Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33639, виданий 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 27269 грн. 25 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №33639 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», яке є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», заборгованості у розмірі 27269 грн. 25 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 3726 грн. 93 коп. 12.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63458485 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. В січні 2021 року, після нарахування та отримання пенсії позивач з`ясував, що її розмір менше аніж у попередньому місяці, після чого він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де дізнався про наявність постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.11.2020 року на підставі виконавчого напису №33639, вчиненого 08.09.2020 року. Позивач не згоден з наявністю у нього перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості, вважає її спірною, оскільки єдиний кредитний договір №00126024010912, який був укладений 01.09.2012 року між ним та ПАТ «Дельта Банк», сплачений повністю. Інших кредитних зобов`язань перед ПАТ «Дельта Банк» він немає. Крім того, ні ПАТ «Дельта Банк» ні ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не повідомляли його про зміну кредитора в зобов`язанні, а також до нього не пред`являлись вимоги про погашення заборгованості більше восьми років. Кредитним договором №00126024010912 від 01.09.2012 року встановлено кінцевий термін повернення кредиту 01.07.2013 року та саме з цього дня у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При цьому, із заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулось 08.09.2020 року. Таким чином з моменту виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Позивач не згоден із вчиненим виконавчим написом, вважає, що його вчинено із порушенням законодавства, оскільки виконавчий напис було вчинено на кредитному договорі, який не було нотаріально посвідчено, тому на думку позивача нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи до судового засідання не з`явились, кожен окремо про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, заяв не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачасуд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №33639 та яким звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 002-26024-010912 від 01.09.2012 року, укладеним ним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 26769 грн. 25 коп., з яких: 19000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 7769 грн. 25 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. - строкова заборгованість за комісією; 0 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями, а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500 грн. (а.с.42). 30.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулось до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. із заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.42 зворот). 02.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №33639 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с.43 зворот - 44). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №826/20084/14, провадження №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору №002-26024-010912 від 01.09.2012 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач. Відповідач не скористався своїм правом надання до суду відзиву на позовну заяву, доказів на спростування тверджень позивача, у тому числі доказів на підтвердження нотаріального посвідчення Кредитного договору №002-26024-010912 від 01.09.2012 року, суду також не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020 року, ухваленій в цивільній справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557 цс 19), вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Так, ухвалою суду від 22.02.2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горая О.С. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33639 та виданий 08.09.2020 року, а також документи на підставі яких його було видано, встановлено строк виконання ухвали до 11.05.2021 року. Проте на день ухвалення рішення, докази відповідно до ухвали суду від 22.02.2021 року надано не було. Таким чином, з наявних матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. зареєстрованого в реєстрі за №33639 від 08.09.2020 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 27269 грн. 25 коп. таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1362 грн. 00 коп. (908 грн. 00 коп. - судовий збір за подання до суду позовної заяви + 454 грн. 00 коп. - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову) (а.с.24,27,29). На підставі викладеного,

Outcome: approved