Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 14973,34 грн. заборгованості за договором кредиту № BLaЖГА00037741 від 25.05.2014 року. 25.05.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00037741, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 4500,00 грн. строком до 25.05.2014 року зі сплатою 15.00 процентів річних за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду довіреність та клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.33-35). Відповідач в судове засідання не зявився. З повідомлення Олександрівського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області від 17.09.2015 року № 1935 встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO] (а.с. 29). У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомлений належним чином, в установленому законом порядку, а саме у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (а.с. 31- 31). Неявка в судове засідання, належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи, у відповідності зі ст. 169 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі за наступних обставин. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інше фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В суді встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 25.05.2011 року, укладено кредитний договір № BLaЖГА00037741, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 4500,00 грн., до 25.05.2014 10.07.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % за рік за користуванням кредитом, з встановленою комісією за правління кредитом в розмірі 1,75 % від суми Кредиту. (а.с. 7-14). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4500.00 грн. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так з 2014 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Кредит погашається згідно графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с. 15-16). Станом на 25.05.2015 року, згідно розрахунків заборгованості, відповідач має заборгованість на загальну суму 14973.34 грн., яка складається з наступного: - 2200.98 грн. - заборгованість за кредитом; - 358,81 грн. - заборгованість за відсотками; - 829.10 . комісія за РО; - 11584.45 плата за пропуск платежів (а.с. 5-6). Таким чином в суді було встановлено, що відповідач дійсно отримав у позивача кредит, належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором від чого виникла прострочена заборгованість, яка підлягає стягненню. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved