Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що він з 20.12.2011 року перебував у шлюбі з відповідачем, який рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2015 року розірваний, рішення набрало законної сили. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини [PERSON] , з відповідачем [PERSON] стали відбуватися сварки і конфліктні ситуації, в результаті чого сторони прийняли рішення розлучитися і стали проживати окремо, тому з квітня 2013 року у сторін були повністю припинені шлюбні сімейні відносини, про що вказано в рішенні Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09.02.2015 року. Через виникнення в 2014 році військового конфлікту в Донецькій області, відповідач [PERSON] виїхала з дитиною [PERSON] проживати в м.Маріуполь, в той час як позивач залишився проживати і працювати на окупованій території і тому перестав спілкуватися з відповідачем і дитиною [PERSON] , не надаючи їм ніякої матеріальної допомоги. На початку лютого 2019 року, коли позивач виїхав в м.Маріуполь, щоб переоформити українські документи і закордонний паспорт, він зателефонував відповідачу [PERSON] , яка погодилася з ним зустрітися, зустрівшись відповідач повідомила, що 09.02.2015 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя шлюб між ними був офіційно розірваний і що у неї народилася ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] і передала йому копію рішення суду і свідоцтво про народження дитини. При цьому відповідач пояснила, що оскільки на той період часу не минуло 10 місяців з дня розірвання шлюбу, то в Іллічівському відділі РАЦСу м Маріуполя було їй видано свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , при цьому дитині було автоматично вписано в свідоцтво про народження його ім`я в якості її по-батькові, а також зазначено, що [PERSON] є батьком дитини. До укладення та під час шлюбу відповідач мала близькі стосунки з [PERSON] , [INFO] , з 2013 року по теперішній час разом з ним проживає однією сімєю. Зі слів відповідача йому стало відомо він не є батьком дітей, їх біологічним батьком є [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні не заперечує і визнала той факт, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від третьої особи - [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та не заперечують проти задоволення позову. Представник Іллічівського районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області в підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні у відсутність сторін і вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затвердженонаказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2011 року, який рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2015 року розірваний, рішення набрало законної сили. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживали окремо, не вели спільного господарства. Через виникнення в 2014 році військового конфлікту в Донецькій області, відповідач [PERSON] виїхала з дитиною [PERSON] проживати в м. Маріуполь, в той час як позивач залишився проживати і працювати на окупованій території. На початку лютого 2019 року позивач дізнався від відповідача про те, що не є біологічним батьком дітей. При цьому відповідач пояснила йому, що оскільки на той період часу не минуло 10 місяців з дня розірвання шлюбу, то в Іллічівському відділі РАЦСу м Маріуполя їй було видано свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , в якому його було автоматично вказано як батька дитини. Біологічним батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорювалося та не заперечувалося третьою особою. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем [PERSON] повністю і вона не оспорює ту обставину, що позивач, будучи записаним батьком дітей в свідоцтвах про народження, в дійсності не є біологічним батьком її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим ця обставина відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дітей, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дітьми, а також враховуючи, те що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved