Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 5727 від 20 лютого 2015 року, укладеним між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] в сумі 33 019 грн. 44 коп., з яких 25 351 грн. 79 коп. - тіло кредиту, 7 667 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що утворилася станом на 16 липня 2015 року, посилаючись на порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з зазначених підстав та просив, його задовольнити. В останнє судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, та погодилась з розміром заявленої позивачем заборгованості за кредитним договором № 5727 від 20 лютого 2015 року, проте зазначила, що виконати взяте на себе зобовязання на даний час не має змоги, оскільки перебуває на лікуванні, що потребує великих фінансових витрат. В останнє судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ Про кредитні спілки кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є членом Кредитної спілки Херсонський кредит . 20 лютого 2015 року між КС «Херсонський кредит»» та [PERSON] укладений кредитний договір № 5727, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачці кредит в розмірі 25 800 грн. на строк до 20 лютого 2017 року. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних. Відповідно до п.4.2 вказаного договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів згідно графіку платежів, проте в порушення умов договору відповідач не здійснив жодного платежу по кредиту. Відповідно до п.п. 9.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобовязання за цим договором позичальником на нього покладається обовязок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1 за весь період прострочення, тобто 96 % річних, що складає 0,2630% за кожен день користування кредитом. Таким чином, відповідачка ухиляється від виконання визначених договором зобовязань, заборгованість не сплачує. Так, станом на 16.07.2015 року заборгованість за кредитом складає 33 019 грн. 44 коп., з яких 25 351 грн. 79 коп. - тіло кредиту, 7 667 грн. 65 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. За таких підстав, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також проценти за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі. При цьому посилання відповідачки на понесенні нею витрати на лікування, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність грошових коштів не є підставою для звільнення її від виконання взятих на себе зобовязань. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати в сумі 330,19 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved