Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 18.01.2016 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 0.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 23.04.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 648.02 грн., з яких 4917.97 грн. - заборгованість за кредитом, 1500.35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5151.22 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф - фіксована частина та 578.48 грн. - штраф - процентна складова. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Суд вважає за можливе розглянути справу відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 7 ст. 279 ЦПК України передбачено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву. Позивачем та відповідачем у справі такого клопотання суду подано не було. Крім того, відповідачем у встановлений в ухвалі суду строк не подано до суду відзиву на позовну заяву, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Тобто, закон покладає обов'язок доказування на сторони у справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між відповідачем та Банком 18.01.2016 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 0.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 23.04.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 648.02 грн., з яких 4917.97 грн. - заборгованість за кредитом, 1500.35 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5151.22 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф - фіксована частина та 578.48 грн. - штраф - процентна складова. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу Банку клієнт повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороду банку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов»язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»зань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем не виконуються належним чином зобов»язання за кредитним договором, порушуються його умови, заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 600.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved