Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей вони не мають. Сімейне життя з [PERSON] не склалося, вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, шість місяців тому вони припинили спільне проживання та подружні відносини. За таких обставин він вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження неможливе. Оскільки відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС, він змушений звернутися до суду. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Позивач, належним чином повідомлений про час та місце проведення попереднього судового засідання, до суду не з'явився. В позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка у попередньому судовому засіданні погодилась на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що з 12 липня 2014 року року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №203. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON] (а.с.5). Дітей подружжя не має. Сторони фактично припинили подружні стосунки півроку тому і поновлювати їх не збираються, проживають окремо. Причинами для розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя, що унеможливлює збереження сім'ї. Від відповідачки не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, на розірвання шлюбу вона згодна. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вище, позиції сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а надання їм строку для примирення є недоцільним, у зв'язку з чим є підстави для розірвання шлюбу між ними. За вказаних обставин визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим є законні підстави для ухвалення у попередньому судовому засіданні відповідно до положень ст.ст.130, 174 ЦПК України рішення про задоволення позову, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] За клопотанням відповідачки суд вважає за можливе відповідно до ст.113 СК України відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати позивач просить залишити за ним. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved