Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є внуком померлого [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на на земельну ділянку площею 7,4558 га, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач звернувся до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Уточнивши позовні вимоги просить визнати за ним право власності на ѕ частини вищезазначеного майна в порядку спадкування за заповітом. Позивачка зустрічного позову звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона 18 жовтня 20005 року уклала шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] 30 серпня 2005 року померлий склав заповіт, яким заповів онуку - відповідачу земельну ділянку, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На день складення вищевказаного заповіту вона була непрацездатною, оскільки є пенсіонером за віком, тому просить визнати за нею право на обов`язкову частку у спадщині після померлого [PERSON] , померлого [INFO] , в розмірі ј частини земельної ділянки, площею 7,4558 га, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач Криничанська селищна рада згідно відзиву просять розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Третя особа - [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги позивача. Третя особа - Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом визнає. Третя особа за зустрічним позовом Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши та перевіривши матеріали справи суд встановив, що позивач є спадкоємцем, померлого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 квітня 2015 року, виконавчим комітетом відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №121, який 18 жовтня 2005 року уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,4558 га, кадастровий номер 1222055100:01:001:0114, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ДП №098044, виданого Криничанською районною державною адміністрацією 25 лютого 2004 року. Вищезгадане спадкове майно [PERSON] заповів [PERSON] , про що свідчить заповіт від 30 серпня 2005 року, який посвідчений секретарем приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1630. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч.1 ст.1223 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.19 зазначив, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначенийстаттею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Протокол № 1, стаття 1 «Захист власності» говорить, що «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. 12 грудня 2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким визнано нікчемним заповіт від 24 вересня 2014 року, посвідчений виконавчим комітетом Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 26 грудня 2017 року. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач за первісним позовом [PERSON] та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] прийняли спадщину відповідно до вимог закону. Оскільки [PERSON] 30 серпня 2005 року залишив на ім`я [PERSON] заповіт на земельну ділянку, а [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] і на момент відкриття спадщини була непрацездатною особою пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [PERSON] , то суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право приватної власності на 3/4 частки земельної ділянки; визнати за [PERSON] право власності на ј частку земельної ділянки. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved