Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням 3% річних за договором позики від 07 вересня 2015 року в розмірі 16092 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень; судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 16000 гривень зі кінцевим терміном повернення позики 07 жовтня 2015 року не пізніше 17.00 год. 00 хв. за місцем проживання позивача. Вказаний договір посвідчений 07 вересня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Після закінчення вказаного у розписці строку, відповідач борг не повернула, тому позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми боргу, з урахуванням 3% річних. Крім того, у звязку із неповерненням вчасно суми боргу позивачу спричинена моральна шкода, оскільки він втратив душевний спокій, погіршився стан здоровя, позивач був позбавлений можливості придбати необхідне як для себе та і для своїх рідних. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином, тому суд за згодою позивача ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 07 вересня 2015 року укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр 1830. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 16\~000 гривень, а відповідач зобовязалась повернути всю суму грошових коштів не пізніше 17 год. 00 хв. 07 жовтня 2015 року за місцем проживання позивача. В пункті 2 договору вказано, що сторони підтверджують факт передачі суми позики, яка відбулась до моменту підписання цього договору. Відповідач у встановлений договором строк свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконала, тому станом на день подання позову до суду 16 грудня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 16\~000 гривень 00 коп. та 92 гривні 05 коп. сума 3% річних від суми боргу (92,05 гривні = 16000,00 гривень (сума боргу) х 3% (процентна ставка) х 70 (кількість прострочених днів)/365 (рік)/100). З урахуванням вищевикладеного загальна сума боргу складає 16 092 гривні 05 копійок (16092,05 = 16000,00 + 92,05). За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний оплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконала, тому сума боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 16092,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, при цьому суд погоджується з розрахованими позивачем сумою боргу та розміром 3%, незважаючи, що позивачем не вказано про 05 коп. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач надаючи гроші у борг мав усвідомлювати ризики неповернення позиченої суми, крім того діючим законодавством передбачена відповідальність за порушення зобовязання і суд задовольнив вимоги позивача про стягнення суми боргу, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, тому підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні. Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягує з відповідача у розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог в іншій частині відносить за рахунок позивача.

Outcome: partial