Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року у розмірі 293655,25 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № НАFOAХ58328201, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER, держаний реєстраційний номер: [NUMBER], 2010 року випуску, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], який належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк» та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу в строки та розмірах, встановлених у Графіку з виконання договору лізингу, з переходом права на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. За порушення будь-якого грошового зобов'язання за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 понад 30 календарних днів відповідач зобов'язався сплатити позивачу штраф у розмірі 250,00 гривень + 5% від суми невиконаного зобов'язання. Відповідач свої зобов'язання за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року належним чином не виконав, в результаті чого повернув позивачу предмет лізингу - автомобіль марки MITSUBISHI, держаний реєстраційний номер: [NUMBER]. Станом на 02 лютого 2015 року заборгованість відповідача за фактичний строк користування предметом лізингу складає 293655,25 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 08 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № НАFOAХ58328201, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у платне користування автомобіль марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER, держаний реєстраційний номер: [NUMBER], 2010 року випуску, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], який належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк» на строк 48 місяців, а саме до 07 листопада 2014 року. Відповідач прийняв предмет лізингу - автомобіль марки MITSUBISHI, держаний реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов'язався щомісячно в період з «10» по «15» число кожного місяця сплачувати позивачу частину вартості предмету лізингу, винагороди за користування та моніторинг предмету лізингу та інші платежі, пов'язані з виконанням вищевказаного договору у розмірі та строки визначені у Графіку лізингових платежів, який є додатком № 2 до договору фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року. За порушення вказаних зобов'язань, відповідач зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. За порушення будь-якого грошового зобов'язання за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 понад 30 календарних днів відповідач зобов'язався також сплатити штраф у розмірі 250,00 гривень + 5% від суми невиконаного зобов'язання. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року та передав відповідачу предмет лізингу, а відповідач отримав у платне користування автомобіль марки MITSUBISHI, держаний реєстраційний номер: [NUMBER], але свої грошові зобов'язання перед позивачем не виконав, в результаті чого станом на 02 лютого 2015 року виникла заборгованість у розмірі 293655,25 гривень з яких: · залишок вартості предмету лізингу в розмірі 168533,85 гривень; · заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 15612,08 гривень; · винагорода за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 2210,07 гривень; · заборгованість з пені у розмірі 93077,57 гривень; · штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 гривень; · штраф (процентна складова) у розмірі 13971,68 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 вказаного Закону, лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором фінансового лізингу № НАFOAХ58328201 від 08 листопада 2010 року не виконав, а позивач має право вимагати відшкодування збитків відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» та вказаного договору, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved