Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування, з урахуванням уточненої позовної заяви в редакції від 08.05.2020 р., посилаючись на те, що земельна ділянка площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1210100000:01:514:0091) належить на праві власності її батькові [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку №027493, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 №584/55. [INFO] \~батько позивача\~помер,\~склавши за\~життя заповіт,\~яким все\~майно заповів\~позивачу.Після\~смерті батька\~позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, втім, постановою нотаріуса від 24.04.2020 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з постановою нотаріуса не підтверджено факт постійного проживання разом зі спадкоємцем на момент смерті спадкодавця. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, на момент смерті батька вона проживала разом із ним, адже він потребував постійного догляду через певні захворювання та свій фізичний стан, а також через похилий вік (позивач здійснювала необхідний догляд за ним, готувала їжу, забезпечувала продуктами харчування та медикаментами, супроводжувала до лікувальних закладів та цілодобово піклувалася про батька). На переконання позивача, вона є такою, що прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України,\~вона не заявила про відмову від неї, та її права підлягають захисту в судовому порядку, оскільки постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину Позовна заява містить наступні позовні вимоги: -про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] -про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(кадастровий\~номер 1210100000:01:514:0091). У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримала повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] не скористався правом брати участь у судових засіданнях, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позов визнає повністю та на спадкове майно не претендує. Третя особа не скористалася правом брати участь в судових засіданнях. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 08.05.2020 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів від Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори та витребувана спадкова справа (у копіях) після померлого [PERSON] , -судом задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. [PERSON] свідчила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] з 1962 року, є сусідкою позивача, знає позивача та її батька, на момент смерті якого його донька [PERSON] проживала з ним близько п`яти років, оскільки він не міг себе самостійно обслуговувати (через похилий та хворобу) та всім господарством займалась позивач: прибирала, прала, годувала, опікувалась батьком. Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. [PERSON] свідчила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] її сусід. Позивач день і ніч проживала з батьком, піклувалася про нього, завдяки їй він так довго і прожив до 91 року, позивач дуже про нього дбала. Як встановлено судом на підставі відповідного свідоцтва про народження (а.с. 118), позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] , батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Місце проживання позивача відповідно до даних паспорта з 10.09.1971 р. зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16,108). [PERSON] \~помер [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть,\~копія якого\~наявна в\~матеріалах справи\~(а.с.14,118). За життя 31.08.2013 померлий склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1210100000:01:514:0091) на випадок своєї смерті заповів позивачу [PERSON] (а.с.107 звор.). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1210100000:01:514:0091), яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 08.10.2010 р. на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 №584/55 (а.с.121). Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого за заповітом. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 24.04.2020 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 124), що підтверджується відповідною копією постанови. Згідно з постановою державного нотаріуса Шугаєвої Н.С. факт постійного проживання разом зі спадкоємцем на момент смерті спадкодавця документами не підтверджено. Зазначене підтверджується також матеріалами спадкової справи №183/2019, наданої державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. (а.с.106-124). Спадкодавець [PERSON] постійно проживав із донькою (позивачем) у будинку [ADDRESS] , де і настала [INFO] його смерть. До зазначеного висновку суд дійшов на підставі свідчень свідків [PERSON] та [PERSON] . Спірні правовідносини виникли із захисту права на спадкове майно, як спадкоємця за заповітом. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. До виниклих правовідносин суд застосовує Цивільний кодекс України в редакції 2004 року. Час відкриття спадщини\~визначається ч.\~2 ст.\~1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність\~не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Так, статтею 33 Конституції України гарантується\~кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання\~фізичної особи\~є житловий\~будинок,\~квартира,\~інше приміщення,\~придатне для\~проживання в\~ньому (гуртожиток,\~готель тощо),\~у відповідному\~населеному пункті,\~в якому\~фізична особа\~проживає постійно,\~переважно або\~тимчасово. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження за судового розгляду, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, позивач не заявила про відмову від спадщини, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК позивач вважається такою, що прийняла спадщину, тому для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК) повністю.

Outcome: approved