Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 60,8 кв.м. з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хролі, вул.. Польова, 3, а також на земельну ділянку площею 1,4403 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що 13 листопада 2013 року в с. Хролі Харківського району Харківської області померла [PERSON], після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаних житлового будинку та земельної ділянки, спадкоємцем після її смерті є донька [PERSON], яка за життя померлої доглядала за нею та утримувала, а після смерті всі витрати по її похованню та організацію похорон взяла на себе, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак в нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що не була здійснена реєстрація права власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином позивач вважає, що фактично прийняла спадщину та має право на неї. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Третя особа представник Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області державний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення згідно діючого законодавства. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Головою Харківської райдержадміністрації 18 травня 2004 року на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 25 липня 2003 року №313, земельна ділянка площею 1,4403 га в межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. На підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва будинку, укладеного між директором радгоспу імені [PERSON] Костенко та робочим [PERSON], останньому була виділена земельна ділянка площею 0,12 га із фонду [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №567 від 10 листопада 2015 року та випискою з наказу №304 від 09 квітня 1956 року. Як вбачається з технічного плану, виготовленого на замовлення [PERSON], станом на 05 серпня 2015 року на земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 60,8 кв.м. житловою площею 32,5 кв.м., прибудова літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «В» та зливна яма літ. «Г». Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №703 від 05 листопада 2015 року, матеріали технічної інвентаризації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хролі, вул.. Польова, 3 в КП «ХРБТІ» не виготовлялись, право власності в БТІ до 01.01.2013 року на зазначений будинок не зареєстровано. Відповідно до розяснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4/13 від 16 травня 2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно знаказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Позивачем надана суду копія свідоцтва про право на спадщину від 15 червня 1983 року, посвідчена нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району [PERSON], зареєстрована в реєстрі за 1-1810, зі змісту якої вбачається, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], що проживає в [INFO]. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з житлового будинку на надвірних будівель при ньому:сараю, літньої кухні, гаража, що розташовані в с. Хролі по вул.. Польовій, 3 Харківського району, Харківської області. На зазначеному свідоцтві мається запис секретаря Виконкому Пономаренківської сільської раді народних депутатів від 25.06.1983 року про те, що зазначений будинок зареєстрований за [PERSON], особовий рахунок №115. Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №703 від 05 листопада 2015 року, матеріали технічної інвентаризації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хролі, вул.. Польова, 3 в КП «ХРБТІ» не виготовлялись, право власності в БТІ до 01.01.2013 року на зазначений будинок не зареєстровано. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно інструкції Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року, громадяни, які отримали у безстрокове користування земельну ділянки для відбудови і експлуатації будівель, можуть набути право власності на підставі рішення суду про визнання за громадянином права власності на будинок (домоволодіння). Як вбачається зі змісту довідок Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області №567 від 10 листопада 2015 року та №566 від 10 листопада 2015 року, будинок №3 по вул.. Польовій в с. Хролі Харківського району Харківської області зареєстрований в по господарській книзі [PERSON] сільської ради за №0133, головою домоволодіння є [PERSON], яка мешкала постійно та була зареєстрована у зазначеному будинку по день смерті. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]набула право власності на житловий будинок №3 по вул.. Польовій в с. Хролі Харківського району Харківської області та є єдиним власником зазначеного будинку. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 418510 від 15 листопада 2013 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області 15 листопада 2013 року , [PERSON] померла 13 листопада 2013 року, актовий завпис про смерть №42. З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька позивач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯЭ №986065 від 25 квітня 1957 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ВЛ №489252 від 14 жовтня 1978 року). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі змісту листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3300/02.14 від 05 листопада 2015 року, після померлої 13 листопада 2013 року [PERSON], яка проживала на час смерті в с. Хролі по вул.. Польовій, 3 Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулася донька померлої [PERSON], заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] її донька [PERSON] фактично спадщину прийняла у порядку, передбаченому ст.1268 ЦК України, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на зазначене спадкове майно, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 2301/02.14 від 18 вересня 2014 року. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved