Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.01.2020 у м. Кривий Ріг на вул. Мусоргського, 34 автомобіль марки «ВАЗ 2105» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] здійснив ДТП, в результаті якої застрахований у позивача автомобіль марки «Тойота» д/н [NUMBER] , що належить ПрАТ «ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.20 по справі №212/617/20 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Позивачем сплачено страхове відшкодування на підставі рахунку №КС-01468 від 20.01.20 у розмірі 28020 грн. 53 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1855 від 10.02.20. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідно він як винуватець ДТП несе відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до ст.993 ЦК та ст.27 Закону України «Про страхування» зв`язку з одержанням страхувальником від позивача страхового відшкодування за договором майнового страхування, право вимоги страхувальника до винної особи, перейшло до відповідача. Позивач звертався до відповідача з претензією №846 від 16.03.20 про сплату 28020 грн. 53 коп., яку останній залишив без відповіді та задоволення. На підставі ст.1191 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 28050 грн.53 коп. у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою від 15.09.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 20.10.2020. Ухвалою від 20.10.2020 розгляд справи було відкладено на 26.11.2020 в зв`язку з не направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками через відсутність у суду знаків поштової оплати для відправлення кореспонденції. Зазначені матеріали відповідачу були направлені на адресу його реєстрації, проте повернуті суду з відміткою про причини не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою, в зв`язку з чим ухвалою від 26.11.2020 розгляд справи було відкладено на 26.01.2021. Ухвалою від 26.01.2021 розгляд справи було відкладено на 11.03.2021 в зв`язку з відсутністю у суду доказів повідомлення відповідача про судове засідання. Судова повістка про виклик відповідача у судове засідання 26.01.2021 повернута до суду 28.01.2021 з відміткою про причини її невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Представником позивача направлені суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, підтримку позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи (вх.№18462 від 06.10.2020, вх.№20256 від 30.10.2020, вх.№23146 від 08.12.2020, вх.№3105 від 16.02.2021). Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.10.2019 АТ «СК «ІНГО» було укладено Договір страхування №250593832.19_041 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків із Приватним акціонерним товариством «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна». Забезпеченим транспортним засобом за полісом є Toyota Corola, реєстраційний номер [NUMBER] (копія, а.с.31-35). 17.01.2020 о 10:05 в м. Кривому Розі на вул. Мусоргського, б.34 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Toyota Corola, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «ВАЗ 2105» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, про що свідчить довідка №3020018433270543 (копія, а.с.36-37). Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2020 відповідача було визнано винним у вищезазначеному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (копія, а.с.38-39). 17.01.2020 власник пошкодженого транспортного засобу Toyota Corola, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до позивача із повідомленням про випадок та 28.02.2020 подав заяву про виплату страхового відшкодування (копії, а.с.40, 49). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Corola, реєстраційний номер [NUMBER] було проведено огляд, про що складено акт від 17.01.2020 та страховий акт №2325625 від 28.01.2020, відповідно до яких сума збитку складає 28020 грн. 53 коп., про що надано рахунок №КС-01468 від 20.01.2020 (копії, а.с.41, 42-43, 45). 10.02.2020 позивачем на підставі розпорядження №2325625 здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», що підтверджується платіжним дорученням №1855 (копія, а.с.44, 50). Позивач листом вих.№816 від 16.03.2020 направив відповідачу претензію на суму 28020,53 грн. (копія, а.с.51-52). Проте відповідачем, сплачена позивачем сума, не відшкодована. За ч. 6 ст. 82 КПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки відповідач [PERSON] спричинив збитки власнику транспортного засобу, який було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту, а позивачем виплачена сума страхового відшкодування, що підтверджується дослідженими судом доказами, наданими у порядку ст.ст. 76-70, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, проте відповідачем не сплачено зазначену суму на користь позивача. З огляду на вищевикладене позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу 28020 грн. 53 коп. - виплаченого власнику транспортного засобу страхового відшкодування. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial