Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість в сумі 6373,00 грн., оскільки відповідно до укладеного кредитного договору №002-13073-161211 від 16.12.2011 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн. на умовах визначених Договором. Однак, відповідач належним чином зобов»язання за вказаним договором не виконує щодо вчасного повернення суми кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повній мірі. За викладених умов, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З укладеного кредитного договору №002-13073-161211 від 16.12.2011 року вбачається, що позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн. на умовах визначених Договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №002-13073-161211 вбачається, що заборгованість відповідача складає 6373,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1134,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2400,00 грн.; заборгованість за відсотками 2839,00 грн.; заборгованість за комісіями 00,00 грн. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобовязання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення в повній мірі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved