Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку з дня наступного за днем звільнення, а саме з 24.09.2013 року по 17.09.2019 року у розмірі 183981,30 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що починаючи з 25.07.2011 року працювала на посаді геодезиста в Поліському державному підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія». 23.09.2013 року позивач звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира №295/11505/18 від 22.01.2014 року стягнуто з ДП «Поліськгеодезкартографія» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, що становить 32 275,53 грн. станом на 01.12.2014 року. Незважаючи на всі дії та направлені на отримання належних коштів, заборгованість по заробітній платі позивачу фактично сплачена лише частково, шляхом перерахування коштів в ході примусового виконання рішення суду 17 вересня 2019 року у сумі 7058.38 грн. Таким чином на момент звернення до суду з вказаним позовом підприємство частково погасило заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, що також підтверджується випискою з карткового рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» від 23.09.2019 року. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 23.09.2013 року згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін [PERSON] була звільнена із посади геодезиста Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія». Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира №295/11505/18 від 22.01.2014 року стягнуто з ДП «Поліськгеодезкартографія» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, що становить 32 275,53 грн. станом на 01.12.2014 року. Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1867. Та [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно виписки з карткового рахунку [PERSON] від 23.09.2019 року, заборгованість по заробітній платі фактично сплачена лише частково, шляхом перерахування коштів в ході примусового виконання рішення суду в розмірі 7058,38 грн. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Окрім того, згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (п. 20, 21 постанови Пленуму). Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки № 101 від 02.07.2014 року, [PERSON] нараховано заробітну плату за серпень-вересень 2013 року в розмірі 4547,28 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивача складає 122,90 грн. ( (2383,01 грн. + 2164,27 грн.)/37). У зв`язку із цим, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період із 24.03.2013 року по 17.09.2019 року, тривалість якого складає 1497 робочих дні, становить 183981,30 грн. ( 122,90 грн. х 1497 дні). З огляду на те, що заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1839,80 грн.

Outcome: approved