Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким. 30.12.2007 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До кола спадкоємців увійшли її діти: позивач [PERSON] та її сестри по матері [PERSON], [PERSON]. Останні від своїх частоу у спадщині відмовились шляхом подачі заяв відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Позивач, в свою черги, висловила намір на прийняття спадщини, однак як зясувалось пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк. В позовній заяві позивач вказує, що причинами пропуску строку є її юридична необізнаність з даного питання, а також те, що після смерті матері вона пережила важку психологічну травму, що відобразилось на її здоровї. Крім цього, мало місце складне матеріальне становище, так як кошти були витрачені на похорони та поминальні обіди. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, тому позивач просить суд визначити їй додатковий достатній строк для прийняття спадщини, оскільки причини, які його зумовили, повязані для неї з обєктивними, істотними труднощами. В судове засідання позивач та її представник [PERSON], який діяв на підставі Угоди про надання правової допомоги, в судове засідання не зявились, представник позивача надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги вони підтримують, просять задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак сільський голова надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника сільської ради. Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. 30.12.2007 року в селі Троща Липовецького району померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті остання не зробила. Позивач, будучи дочкою спадкодавця, на що вказує свідоцтво про її народження та відповідно про одруження її та матері, звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з наміром її прийняття. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вказаних дій у визначений законодавцем строк позивач не вчинила, зазначивши у позові, що причиною цьому стала її юридична необізнаність, важке матеріальне становище, а також стан її здоровя, що зумовлений був втратою близької людини. З відповіді отриманої від державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 06.07.2016 року за №01-09/547 судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої 30 грудня 2007 року [PERSON] не заведена. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, особа яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи наведені позивачем обставини, що зумовили пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, суд дійшов до переконання, що вони є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин у контексті приведених правових норм та позицій, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved