Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві відповідача 2 роки 1 місяць. У січні 2018 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту протокол №28 промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання. По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 09.02.2018 року де вказано, що працюючи на підприємстві відповідача позивач виконував роботи в умовах, які характеризувались перевищенням границе допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. За висновком МСЕК від 03.04.2018 року позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% первинно з переоглядом в 2019 році. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами». Таким чином в наслідок отримання професійного захворювання позивач не має змоги вести звичне життя. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків у розмірі 148920,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 11.06.2018 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача з 31.07.1992 року по 12.09.1994 року (а.с. 23, зворот). Згідно п. 16 [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.02.2018 року професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи електрогазозварником РУ (11.03.2008 - теп. час) в ВАТ «ПівдГЗК» (з 20.01.2014 ПАТ «ПІВДГЗК») [PERSON] виконував електро - та газозварювальні роботи при ремонті гірничого обладнання в умовах карєру. Внаслідок недосконалості робочого місця, [PERSON] підпадав під вплив пилу та шкідливих хімічних речовин, концентрація яких, перевищувала нормативні показники: фізичного навантаження, що перевищувало нормативні показники та шуму, рівень якого, перевищував нормативні показники ( крім періоду з 03.07.2014 по теп. час). Працюючи електрогазозварником кисневого цеху Криворізького ПівдГЗК (25.01.1984 - 04.06.1985); газоелектрозварником ручного зварювання на роботах на поверхні шахти (13.06.1985 - 06.01.1986) та електрогазозварником на підземних роботах (06.01.1986 - 15.10.1990) ШБУ №3 комбінат «Кривбасшахтопроходка»; електрозварником ручного зварювання сортопрокатного цеху № 1 КМК «Криворіжсталь» (31.07.1992- 12.09.1994); підземним електрогазозварником (30.01.1995 - 07.07.1995) та підземним слюсарем черговим та з ремонту устаткування (07.07.1995 - 05.10.1997) дільниці №10 шахти №2 ім. Артема РУ ім. Кірова, [PERSON] також виконував роботи повязані з впливом пилу та шкідливих хімічних речовин (крім періоду з 07.07.1995 по 05.10.1997), концентрація яких, перевищувала нормативні показник; фізичного навантаження, що перевищувало нормативні показники та шуму, рівень якого, перевищував нормативні показники. Відповідно до п. 17 вказаного вище [PERSON] причиною професійного захворювання визначено вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 1,8 2,6 рази перевищує ГДК (3,6-5,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), з вмістом кремнію діоксиду аморфного у суміші з оксидами марганцю у вигляді аерозолю конденсації з вмістом кожного з них не більше 10% в повітрі робочої зони в 2,9 5,2 рази перевищує ГДК (2,9-5,2 мг/м3 при ГДК 1,0 мг/м3)\~згідно СанПіН\~4617-88\~«Предельно допустимые\~концентрации (ПДК)\~вредных веществ\~в воздухе\~рабочей зоны» (а.с. 4-6). Оглядом МСЕК 03.04.2018 року [PERSON] первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності ( 10% - рад.; 15 % - ХОЗЛ; 10% - ДОА; 5% - туг.) з 26.03.2018 року до 01.04.2019 року (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Крім цього, суд не може погодитись із запереченням представника відповідача ПАТ «АМКР», що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими та небезпечними факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити безпечні умови для праці. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, повязані з ушкодженням здоровя на ПАТ «АМКР» позивач оцінює в розмірі 148920,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, у звязку з чим отримав 40% втрати професійної працездатності з 26.03.2018 року по 01.04.2019 року. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд не залишає поза увагою й строк, який позивач відпрацював на підприємстві відповідача та який становить лише 2 роки. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 10000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 148920,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial