Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та уточненнями до нього в яких просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 24802,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2480,20 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гр., а всього 27833,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 25 грудня 2013 року мало місце дорожньо-транспортна пригода у якій було пошкоджено належний йому автомобіль «Форд Гранада», реєстраційний номер Т1857ХО, на підставі генеральної довіреності від 22 вересня 2009 року. 23 квітня 2014 року постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області виним в зазначеному ДТП визнано [PERSON] Так, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застраховано, 15 липня 2014 року він звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте до теперішнього часу виплат страхового відшкодування не здійснено, відповідно до ухвали Господарського суду по відношенню до ПАТ УСК «Гарант-Авто» порушено справу про банкрутство. У звязку з чим він просить суд стягнути з винуваться ДТП [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу - 24802,00 грн. Разом з тим в наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди йому була завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 2480,20 грн. (10 % від матеріальної шкоди). Зазначена вище шкода відповідачем в добровільному порядку не відшкодована, тому він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. 26 січня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань будь-якої сторони про інше встановлений в ухвалі строк на адресу до суду не надходило. Представник позивача у своїй заяві позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у адресованій суду заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти стягнення з нього на корись позивача 27833,40 грн., в рахунок відшкодування шкоди завданої ДТП. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] 25 грудня 2013 року в м. Нова Каховка на перехресті вул. Щорса та [PERSON], керуючи автомобілем «Фіат», державний АЕ 7903 ВА, на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «Форд», державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 23 квітня 2014 року постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до полісу №АС/3847470 від 05 липня 2013 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». 27 грудня 2013 року страхувальника ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та потерпілу особу, повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, про що свідчать відповідні повідомлення. 15 липня 2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» з заявою про виплату страхового відшкодування по полісу №АС/3847470 згідно калькуляції. 16 жовтня 2014 року складено страховий акт №000016202/01 відповідно до якого, на підставі умов полісу №АС/3847470. Сума страхового відшкодування складає 7415,81 грн. З витягу єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»з 24 січня 2018 року перебуває в стані припинення, підстава: рішення Господарського суду від 29 листопада 2017 року № 910/9445/16 про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відповідно до висновку №05/02-16 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 25 лютого 2016 року ринкова вартість автомобіля Ford Granada 2.5 D (GU), державний реєстраційний номер Т1875ХО, ідентифікаційний номер (VIN) WF0XXGAGFCB95812, станом на 25 січня 2016 року складає: 24802,00 грн.; вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля Ford Granada 2.5 D (GU), державний реєстраційний номер Т1875ХО, ідентифікаційний номер (VIN) WF0XXGAGFCB95812 за принципом внеску та економічної недоцільності відновлювального ремонту станом на 25 січня 2016 року дорівнює його ринковій вартості та складає: 24802, 00 грн. Згідно довіреності, посвідченої 22 вересня 2009 року приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу [PERSON], позивача [PERSON] уповноважено розпоряджатись від імені власника (продати) належний власнику автомобіль марки «Форд Гранада», випуск 1982 року, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер Т1857ХО, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Нова Каховка Херсонської області 30 січня 1997 року. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні визнав заявлені проти нього позовні вимоги, та свою вину в завдані шкоди позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, тому така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, як винною особою, у звязку з чим позов в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача на корись позивача, підлягає задоволенню, у відповідності до наданого висновку експерта, тобто в розмірі 24802,00 грн.. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, суд, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, та наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, вважає підтвердженим факт заподіяння позивачеві моральних страждань, заподіяних внаслідок пошкодження відповідачем належного позивачу майна, а саме: транспортного засобу, глибину душевних страждань перенесених позивачем, з урахуванням вимоги розумності і справедливості, позовні вимоги в частині відшкодування завданої моральної шкоди задовольняє, в повному обсязі, тобто в розмірі 2480,20 грн. За таких підстав, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені ним судові витрати, по сплаті судового збору в розмірі 510,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved