Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 13.07.2019 року наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №175/К від 13.07.2019 року його - [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 22179,00 грн. Ухвалою суду від 04.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив про відсутність заборгованості ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» перед [PERSON] , на підтвердження чого додав Довідку про відсутність заборгованості із заробітної плати та реєстри перерахування заробітної плати на рахунки отримувачів. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 08.10.2001 року по 09.07.2019 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-14). Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №6391/ВК від 09.07.2019 року [PERSON] було звільнено з роботи у зв`язку з переведенням працівника, за його згодою, до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.12-13). 10.07.2019 року [PERSON] прийнято в порядку переведення до ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №175/К від 13.07.2019 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с.13-14). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно положень ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з Довідки ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №275 від 23.07.2019 року, заборгованість Товариства перед [PERSON] з виплати заробітної плати відсутня, що також підтверджується Реєстрами №120 від 31.08.2018 року та №122 від 31.08.2018 року про перерахування заробітної плати та вихідної допомоги на рахунок [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, оскільки обов`язок ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» зі сплати на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі відсутній, так як, відповідно до вимог трудового законодавства, був виконаний належним чином, що підтверджується належними та допустимими доказами, наданими відповідачем, беручи до уваги, що позивач будь-яких доводів та аргументів на спростування встановлених обставин не надав, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed