Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просив суд: -Стягнути з Приватного акціонерного товариства « СК Провідна» на користь [PERSON] пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 14\~426,14 грн.; -Стягнути з Приватного акціонерного товариства « СК Провідна» на користь [PERSON] інфляційне збільшення суми в розмірі 2\~815,85 грн.; -Стягнути з Приватного акціонерного товариства « СК Провідна» на користь [PERSON] 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 457,97 грн. -Стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 79\~949, 44 грн. -Судові витрати покласти на відповідачів. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засіданя повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Також надав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. Відповідач \~ПрАТ «Страхова\~компанія «Провідна»подав відзив на позовну заяву, відповідно до яких в задоволенні позову просив відмовити. Третя особа - Пр АТ « СК « ВУСО» до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлена належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 17.05.2018 року о 20 годині 58 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки Volksvagen Passat, BSA 2999 рухаючись по вул. Сонячна в м. Одесі при виїзді з другорядної дороги з вул. Тіниста, не надав перевагу в русі автомобілю марки Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 27.01.2011 року. Вина [PERSON] встановлена постановою Суворівського районного суду м. Одесі від 19.07.2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ « СК ВУСО» відповідно до полісу АК/3387004 від 13.10.2017 року. 01.06.2018 року позивачем до ПрАТ « СК ВУСО» подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в порядку ст. 33 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В процесі оформлення документів для отримання страхового відшкодування страховик « СК ВУСО» у липні 2018 року повідомив позивача про те, що на момент ДТП автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у ПрАТ « СК Провідна», у зв`язку із чим позивачем була подано повідомлення про ДТП до ПрАТ « СК Провідна». Згідно висновку №82-18 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 229580,61 грн., а вартість самого автомобілю становить 202\~042,43 грн.. Відповідно до п.30.2 ст. 30 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку № 98-18 від 04.10.2018 року ринкова вартість автомобілю марки Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням аварійних пошкоджень після ДТП, яка відбулась 17.05.2018 року визначається рівною 74\~265,32 грн. Відповідно до полісу серії АМ № 01265572 від 05.08.2017 року ліміт відповідальності страховика складає 200\~000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, 100\~000 грн. за шкоду заподіяну майну потерпілого. 13.02.2019 року на рахунок позивача відповідачем ПрАТ « СК Провідна» було перерахована сума страхового відшкодування в розмірі 99500 грн. Оскільки розмір матеріальної шкоди причинений позивачу перевищує ліміт страховика ПрАТ « СК Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 01265572 від 05.08.2017 року, то обов`язок по виплаті різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди лежить на винуватці ДТП. Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ст.. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.36.2 ст. 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик зобов`язаний протягом 15 днів з дня узгодження з особами, що мають право на відшкодування, розміру страхового відшкодування ( складається акт погодження), але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити його або відмовити у виплаті. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 вищезазначеного закону, у випадку недотримання страховиком зазначених строків, страховик відшкодовує за кожен день прострочення пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, діючою за період за який нараховується пеня. Згідно ст.. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пунктом 3 ст. 20 Закону України « Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачені договором строк. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України передбачено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 611\~ЦК України\~передбачено,\~що \~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: сплата\~неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.3 ст. 20 Закону України « Про страхування», страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати ( страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пеня у розмірі двох ставок НБУ, тобто 36% від суми, яка була виплачена страховою компанією, в розмірі 99500 грн. за період з 19.09.2018 року по 12.02.2019 року дату виплати за 147 днів становить 14\~426,14 грн. Три відсотки річних за 56 днів від суми в розмірі 99500 грн. становить 457,97 грн. Вищезазначені суми також підлягають стягненню з страхової компанії на користь позивача. Крім того позивач просить стягнути інфляційні збитки за грудень 2018 року та січень 2019 року, виходячи із індексу інфляції 100,8 та 101 в розмірі 2\~815,85 грн. Згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індексом споживчих цін є показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; порогом індексації є величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 р. № 911-УІІІ, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» стосовно порогу індексації, відповідно до ч. 1 ст. 4 якого індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Отже, з правового аналізу статті 4\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року становить 103 відсотки. За даним зобов`язанням можливість нарахування індексації виникає у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу 103 відсотки. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року по справі № 127/8260/17-ц. Натомість, зі складеного позивачем розрахунку суми індексації вбачається, що в жоден з місяців, за які позивач просив стягнути суми індексації, величина індексу споживчих цін не перевищила встановленого законом порогу у 103 відсотки. А, відтак, правових підстав для стягнення суми індексації за період з грудня 2018 по січень 2019 року не має, у зв`язку із чим в даній частині вимог суд вважає за необхідне відмовити. Згідно акту виконаних робіт за №2412-1 від 24.12.2018 року, виданого ФОП [PERSON] позивачем була витрачена та сплачена на відновлювальний ремонт свого автомобілю марки Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] сума в розмірі 179\~949,44 грн., що підтверджується квитанціями від 06.11.2018 року, 22.11.2018 року, 10.12.2018 року та 24.12.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч.1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 79\~949,44 грн. Також позивач просить суд стягнути на його користь судовий збір в розмірі 1307,69 грн. та 704,80 грн., витрати за проведення автотоварознавчого експертного дослідження в розмірі 2800 грн. та 1000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8400 грн. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі. Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалась у справі тими особами, які одержали за це оплату. Самі лише докази укладання угоди про надання правової допомоги не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат. Ні позивачем, ні представником позивач до суду не надано детального розрахунку витрат часу, витраченого представником позивача на вивчення справи в суді, на участь у судовому розгляді та вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та із чого представник виходив, визначаючи його вартість. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у вимозі про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених судових витрат на правову допомогу слід відмовити. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов`язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial