Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між [PERSON] і Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом (на сьогодні перейменовано в Дніпровський державний аграрно-економічний університет - скорочено ДДАЕУ), був укладений Договір № МТз-274 від 22.08.2014 р. про підготовку фахівця [PERSON] за напрямом підготовки 6.030601 «Менеджмент організацій і адміністрування». Наказом № 1805 від 26.08.2014 р. [PERSON] було зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов Договору № МТз-274 від 22.08.2014 р. на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося у повному обсязі. Натомість відповідач, як замовник, був зобов`язаний своєчасно, до початку наступного року, вносити оплату за освітню послугу у розмірі 4740,00 грн. щорічно. Дану умову договору відповідач не виконала, оскільки за період проходження навчання, було нараховано суму до сплати за навчання у розмірі - 16985, 00 грн., а сплачено лише - 14220,00 грн. Наказом № 833 від 05.04.2018 р. відповідача відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору. Тому, станом на 05.04.2018 р. заборгованість по оплаті за навчання (на день відрахування) [PERSON] склала - 2765,00 грн. Не оплачуючи у встановлений строк вартість наданих послуг, відповідач порушує п.3.1., п.5.1-5.3, Договору № МТз-274 від 22.08.2014 року і права та законні інтереси Дніпровського державного аграрно-економічного університету, а також положення Цивільного кодексу України. З ціллю досудового вирішення спору відповідачу було надіслано Претензію № 46-11-1096 від 31.10.2018 р., але відповіді на неї ДДАЕУ не отримав. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету заборгованість у розмірі 5984,50 грн., з яких: 2765,00 грн. - основна сума несплаченої заборгованості; 2374,34 грн. пеня за час прострочення зобов`язання; 236,02 - 3% річних за час прострочення оплати; 609,14 - сума інфляційних втрат та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 2102 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року по справі відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження. Представник позивача до початку розгляду справи через канцелярію суду надав заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направила, відзиву до суду не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що між [PERSON] і Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом (правонаступник Дніпровський державний аграрно-економічний університет - скорочено ДДАЕУ) був укладений Договір № МТз-274 від 22.08.2014 р. про підготовку фахівця [PERSON] за напрямом підготовки 6.030601 «Менеджмент організацій і адміністрування». Наказом № 1805 від 26.08.2014 р. [PERSON] було зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов Договору № МТз-274 від 22.08.2014 р. на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося у повному обсязі. Наказом № 833 від 05.04.2018 р. [PERSON] відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору. Заборгованість по оплаті за навчання (на день відрахування) [PERSON] станом на 05.04.2018 р. склала - 2765,00 грн., тобто відповідачем порушено п.3.1., п.5.1-5.3, Договору № МТз-274 від 22.08.2014 року і права та законні інтереси Дніпровського державного аграрно-економічного університету, а також положення Цивільного кодексу України. 31.10.2018 року на адресу відповідача було надіслано Претензію № 46-11-1096, але відповіді на неї ДДАЕУ не отримав. Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, в строки, та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» передбачено, що освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. В свою чергу, позивач повністю виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплати виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послуг. Також ч. 1,3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, ч. 2 ст. 551 ЦК України, у в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плату, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. На підставі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 5.1 Договору вартість освітньої послуги становить 4740,00 грн. щорічно. За розрахунками бухгалтерії ДДАЕУ на даний момент за відповідачем обліковується заборгованість за надану послугу, визначена на час відрахування з університету у сумі - 2765,00 грн. Відповідно до п. 6.2. Договору боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України. Сума пені за час прострочення оплати за навчання з 01.09.2017 р. по 31.07.2020 р. складає 2374,34 грн. Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Сума 3% річних за час прострочення з 01.09.2017 р. по 30.07.2020 р. становить - 236,02 грн. Сума інфляційних втрат за час прострочення з 01.09.2017 р. по червень 2020 р. становить - 609,14 грн. Враховуючи вищевказані положення норми матеріального права та те, що відповідач належним чином не виконала договірні зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 5984,50 грн., з яких: 2765,00 грн. - основна сума несплаченої заборгованості; 2374,34 грн. пеня за час прострочення зобов`язання; 236,02 - 3% річних за час прострочення оплати; 609,14 - сума інфляційних втрат, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки ці вимоги є законними та обґрунтованими. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved