Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 13 серпня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість відповідача, станом на 30 квітня 2017 року, становить 19266,98 грн. Просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 13 серпня 2013 року в сумі 19266,98 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, суд вважає безпідставним покликання представника позивача на укладення кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем згідно анкети-заяви про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 13 серпня 2013 року, оскільки у такій анкеті не зазначено, що відповідачу [PERSON] надано саме кредит чи кредитну карту та у випадку його надання розмір такого кредиту, не зазначено номер карти, наданої відповідачу, процентну ставку такого кредиту, а також тариф, за яким обслуговуватиметься кредитна картка. Також, згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте представником позивача не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо надання ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачу [PERSON] кредиту саме у розмірі 700,00 грн. з процентною ставкою у розмірі 30,00% та на умовах якого саме тарифу, а відтак суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed