Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з своїм вищезгаданим позовом. У позовній заяві вказує, що 2 квітня 2012 року відповідачка по справі надала позивачу боргову розписку при свідках, згідно до якої зобовязалась до 01.12.2013 року сплатити йому відповідну суму грошей за гараж, який належав позивачу у кооперативі «Мотор-4» в м. Запоріжжі, яка на той час була еквівалентна 1500 доларів США, але до вказаного у розписці терміну повернення боргу, відповідач гроші йому не повернула. Позивач просить стягнути з відповідача 20483,07 гривень боргу з урахуванням 3 % річних. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу слухати без його участі, проти заочного розгляду заперечень не мав. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, дослідивши і оцінивши всі надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за нижче наведеними підставами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 02.04.2012 року позивач та відповідач уклали в письмовій формі боргову розписку, згідно якої відповідачка зобов'язалась до 01.12.2013 року сплатити позивачу 1500 доларів США компенсації за спільне надбане майно у шлюбі - за належну частку гаража в кооперативі «Мотор-4» в м. Запоріжжі. Отже, у відповідача виникло вказане зобов'язання і сторонами було встановлено строк його виконання. За поясненнями позивача, відповідачка не виконала свого зобов'язання та не повернула йому грошову суму в розмірі 1500 доларів США. Повернення суми боргу має бути підтверджене письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов'язань за договором. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд доходить до висновку, про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання, не повернула гроші у розмірі 1500 доларів США, що еквівалентно 20040 гривням відповідно до встановленого курсу НБУ. Сума нарахування трьох процентів річних від простроченої суми за період прострочення - протягом 269 днів, на чому наполягає позивач, становить 443,07 гривень відповідно до наданого позивачем розрахунку: 3%х20040х269:365=443,07 грн. З викладеного суд доходить обґрунтованого висновку, що стягненню підлягають 20483,07 гривень основного боргу з трьома процентами річних. Суд також вважає за необхідне стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача судові витрати у справі в відповідному розмірі судового збору за подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved