Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.01.2015 року відповідачі умисно заподіяли йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на чолі праворуч, лівій області обличчя, в області правої щоки, в лівій завушній області, синців в білковій оболонці лівого ока, забиттів мяких тканин четвертого пальця правої руки. В результаті заподіяння відповідачами вказаних тілесних ушкоджень йому були спричинені моральні страждання, оскільки він терпів біль від ударів, пережив глибокі нервові потрясіння, перебував в стані шоку від отриманих ушкоджень, погіршився стан його здоровя. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінив в 20000 грн. На підставі викладеного, просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 20000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. 02.02.2017 року позивач подав до суду позов, яким збільшив розмір позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 30000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Позивач до суду не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином особисто отримав повістку під розписку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомлення. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Раніш, 10.02.2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача [PERSON], із місту яких слід, що відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачем не наведено обґрунтування стосовно розміру суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн., не визначено ступінь вини кожного з відповідачів та позовні вимоги є недоведеними. Просив справу закрити та матеріали повернути позивачу, у разі неможливості закрити справу задовольнити позов частково в сумі 200 грн. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 23.05.2016 року; копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію виписки з історії хвороби від 13.01.2015 року; повідомлення ТОВ «Миколаїв-Авто» від 19.01.2017 року; копію повідомлення СУ ГУНП в Миколаївській області від 27.02.2016 року; довідку про доходи [PERSON]А.), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 05.01.2015 року близько 15.00 години в с. Плющівка Баштанського району на вул. Молодіжній біля буд. № 26 відповідачі [PERSON] та [PERSON] в ході сварки нанесли позивачу не менше 9 ударів ногами та кулаками рук по різним частинам тіла, чим заподіяли останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на чолі праворуч, лівої виличної області, в області правої щоки, в лівій завушній області, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, забиття мяких тканин 4 пальця правої кисті. Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 23.05.2016 року відповідачів за фактом заподіяння позивачу легких тілесних ушкоджень визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовної якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Частиною 1\~ст. 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу вимог ст.. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. З роз'яснень, які містяться в пунктах 3, 5, 9, 10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~вбачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, тощо. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.\~\~\~\~ Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судам слід мати на увазі, що у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), відповідно до статей 174, 451 ЦК покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Враховуючи те, що винні особи притягнені до кримінальної відповідальності з постановленням обвинувального вироку, а також той факт, що позивач з позовом про стягнення моральної шкоди під час досудового слідства та судового розгляду справи не звертався, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 4000 грн., що є достатньою компенсацією за понесені ним моральні страждання, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, вимог розумності, виваженості і справедливості. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд прийшов до наступного. Позивач збільшив розмір позовних вимог заявою від 02.02.2017 року з ціною позову 30000 грн. (а.с.46). Відповідно до положень ст. 4 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, розмір судового збору визначається станом на 01.01.2017 року та ставка судового збору становить (за подання до суду позовної заяви майнового характеру), в даному випадку, не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн., що становить по 320 грн. з кожного відповідача. \~

Outcome: partial