Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] кошти в сумі 57 000 грн. 00 коп. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 118481 від 26.07.2017 року, відповідно до якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER]. 30 жовтня 2017 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та підйомника «Діно» д.р.н. 000 під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року, зміненою Апеляційним судом м. Києва від 29.01.2018 року в частині накладення адміністративного стягнення [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до рахунку-фактури № СМУ 00027883 від 08.11.2017 року та акту виконаних робіт № СМУ 00027883 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 71 097,86 грн. Відповідно до умов страхування, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 57 000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року було відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами були отримані відповідачем 21.01.2019 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року, 30.10.2017 року о 12 год. 45 хв. водій [PERSON] керуючи підйомно-транспортним засобом «Діно» по вул. Кудрявський узвіз, 14-е в м. Києві, виконуючи будівельні роботи за допомогою підйомника не дотримався вимог безпеки стосовно самовільного руху механізму, чим створив небезпеку для руху автомобіля марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження, чим порушив п. 1.5 ПДР України. Даною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 118481 від 26.07.2017 року. Згідно акту виконаних робіт від 11.12.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] в наслідок його пошкодження у ДТП становить 71 097,86 грн. Відповідно до страхових актів № UA2017103000027/L01/03 від 22.11.2017 року та № UA2017103000027/L01/04 від 12.12.2017 року складених ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», розмір страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 57 000,00 грн. На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 118481 від 26.07.2017 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 23.11.2017 року та 13.12.2017 року перерахувало для відновлення пошкодженого автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 57 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8624 від 23.11.2017 року на суму 39936,51 грн. та платіжним дорученням № 9487 від 13.12.2017 року на суму 17063,49 грн. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.22.1. ст.21 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» направило на адресу [PERSON] лист від 24.04.2018 року з вимогою про відшкодування шкоди, проте вказана вимога відповідачем залишилася не виконана. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» необхідно стягнути кошти в сумі 57 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 762 грн. 00 коп.

Outcome: approved