Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем [PERSON] та АКБ «РайффайзенБанк Україна» правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» (надалі Банк) 15.06.2006 року було укладено договір №ML-099/453/2006, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000.00 доларів США із встановленням фіксованої відсоткової ставки 11.00. Відповідач в свою чергу відповідно до п. 1.1 ст. 1 ч. 2 кредитного договору зобов»язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у кредитному договорі. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 11.01.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 590.09 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом в сумі 10 453.70 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 2 136,39 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №SR-009/453/2006 від 15.04.2008 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача підтримала в повному обсязі позовні вимоги та просила суд про їх задоволення. Проти прийняття судом заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за їх відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні було встановлено, що між відповідачем [PERSON] та АКБ «РайффайзенБанк Україна» правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» 15.06.2006 року було укладено договір №ML-099/453/2006, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000.00 доларів США із встановленням фіксованої відсоткової ставки 11.00. Відповідач в свою чергу відповідно до п. 1.1 ст. 1 ч. 2 кредитного договору зобов»язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у кредитному договорі. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 11.01.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 590.09 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом в сумі 10 453.70 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 2 136,39 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №SR-009/453/2006 від 15.04.2008 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. Позичальнику та поручителю Банком було направлено вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором 08.02.2017 року, проте станом на день подачі позову до суду вимоги ними виконані не були, в зв»язку з чим Банк був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ч. 1 ст. 629 ЦК України. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно п. 2 ст. 1015 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти, належні йому. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки відповідачами не виконуються належним чином зобов»язання за кредитним договором, порушуються його умови, заборгованість підлягає стягненню з них на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 5 134.27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved