Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] посилаючись на те, що 23 серпня 2007 року між ними було укладено договір №6045 «Про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної карти та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою». Згідно умов договору [PERSON], як працівник банку (на момент укладення договору відповідач працював на посаді керуючого філії – Покровське відділення №3012 ВАТ «Ощадбанк») було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 2800 грн. строком на один рік, з платою за користування кредитом відсотків в розмірі 10,5% річних (при погашенні кредиту та відсотків за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним) на споживчі цілі. Відповідно до п.1.1. Договору – Банк відкриває Клієнту картковий рахунок (далі - Картрахунок) №26256502610 в гривні, для обліку коштів до запитання й здійснення операцій по ньому на умовах цього договору, зазначених в Додатку 1, та відповідно нормативних актів Національного банку України і правил МПС. Укладаючи 23.08.2007 року з банком договір, [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, зі всіма своїми правами та обов’язками, що підтверджується додатком №1 до вищенаведеного договору «Повідомлення про кредитування». Згідно умов кредитування та п.7.1. Банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 2800,00 грн. Так, гідно п.7.2.1. Договору відповідач зобов’язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 10,5% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку, проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 13% річних. Так, у зв’язку зі звільненням відповідача з посади водій-інкасатор ТВБВ І типу №10003/0280 філії – Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», за власним бажанням від 17.01.2013 року – встановлений ліміт кредиту був скасований. На адресу [PERSON] надсилалися листи повідомлення з вимогою погасити кредит, але з невідомих причин листи повідомлення залишились зі сторони відповідача без уваги. Лист повідомлення відповідачу було надіслано 01 березня 2013 року №109 згідно якого [PERSON] пропонувались погасити заборгованість в строк до 29 березня 2013 року. Але даний лист був проігнорований зі сторони відповідача, кредитна заборгованість станом на 26 листопада 2013 року – непогашена. Відповідно до викладеного та у зв’язку з тим, що відповідач з лютого 2013 року припинив здійснювати погашення кредиту та припинив сплачувати проценті, із-за чого за договором виникла кредитна заборгованість станом на 02.12.2013 року в сумі 3891 (три тисячі вісімсот дев’яносто одна) гривня 26 (двадцять шість) коп., а саме: - прострочена заборгованість по кредиту – 3511,29 грн.; - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 301,17 грн; - нараховані відсотки за листопад 2013 року – 78,80 грн. В зв’язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3891,26 грн. за кредитним договором та судові витрати в розмірі 229,40 грн. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що відповідно до укладеного договору №6045 від 23.08.2007 року, [PERSON] 23.08.2007 року було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 2800 грн. строком на один рік, з платою за користування кредитом відсотків в розмірі 10,5% річних (а.с. 10-14). Судом достовірно встановлено, що відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв’язку з чим станом на 02.12.2013 року має заборгованість в сумі 3891 (три тисячі вісімсот дев’яносто одна) гривня 26 (двадцять шість) коп., а саме: - прострочена заборгованість по кредиту – 3511,29 грн.; - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам – 301,17 грн; - нараховані відсотки за листопад 2013 року – 78,80 грн. В зв’язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3891,26 за кредитним договором та судові витрати в розмірі 229,40 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов’язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України в разі невиконання зобов’язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, а саме сплата неустойки, пені, штрафу. Неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Як вчачається в ч.1 ст. 623 ЦК України – Боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов’язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов’язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що лишається та сплати процентів. На день розгляду справи сума в розмірі 3891,26 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» відповідачем не відшкодована і підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 229,40 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved