Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 50000,00 гривень та суму штрафу в розмірі 10000,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 20 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, посвідчений 20 лютого 2018 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В., реєстр № 365. Відповідно до умов договору позики від 20 лютого 2018 року позивач надав відповідачу грошову позику в розмірі 150000,00 гривень зі строком повернення до 01 вересня 2018 року. За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідач зобов`язався сплатити позивачу неустойку в розмірі 20% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання. Станом на 01 вересня 2018 року відповідач повернув частину позики в розмірі 100000,00 гривень, неповернутою залишається сума в розмірі 50000,00 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми боргу в загальному розмірі 60000,00 гривень, з яких сума неповернутої позики в розмірі 50000,00 гривень та сума неустойки (штрафу) в розмірі 10000,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 15\~квітня 2019\~року залишено без задоволення заяву [PERSON] про забезпечення позову. Позивач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 20 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений 20 лютого 2018 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В., реєстр № 365. Відповідно до умов договору позики від 20 лютого 2018 року позивач передав у власність відповідачу грошові кошти (суму позики) в розмірі 150000 гривень, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк до 01 вересня 2018 року за місцем проживання [PERSON] . Відповідно до п. 4 вказаного договору у разі несвоєчасного виконання зобов`язання відповідач зобов`язався сплатити позивачу неустойку в розмірі 20% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01 вересня 2018 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 60000,00 гривень з яких: 50000,00 гривень - сума основного боргу; 10000,00 гривень сума неустойки (10000 = 50000 х 20%). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений строк не виконав, тому сума боргу в загальному розмірі 60000,00 гривень підлягає стягненню з відповідача\~ на користь позивача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved