Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1453320 від 13.09.2018 року в сумі 13838,38 грн., яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно його умов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем 13.09.2018 року був укладений Договір шляхом підписання Заяви про приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяви на відновлення кредитної лінії (кредиту), про надання грошових коштів на споживчі потреби в загальній сумі 15000 грн., зі сплатою 38 річних. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписані заяви з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), складає між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Однак, відповідач своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 12.12.2019 року утворилась вказана вище сума заборгованості, яка складається з: заборгованість за основним боргом - 12795,50 грн., проценти за користування кредитом - 747,55 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту ) - 173,02грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 53,44 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 34,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6,04 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 19,14 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9,27 грн.. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони повторно не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.09.2018 року відповідач стала клієнтом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яке в процесі розгляду справи змінило свою назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», підписавши Заяву про приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на відновлення кредитної лінії (кредиту), про надання грошових коштів на споживчі потреби, відповідно до яких відповідачеві було надано кредит в загальній сумі 15000 грн., зі сплатою 38% річних, а відповідач зобов`язалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки (а.с. 10-13). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2ст. 638 ЦК Українидоговір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 12.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 13838,38 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом - 12795,50 грн., проценти за користування кредитом - 747,55 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту ) - 173,02грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 53,44 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 34,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 6,04 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 19,14 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9,27 грн. (а.с.14-25). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1921 грн. (а.с.5).

Outcome: approved