Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який просив задовольнити, з підстав визначних в позовній заяві, та вказав, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору станом на 03.09.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 16690,29 швейцарських франків, що еквівалентно за курсом НБУ 380100,61 грн., яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту: 15 526,78 швейцарських франків; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 1 151,90 швейцарських франків; - заборгованість по підвищеним відсоткам: 11,61 швейцарських франків. 08.10.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 24.12.2015 року представником позивача до суду була подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 18.11.2015 року, 24.12.2015 року відповідачі в судове засідання не з'явились, повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. 08.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 056-2008-2308 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 19 860,00 швейцарських франків, зі сплатою процентів у розмірі 12,95 % річних. Строк користування кредитом встановлено до 01.07.2028 року. 01.04.2009року між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №056-2008-2308 від 08 липня 2008 року (далі - Додаткова угода 1 до Кредитного договору), відповідно до умов якої Сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: -з 01 квітня 2009 року по 12 квітня 2009 року включно: а) базова процентна ставка - 9,71 (дев'ять цілих сімдесят одна сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 29,13 (двадцять дев'ять цілих тринадцять сотих) % річних. -з 13 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року включно: а) базова процентна ставка - 12,95 (дванадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 38,85 (тридцять вісім цілих вісімдесят п'ять сотих) % річних. 13.04.2009року між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №056-2008-2308 від 08 липня 2008 року (далі - Додаткова угода 2 до Кредитного договору), відповідно до умов якої Сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: -з 13 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року включно: а) базова процентна ставка - 9,71 (дев'ять цілих сімдесят одна сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 17,71 (сімнадцять цілих сімдесят одна сота) % річних. -з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2015 року включно: а) базова процентна ставка - 13,72 (тринадцять цілих сімдесят дві сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 21,72 (двадцять одна ціла сімдесят дві сотих) % річних. - з 01 квітня 2015 року: а) базова процентна ставка - 12,95 (дванадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 20,95 (двадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. Пунктом 1.1.4. Додаткової угоди 2 до Кредитного договору визначає, що у разі виникнення у Позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду, вказаному в п.п. 1.1.1. Договору, та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення Позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: а) базова процентна ставка - 12,95 (дванадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 20,95 (двадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором 08.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] (Поручитель), було укладено договір поруки №056-2008-2308-Р (надалі - Договір поруки), за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору №056-2008-2308 від 08 липня 2008 року, укладеного між кредитором і Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 13 квітня 2009 року між Кредитором та Поручителем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №056-2008-2308-Р від 08 липня 2008 року, відповідно до п.1.2. якої Поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними. Судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки за кредитним договором, та надав відповідачу 1 кредитні кошти у розмірі 19 860,00 швейцарських франків, що підтверджується меморіальним ордером №0562915СНР000852 від 08.07.2008 року та випискою з особового рахунку Відповідача 1 за 08.07.2008 року. Однак, в порушення умов Кредитного договору в частині обов'язку забезпечувати погашення грошових зобов'язань згідно графіку погашення кредиту відповідач 1 належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього виникло прострочене зобов'язання з погашення кредиту. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 1 обов'язку, щодо своєчасного погашення заборгованості по поверненню кредиту, позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою про погашення заборгованості від 09.06.2015 року (а.с. 42). Зазначена вимога була особисто отримана [PERSON], підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43). Проте, зазначена вимога залишилась без виконання та реагування, що і стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України). Отже, двостороннім правочинами притаманна наявність взаємоузгодженого волевиявлення двох осіб, спрямованого на виникнення єдиного правового результату, покликаного забезпечити реалізацію обопільної чи самостійної мети кожної з цих осіб. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд відзначає, що зазначені вище договори підписані в двосторонньому порядку сторонами без будь - яких зауважень і застережень, в судовому порядку не визнані недійсними. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтями 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, факт наявності заборгованості у відповідача 1 перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем 1 не спростований тому позовні вимоги щодо стягнення боргу, що складає: - заборгованість за тілом кредиту: 15 526,78 швейцарських франків; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 1 151,90 швейцарських франків; - заборгованість по підвищеним відсоткам: 11,61 швейцарських франків, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України). З огляду на зазначене вимога про солідарне стягнення є правомірною. Як зазначалося судом вище відповідачі своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористалися, свій розрахунок чи контр розрахунок не надали, відтак суд виходить з наявних в матеріалах справи документів про те, що вищезазначена заборгованість утворилася за Кредитним договором. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами.

Outcome: approved