overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на час навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі заяви і до закінчення терміну його навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є його рідним батьком. Шлюб його батьків розірваний і до його повнолітня з нього стягувалися аліменти на користь його матері на його утримання. На даний час він є студентом другого курсу Дніпропетровського коледжу ракетно-космічного машинобудування ДНУ. Він навчається на денній формі навчання. На час навчання він проживає в м.Дніпропетровську, має великі витрати з оплати проїзду. Окрім цього, у нього є додаткові витрати на харчування та інші необхідні речі. Ніяких самостійний джерел доходу він не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від матері він таку матеріальну допомогу одержує. Його батько по своєму матеріальному положенню може надавати йому матеріальну допомогу на час його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, постільки він працює та має регулярний заробіток. В судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та подав свої заперечення, але в ході розгляду справи позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов на підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ніяких самостійний джерел доходу позивач не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від своєї матері позивач таку матеріальну допомогу одержує. Відповідач є працездатним, тому може сплачувати аліменти на час навчання сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] .\~ На сьогоднішній день у вказаній квартирі, окрім позивача зареєстрований його син [PERSON] , донька [PERSON] та дружина [PERSON] .\~ Однак\~ з 2009 року відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, їх особистих\~ речей\~ в житлі не має, на даний час вони\~ проживають на території Російської Федерації.\~ Нещодавно позивач вирішив продати належну йому квартиру, однак наявність зареєстрованих в ній відповідачів чинить йому в цьому перешкоди, чим\~ порушується\~ його право вільно розпоряджатись\~ своєю власністю.\~ Посилаючись на\~ вказане, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищезазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали кожен окремо заяву, в яких позов визнали в повному обсязі та просили розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2010 року підтверджується, що\~ [PERSON] \~ в порядку спадкування після [PERSON] , належить\~ квартира [ADDRESS] . (а.с. 13) З довідки, виданої ПП «Житлово-експлуатаційна дільниця №1» від 21.11.2019 року\~ та відповідей ЦНАП вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані\~ відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~ (а.с. 7) Згідно\~ копій паспортів\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] останні\~ зареєстровані\~ з 2010 та 2012\~ років відповідно за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10,11,12) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності\~ та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи, що\~ дослідженими\~ доказами, доведено, що відповідачі\~ не проживають\~ в належній\~ позивачу квартирі\~ майже\~ 10\~ років,\~ а їх\~ реєстрація створює йому перешкоди\~ у реалізації\~ свого права власності, та враховуючи\~ визнання позову відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого, подружні стосунки у них не складаються, в них не має спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, вони не бажають бути разом. Він переконався, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечитиме його інтересам та інтересам їх дитини. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу та поновлення стосунків. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилася, була повідомлена про розгляд справи належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. На підставі ст.224 ЦПК України, судом винесена ухвала про \~заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 1992 року, про що свідчить актовий запис №75, зроблений у Палаці урочистих подій м.Одеси. Мають повнолітнього сина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу статті \~51 Конституції України шлюб ґрунтується на \~вільній \~згоді \~жінки \~і чоловіка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам \~їхніх \~дітей, \~що мають істотне значення. \~\~\~ В сім'ї склалися ненормальні стосунки, на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з березня 2013 року стосунки між ними погіршились та вони фактично припинили шлюбні стосунки. Сімейне життя не склалось з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, в зв'язку з тим, що втрачено почуття любові та поваги. Мешкають окремо, загальне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. 30 березня 2014 року відповідачка звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за ії відсутністю. Зазначає, що згодна з обставинами, які позивач виклав в позовній заяві в повному обсязі, заперечень не має, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2007 року, про що свідчить актовий запис № 398, зроблений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з березня 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони психологічно несумісни, в них різні погляди на основні питання подружніх стосунків, обов'язків чоловіка та дружини у родині. Між ними виникали постійні суперечки, вони не могли порозумітися та досягнути компромісу. Поступово вони втратили один до одного почуття любові та поваги, за взаємною згодою у лютому 2013 року припинили сімейні відносини. З того часу вони мешкають окремо, спільним побутом не пов'язані. Шлюб носить формальний характер. Вони не бажають бути разом, кожен з них живе своїм життям. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майнових спорів немає. Сторони в судове засідання не з'явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за іх відсутністю. Надають згоду на розірвання шлюбу, оскільки з лютого 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не ведуть. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. [PERSON] виявила бажання про вибір дошлюбного прізвища «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1994 року, про що свідчить актовий запис № 18, зроблений Виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Мають повнолітню доньку. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з лютого 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не мають. Сторони згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання про вибір дошлюбного прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з жовтня 2013 року вони не підтримують подружні стосунки, за час спільного проживання переконалися, що у них не має спільних інтересів. Вони не мають бажання бути разом, кожен живе своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого. Не ведуть спільного господарства. Сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими. Майнового спору не має. В судовому засіданні позивач пояснив, що вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору між ними немає. За домовленістю дитина залишиться проживати з матір'ю, а він буде брати участь у вихованні дитини. Вважає, що примирення неможливо. Наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що заперечує проти розірвання шлюбу, бажає зберегти сім'ю. Підтвердила що вони на теперішній час проживають окремо, а вже рік не підтримують подружні стосунки, спроб для примирення вони не робили. Виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 січня 2011 року, про що Другим Приморським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 3. Мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в сім'ї склалися ненормальні стосунки, з жовтня 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, з лютого 2015 року проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини та вона має на меті розірвати шлюб. З відповідачем не проживають разом більше п'яти років, тому вважає, що подальше збереження шлюбу не виявляється можливим. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Сторони звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю. Надають згоду на розірвання шлюбу, оскільки з 2010 року по теперішній час шлюбні стосунки не ведуть. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Дитина залишиться проживати з матір'ю. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2004 року, про що свідчить актовий запис № 26, зроблений Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з 2010 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди а вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. В останні роки між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій один до одного. Відповідач ставиться до неї грубо та неуважно, через це вона була змушена розірвати сімейні стосунки. Понад рік вона має фактичні відносини з іншим чоловіком, з яким проживає однією сімє'ю. З того часу вона остаточно не підтримують жодних шлюбно - сімейних стосунків. Тобто їх сім'я остаточно розпалась із-за непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відновити сімейні відносини і існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Сторони звернулись до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки з лютого 2013 року по теперішній час шлюбні стосунки не ведуть. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Дитина залишиться проживати з матір'ю. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року, про що свідчить актовий запис № 686, зроблений Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з лютого 2013 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що після реєстрації шлюбу і до вересня 2015 року сторони проживали однією сім?єю. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року проживання сторін однією сім?єю було припинено. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що проявилось в постійних сварках та конфліктах, які виникали між подружжям більше року до залишення відповідачем сім?ї та негативно впливали на їх психіку та психіку їх дітей. Подружжя проживає окремо, місце мешкання відповідача позивачеві невідоме. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. Діти подружжя проживають з матір?ю. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду 30 листопада2017 року заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання повтороно не зявився, викликаний за місцем своєї реєстрації, про поважність причин не явки суд не повідомлено. Суд вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, про що свідчить актовий запис №995 зроблений першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №066538). Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Маре».

Outcome: approved