Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому з урахуванням поданих уточнень просив в рахунок основного зобов'язання відповідача щодо оплати заборгованості у розмірі 8 520 219, 30 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 4 403 608, 41 гривень, сума заборгованості за відсотками - 4 116 610, 90 гривень, за договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № б/н від 29.05.2007 року шляхом передачі іпотеко держателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення магазину, загальною площею 321, 40 кв. м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість якого, станом на 22.09.2014 року, відповідно до висновку про вартість земельної ділянки становить 4 460 715 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11160875000 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 400 000,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 29.05.2007 року по 26.05.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно за договором іпотеки № б/н від 09.05.2007 року, а саме: нежиле приміщення магазину, загальною площею 321,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати за користування кредитом належним чином не виконав, чим порушив умови укладеного договору внаслідок чого, станом на 11.09.2014 року виникла заборгованість за договором на суму 8 520 219,30 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в матеріалах справи містяться заперечення представника відповідача в яких останній просить відмовити в задоволенні позову. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено що 29 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11160875000 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 400 000,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 29.05.2007 року по 26.05.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно за договором іпотеки № б/н від 09.05.2007 року, а саме: нежиле приміщення магазину, загальною площею 321,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати за користування кредитом належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором іпотеки № б/н від 29.05.2007 року шляхом передачі іпотеко держателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення магазину, загальною площею 321, 40 кв. м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість якого, станом на 22.09.2014 року, відповідно до висновку про вартість земельної ділянки становить 4 460 715 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved