Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 14 листопада 2013 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ « ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач [PERSON] заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ\~«Приватбанк». У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 22 листопад 2017 року має заборгованість 26331,44 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 14 листопада 2013 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ « ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач [PERSON] заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ\~Приватбанк. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 22 листопада 2017 року має заборгованість 26331,44 грн., яка складається з наступного: 3379,90 грн. заборгованість за кредитом; 21221,47 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; штраф: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1230,07 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до умов кредитного договору № б/н від 14 листопада 2013 року відповідач [PERSON] погодилася на строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Позичальник з свого боку порушив умови кредитного договору щодо здійснення часткового щомісячного погашення кредиту згідно графіку погашення заборгованості-графік сплати відсотків та повернення кредиту. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, заборгованість по кредиту складає 26331,44 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Отже позов підлягає до задоволення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved