Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виконавчий напис від 22.09.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 9091, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною визнати таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що Шосткинським міськрайонним судом з нього стягнуто суму боргу перед банком . Але Банк повторно звернувся до нотаріуса і останній повторно стіг з нього заборгованість за тим же кредитом не перевіривши відсутності безспірності звернення, стягнули двічі суму боргу і за межами строку позовної давності. Вважає що нотаріус при винесенні рішення порушив діюче законодавство і виніс припис в супереч закону, чим порушив його права, а тому просить його позов задовольнити і скасувати спірний припис. В судове засідання позивач не з'явився, просить справу слухати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , будь яких заперечень та заяв не надав. Про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 2 ст. 280 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з'явилися , будь яких заперечень та заяв не надали. Про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 2 ст. 280 ЦПК України. Суд, вважає за таких обставин необхідним допустити заочний порядок розгляду вказаного позову, що відповідає положенням ст.ст. 280-289 ЦПК України. Статтями 11,12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 49 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статті 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. 22.09. 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинено Виконавчий напис від 22.09. 2017 року , зареєстрований в реєстрі за № 9790, щодо стягнення з позивача грошові кошти у сумі 31165,35грн на користь ПАТ «КБ «Приват Банк», які є заборгованістю за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 року. Згідно з виконавчим написом, строк за який провадиться стягнення одинадцять років , чотири місяці три дні, а саме період з 28.04.2006 по 31.08.2017р. Як вбачається із заяви позичальника від 28.04.2006 року про отримання кредиту, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 4000 грн. на, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 3,0 % на місяць, Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Щодо безспірності, суду зазначає, що відповідно до рішення по справі № 589/4691/15ц Шосткинського міськрайонного суду позов ПАТ КБ « ПРИВАТ БАНК» до позивача задоволено і стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 25458,46 грн. Тобто спірність правовідносин існувала, що і стало підставою для звернення до суду з позовом відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості. Крім цього, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається із заяви позичальника від 28.04.2006р. про отримання кредиту, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 4000 Отже, з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги до позивача щодо повернення кредиту. Таким чином, трирічний строк з моменту виникнення права вимоги на підставі зазначеного договору закінчився 28.04.2010 році. Враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (2018) з моменту виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат», у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Окремо суд звертає увагу на те, що рішенням по справі № 589/4691/15ц Шосткинського міськрайонного суду з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк»стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 25458 грн Вказаний борг позивач сплатив в повному обсязі. Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено без урахування сплати вказаної заборгованості. Таким чином Банк - Відповідач за цим позовом, намагався вдруге стягнути ту саму суму, порушуючи тим самим принцип Non bis in idem (Не двічі за одне й те ж). В Україні принцип «non bis in idem» закріплено в ч. 1 ст. 61 «Конституції України» - «ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення». Отже позов доведено і він підлягає задоволенню . Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з чим підлягають присудженню позивачеві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved