Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 592 338 грн 73 коп. за кредитним договором F9NCNLON0WYM0 від 23 вересня 2015 року, укладеним між Банком і відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до умов договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 170 480 грн 98 коп. на строк до 21 вересня 2016 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. З 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». В забезпечення виконання зобов`язання за договором F9NCNLON0WYM0 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки в забезпечення виконання збов`язань за кредитним договором [PERSON] . Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 29.10.2019 утворилася вказана заборгованість. Відповідно до п.5 Договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу з зазначенням невиконаних зобов`язань за договором F9NCNLON0WYM0. Згідно п.6 Договору поруки поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими через оголошення на сайті суду, і не подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав за укладеним з Банком кредитним договором F9NCNLON0WYM0 від 23 вересня 2015 року кредит у розмірі 170 480 грн 98 коп. на термін до 21.09.2016. Згідно до вимог ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено Договором поруки, яким передбачено, що поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання (п.6 Договору поруки). Вимога була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, проте залишена без задоволення. Згідно положень частини 1 статті 553, частини 1 статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися в суд з позовом до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем - за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин. За таких обставин, суд вважає про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом станом на 29.10.2019 у відповідача [PERSON] виникла заборгованість в сумі 592 338 грн 73 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 137 983 грн 20 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом -7 378 грн, заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором- 417 818 грн 54 коп., а також штрафу: 1 000 грн - фіксована частина і 28 158 грн 99 коп. - процентна складова штрафу(а.с.5). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. В позові позивач просить стягнути з відповідачів одночасно заборгованість за пенею та штраф. Вимоги про стягнення на користь позивача 417 818 грн 54 коп. пені не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15. За таких обставин, на користь позивача підлягають стягненню в солідарному порядку з відповідачів 137 983 грн 20 коп. заборгованості за кредитом, 7 378 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1 000 грн штрафу (фіксована частина) і 28 158 грн 99 коп. штрафу (процентна складова), а всього 174 520 грн 19 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 592 338 грн 73 коп., судом вирішено до стягнення174 520 грн 19 коп., тобто позовні вимоги підлягають задоволенню на 29,46% (174 520,19 х 100 : 592 338,73=29,46%), що є підставою для стягнення в солідарному порядку на користь позивача з відповідачів 2 617 грн 54 коп. судового збору (8 885,08 х 29,46 :100 =2 617, 54).

Outcome: partial