Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів посилаючись на те, що 17.09.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 294/08/14-12-ZNv, на підставі якого банк надав кредит на споживчі цілі в сумі 32\~500 дол. США, 25.09.2009р. було укладено Договір №1 до вище зазначеного договору і строк користування кредитними коштами встановлено по 17 березня 2025 року зі сплатою 14% річних. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивачем було укладено договори поруки із [PERSON] №260 та [PERSON] №261. Позивачем свої зобовязання за даним кредитним договором виконано в повному обсязі на відміну від відповідача[PERSON], яка порушила умови договору і станом на 27.10.2015 року має заборгованість у розмірі 36\~950,33 дол. США та 157\~644,12 грн. з яких 2 829,00 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 24 883,86 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 8 957,26 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 280,21 доларів США поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 152\~644,12 грн. сума пені з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами, 5000,00 грн. порушення умов кредитного договору п.3.3.7., які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу в його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі про час та місце судового засідання неоноразово повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення з поштампу про повернення судових повісток за терміном зберігання (а.с.59,61,63,79,81). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 17.09.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та відповідачем по справі, [PERSON] було укладено кредитний договір № 294/08/14-12-ZNv(а.с.9-10). У відповідності до п.п.1.1 -1.3 даного кредитного договору позивач надав кредит на споживчі цілі у сумі 32 500 доларів США, 25.09.2009р. було укладено Договір №1 до вище зазначеного договору і строк користування кредитними коштами встановлено по 17 березня 2025 року зі сплатою 14% річних(а.с.12). Згідно п. 2.3 договору №1 повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами здійснюється позичальником щомісячно згідно Графіку повернення кредиту. Згідно з п.2.5 кредитного договору несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п.2.7 договору, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставлене майно. П. 2.7 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно у валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Санкції за невиконання зобовязань встановлені розділом 4 кредитного договору. Так, п.4.1 договору передбачає, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №294/08/14-12-ZNv між ПАТ «Банк Форум» та відповідачами по справі, [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №261, №260 від 17.09.2008 року (а.с.12 зворот 13, 13 зворот 14). Згідно п.2.1 договору поруки поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання зобовязань за кредитним договором та даним договором боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] станом на 27.10.2015 року має заборгованість у розмірі 36\~950,33 дол. США та 157\~644,12 грн. з яких 2 829,00 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 24 883,86 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 8 957,26 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 280,21 доларів США поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 152\~644,12 грн. сума пені з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами, 5000,00 грн. порушення умов кредитного договору п.3.3.7. (а.с.4-7) Про дану обставину відповідачів повідомлялось, що вбачається з надісланого повідомлення від 02.11.2015 р. (а.с.8), однак будь-яких дій по виконанню своїх зобовязань вони не виконали. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 року (а.с.25). П.5 ч.1 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З врахуванням ч.1 ст.554 ЦК України, згідно якої, у разі укладення договорів поруки на виконання одного і того самого зобовязання кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники. Тому по кожному кредитному договору та договорах поруки відповідачі повинні відповідати солідарно, однак, окремо від іншого поручителя. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови вищевказаного договору. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому основний закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст.\~192\~та ч. 3 ст.\~533 ЦК України\~використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобов'язаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є\~Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 533 ЦК України. Судом встановлено, що кредит правомірно наданий в іноземній валюті відповідно до вимог\~Цивільного кодексу України\~та\~Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Розрахунок заборгованості, що залишилася по кредиту та інші подані документи підтверджують, що відповідач неналежно виконує взяті на себе по кредитному договору зобов'язання, внаслідок чого виникла зазначена вище сума заборгованості по сплаті кредиту процентів за його користування, комісії та пені. Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем правомірно нарахована заборгованість за умовами кредитного договору № 294/08/14-12-ZNvвід 17.09.2008 року та Договором №1 від 25.09.2009р., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved