним та відповідачкою. Крім того, 16.05.2012 року ним було укладено кредитний договір з ПАТ «КредіАгріколь Банк» № 1/1160384 і у якості забезпечення виконання зобов'язань, було укладено договір іпотеки, за яким відповідачка [PERSON] передала в іпотеку вказану квартиру, а також укладено договір поруки. У договорі на отримання кредиту, відповідачка розписалася про те, що вона дає згоду на отримання кредиту. Отримані за кредитним договором грошові кошти були витрачені на повернення отриманих за договором позики грошей для придбання їх квартири та на інші їх цілі. Після розірвання шлюбу він сплатив залишок не погашеного кредиту та відсотків у сумі 137 639 грн. Оскільки квартира була придбана ними у період шлюбу, грошові кошти були взяті у кредит для погашення позики на придбання квартири і на потреби сім'ї, просив суд поділити майно, набуте подружжям у період шлюбу, визнати за ним та відповідачкою право власності за кожним по 1/2 частині квартири, стягнути з відповідачки 1/2 частину сплачених ним грошових коштів після розірвання шлюбу у рахунок погашення кредиту у сумі 68 819 грн. 85 коп. 04.03.2014 року позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати за кожним із подружжя право власності на 1/2 частину спірної квартири, стягнути з відповідачки 47 819 грн. 85 коп. коштів, сплачених ним у рахунок погашення кредитних зобов'язань. У судовому засіданні позивач позов підтримав за останньою уточненою позовною заявою, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, суду пояснив, що спірна квартира була придбана подружжям у період шлюбу, отримані за кредитним договором кошти повертав він, оскільки відповідачка ніде не працювала. Частково кошти пішли на погашення грошових коштів за позикою, оскільки вони такі кошти позичали у друзів коли купляли спірну квартиру, частково на потреби сім'ї. Крім того, після розірвання шлюбу він сплатив до банку повністю грошові кошти за кредитним договором, у теперішній час кредит погашено у повному обсязі. Відповідачка не працювала, грошові кошти він давав їй на погашення кредиту, а вона ходила до установи банку і їх сплачувала. Так вона сплатила 21 000 грн., але довести це він не може, тому погоджується що 21 000 грн. грошових коштів, які були сплачені відповідачкою вже після розірвання їх шлюбу, сплачені нею, оскільки вона вносила їх до установи банку, тому уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки суму 47 819 грн. 85 коп., про що надав уточнену письмову заяву. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримав його позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] з позовом згодна частково. Суду пояснила, що не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири, оскільки квартира придбана ними у період шлюбу. Позовні вимоги у частині стягнення з неї суми грошових коштів не визнає, оскільки вона ніде не працює, на утриманні має неповнолітнього сина на якого отримує від позивача аліменти, які є не достатніми для утримання дитини, позивач не несе витрат по утриманню квартири, не сплачує квартплату і комунальні послуги, тому просила у цій частині позов залишити без задоволення. Представники відповідачки [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами згодні частково, не заперечують проти поділу спільного майна подружжя- квартири, визнання за позивачем та відповідачкою за кожним по 1/2 частині спірної квартири, але заперечують проти стягнення з відповідачки суми грошових коштів, сплачених за кредитним договором. Враховуючи матеріальне становище відповідачки, яка має на утриманні неповнолітнього сина, ніде не працює, а відповідач має досить високий дохід, просять відмовити у задоволенні позивачу позовних вимог у частині стягнення з відповідачки суми грошових коштів. Представник третьої особи ПАТ «КредіАгріколь Банк» у судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників позивача і відповідачки, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним. Позивач [PERSON] перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1996 року ( а.с. 13) по 04.02.2013 року, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя ( а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.15), якому зараз 17 років. У період шлюбу, за сумісні кошти, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], на підставі договору купівлі- продажу від 16.11.2011 року придбали у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована на праві власності на відповідачку [PERSON] ( а.с.16-19). Відповідно до ст.. 60 СК України, майно, придбане подружжям у період шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві загальної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба та ін..) самостійного заробітку ( доходу). Згідно ст.. 63 СК України, чоловік та дружина мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно набуте ними у період шлюбу, але на підставі договору дарування чи у порядку спадкування; майно набуте ними у період шлюбу, але на кошти, які належать йому, їй особисто. Оскільки спірна трикімнатна квартира придбана [PERSON].і [PERSON] у період шлюбу, що підтвердили сторони у судовому засіданні, суд вважає підлягаючими задоволенню позовні вимоги позивача у частині поділу майна, набутого подружжям у період шлюбу та визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину спірної квартири. 16.05.2012 року позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір з ПАТ «КредіАгріколь Банк» № 1/1160384 ( а.с.26-35). [PERSON], своєю письмовою заявою від 16.05.2012 року ( а.с.36) дала згоду на укладання її чоловіком [PERSON] з ПАТ «КредіАгріколь Банк» кредитного договору, з умовами кредитного договору ознайомлена. 16.05.2012 року між ПАТ «КредіАгріколь Банк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] забезпечила вимоги Іпотекодержателя, що випливають з умов кредитного договору № 1/1160384 від 16.05.2012, укладеного між Іпотекодержателем та [PERSON] та передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с.86-89), а також уклала 16.05.2012 року договір поруки ( а.с. 92-93). Як вбачається з довідки ПАТ «КредіАгріколь Банк» від 23.01.2014 року № 2807/36, [PERSON] мав у банку кредит, згідно кредитного договору № 1/1160384 від 16.05.2012 року та станом на 23.01.2014 року кредит погашений повністю, заборгованість відсутня ( а.с. 100). Квитанцією № 274509 від 22.01.2014 року підтверджено, що [PERSON] сплатив у ПАТ «КредіАгріколь Банк» 102 356 грн. 54 коп. у дострокове погашення договору № 1/1160384 від 16.05.2012 року ( а.с. 101). Відповідно до ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї та сплати коштів за договором., такий з подружжя право особистої власності на таке майно не набуває, а має право в майбутньому на компенсацію витрат на оплату кредитних платежів. Кредитні кошти були отримані позивачем [PERSON] за кредитним договором від 16.05.2012 року, отримані в інтересах сім'ї, що підтвердили сторони у судовому засіданні. Залишок кредитних коштів сплачувався [PERSON] вже після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою [PERSON], а також одноразово ним було 22.01.2014 року сплачено у рахунок погашення кредитного зобов'язання 102 356 грн. 54 коп. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] сплачено у рахунок погашення за кредитним зобов'язанням [PERSON], після розірвання шлюбу, 21 000 грн., що визнав у судовому засіданні позивач, тому, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму 47 819 грн. 85 коп. ( 137 639,71: 2= 68 819 грн. 85 коп - 21 000= 47819,85). Доводи відповідачки і її представників про те, що відповідачка ніде не працює, на утриманні має неповнолітнього сина, 1996 року народження, якому на час розгляду справи судом виповнилося 17 років, на утримання якого отримує з позивача [PERSON] аліменти за рішенням суду, тому у стягненні з неї суми 47 819 грн. 85 коп. необхідно відмовити, не є підставою для відмови у стягненні з відповідачки такої суми. У зв'язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги позивача у повному обсязі підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved