Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі Банк) та [PERSON] 16.05.2014 року уклали договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] БН/2014-05. Згідно з умовами договору, відповідачу було відкрито кредитну лінію у межах якої Банк надає для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 10000,00 гривень терміном до 30 квітня 2016 року включно. Відповідач свої зобовязання не виконав. В ході розгляду справи позивачем до суду в порядку ч. 2 ст. 31 ЦПК України подана заява щодо зменшення розміру позовних вимог. Таким чином, станом на 12.02.2016 року відповідач має заборгованість перед Банком на загальну суму 2846 грн. 90 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, зазначених в ньому (а.с.68). Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, хоча про часі місце розгляду справи повідомленні належним чином згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.54, 63). Під час судового розгляду справи представник відповідача надала пояснення, що дійсно її син [PERSON] користувався кредитом, який був наданий ПАТ «Ідея Банк». В ході розгляду судом справи відповідачем було частково погашена заборгованість по кредиту. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були дослідженні та встановлені наступні факти. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 16.05.2014 року уклали договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту та № [NUMBER] БН/2014-05. Згідно з умовами договору, відповідачу було відкрито кредитну лінію у межах якої Банк надає для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом по кредиту не більше 10000,00 гривень терміном до 30 квітня 2016 року (а.с.5-6). Сторони домовились, що у відповідності до п. 2.3. зазначеного кредитного договору кредитні кошти надаються під 40 % річних, зі строком кредитної лінії до 30.04.2016 року (п. 2.2.) та розмір щомісячного платежу повинен складати 417,00 грн., також відповідачем та Банком визначений графік платежів за цим договором (а.с.7). Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями\~526,\~527 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт користування відповідачем коштами підтверджується довідками про рух коштів по картковому рахунку за період з 16.05.2014 року по 16.10.2015 року (а.с.8) та за період з 16.05.2014 року по 12.02.2016 року (а.с.72). Відповідно до\~ ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконав в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. В ході судового розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги (а.с.42-43) та подано уточнюючий розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту та № [NUMBER] БН/2014-05 від 16.05.2014 року (а.с.69-71) та довідку про надходження за рахунком нарахованих процентів за період з 16.05.2014 року по 12.02.2016 року, з яких вбачається, що станом на 12.02.2016 року у позичальника перед банком утворилась заборгованість на загальну суму 2846,90 грн., а саме: 2841 гривні 41 копійка пеня за прострочення сплати кредиту; 5 гривень 49 копійок пені за несвоєчасне погашення процентів, яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. П. 6.1.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту та № [NUMBER] БН/2014-05 від 16.05.2014 року передбачено, що банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору або якщо у разі, якщо протягом одного календарного місяця організація не проводить зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок (а.с.5). Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб професійного футболу «Карпати» № 386 від 13.10.2015 року вбачається, що [PERSON] був звільнений з підприємства 31.05.2014 року, наказ № 96/2-к від 31.05.2014 року (а.с.10). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~та ч. 2 ст.\~509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в сумі 2846,90 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених ним і документально підтверджених судових витрат у сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved