Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] основний борг за договором позики від 04 квітня 2013 року в розмірі 278 720 грн., що еквівалентно 16 000 євро, а також основний борг за договором позики від 25 квітня 2013 року в розмірі 100 480 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США, а всього стягнути 379 200 грн. Крім того, просить відстрочити виконання рішення суду до 01 серпня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2013 року вони з відповідачем уклали договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у нього в борг валютні цінності - 9320 євро, які зобов'язався повернути до 04 листопада 2013 року. Також відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу неустойку у вигляді 1 % пені від простроченої суми за кожен день порушення строку повернення позики. На підтвердження укладеного договору та його умов відповідач видав йому власноруч написану розписку. У визначений договором строк та день подачі позову відповідач свої зобов'язання за договором позики від 04.04.2013 року не виконав. Крім того, позивач вказує, що 25 квітня 2013 року вони з відповідачем уклали ще один договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у нього в борг валютні цінності - 3 900 доларів США, які зобов'язався повернути до 25 вересня 2013 року. Також відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу неустойку у вигляді 1 % пені від простроченої суми за кожен день порушення строку повернення позики. На підтвердження укладеного договору та його умов відповідач видав йому власноруч написану розписку. У визначений договором строк та день подачі позову відповідач свої зобов'язання за договором позики від 25.04.2013 року не виконав Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні підтримав змінені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормою ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, за ч.1 якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 379 200 грн., яка складається з основного боргу відповідача за договором позики від 04.04.2014 року в розмірі 278 720,00 грн., що еквівалентно 16 000 євро та основного боргу відповідача за договором позики від 25.04.2014 року в розмірі 100 480 грн., що еквівалентно 8 000 доларів США. Крім того, суд вважає також за необхідне відстрочити виконання рішення суду до 01 серпня 2014 року на підставі ст.. 217 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved