Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкуванняна житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Сезьки Ічнянського району Чернігівської області, вул. Покровська, 21, після померлого 26 квітня 2002 року [PERSON], посилаючись на те, що він як спадкоємець за заповітом останнього, фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останнього, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване. У судове засідання позивач не з»явився, але письмово у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2002 року помер [PERSON] (а.с. 5), після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Сезьки Ічнянського району Чернігівської області, вул. Покровська, 21 (а.с. 6, 7). 04 січня 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, яке належатиме йому на день смерті, [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області, [PERSON] на день своєї смерті 26 квітня 2002 року був зареєстрований в [INFO], разом з племінником [PERSON] та дружиною племінника [PERSON] (а.с. 9). Із постанови Пирятинської державної нотаріальної контори від 01 липня 2017 року видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з ненаданням останнім правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 11). Як убачається з копії спадкової справи № 63/2004, заведеної Пирятинської районною державною нотаріальною конторою 10 лютого 2004 року, після померлого 26 квітня 2002 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 17-28), якому 10 лютого 2004 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2\~543 євро та 55 центів, а 30 жовтня 2010 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Згідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину післяпомерлого 26 квітня 2002 року [PERSON], так як вступив в управління та розпорядження спадковим майном останнього, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване, що є підставою для визнання за ним права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved