Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19 вересня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 58/ЕК/2008-980, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 20000 гривень строком до 16.09.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 36 відсотків річних. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до яких вони зобов'язалися відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, внаслідок чого станом на 02 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитом склала 46124,37 грн.. Просить суд стягнути з відповідачів вищезазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засідання не з'явились і від них не надійшло повідомлення про причину неявки. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 58/ЕК/2008-980 (а.с. 5-6), за умовами якого [PERSON] зобов'язується повернути позивачу заборгованість за кредитом у повному обсязі, а також сплатити відсотки за його користування в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. Пунктом 3.1.2.2. вищевказаного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений у п. 3.1.1. цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконані Позичальником) у розмірі 70% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків повернення Кредиту Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пунктом 8.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору за порушення строків повернення Кредиту та/чи сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню Кредиту та/чи сплати відсотків вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до яких вони зобов'язалися відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с. 7-9). Відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, внаслідок чого станом на 02 жовтня 2013 р. виникла заборгованість в розмірі 46124,37 грн., що підтверджено розрахунком суми заборгованості (а.с. 4). Відповідач [PERSON] заявив про застосування наслідків спливу позовної давності. Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло 09.10.2008 р., тобто саме з цього дня позивач довідався про порушення свого права, та як наслідок розпочався відлік позовної давності. Відповідно до положень ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки позивач довідався про порушення свого права 09.10.2008 р., то строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, закінчився 08.10.2011 р.. Позов подано 10.01.2014 року, тобто пропущений строк звернення до суду. Про існування заборгованості банк знав, що підтверджується розрахунком заборгованості. Ніяких заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від ПАТ КБ «НАДРА» до суду не надходило. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed