Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.11.2007 р. був укладений кредитний договір №2007-248 між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (відповідач - 2). Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 26 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту № 2007-248 від 29.11.2007 р., відповідно до умов якого відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль марки MERCEDES - BENZ 311CDI, 2003 р.в., №кузова/шасі: [NUMBER], р/н [NUMBER]. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 15.01.2013 р. державним виконавцем АНД ВДВС ДМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованості було накладено арешт та оголошено у розшук вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачу-2. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №41596209 від 15.08.2013 р. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту; статтею 54 цього Закону передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Посилаючись у позові на те, що право застави виникло у позивача 29.11.2007 р., а постанови про накладення арешту на майно винесені 19.03.2013 р. та 15.01.2013 р., тобто пізніше укладеного договору застави, та станом на 21.08.2013 р. заборгованість відповідача - 2 перед позивачем складає 17 195,11 дол. США, що значно перевищує вартість предмет застави, через що державна виконавча служба не має підстав для звернення стягнення на предмет обтяження, у позові й заявлено відповідну вимогу про звільнення з-під арешту та оголошення заборони на відчуження, накладеного постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Загребельською Д.С. від 19.03.2013 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого документа - виконавчого листа №2-6278/12, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 05.11.2012 р., рухоме майно - транспортний засіб: автомобіль марки Mersedes - Benz, 2003 р.в., р/н [NUMBER], який належить [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Представник відповідача - 1 просив суд відмовити в задоволенні позову повністю; відповідач - 2 не скористався правом брати участь у судових засіданнях. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку пор наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, та в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Як встановлено судом, 29.11.2007 р. між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (відповідач - 2) був укладений кредитний договір №2007-248, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 26 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, зазначеним вище, позивач та відповідач-2 уклали договір застави автотранспорту № 2007-248 від 29.11.2007 р., відповідно до умов якого відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль марки MERCEDES - BENZ 311CDI, 2003 р.в., №кузова/шасі: [NUMBER], р/н [NUMBER], який належить йому на праві власності. За ч. 2 ст. 14 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Судом встановлено, що 15.01.2013 р. державним виконавцем АНД ВДВС ДМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованості, було накладено арешт та оголошено у розшук вищевказаний автомобіль. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №41596209 від 15.08.2013 р. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За наведених вище обставин позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом та у зв'язку з цим має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження відповідно до договору застави транспортного засобу №2007-248 від 29.11.2007 р., відповідно до умов якого відповідач-2 передав в заставу позивачу автомобіль марки MERCEDES - BENZ 311CDI, 2003 р.в., №кузова/шасі: [NUMBER], р/н [NUMBER], який належить йому на праві власності, та відповідно до умов якого, укладаючи його, сторони за ним погодили, що його предметом є надання заставодавцем в заставу товару (транспортний засіб, зазначений вище) в забезпечення виконання [PERSON] перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторам заставодавця (п. 1 договору застави рухомого майна №2007-248 від 29.11.2007 р., тому позов в частині його вимоги про звільнення майна з-під арешту та оголошення заборони на його відчуження підлягає задоволенню. Разом з тим, для суду відсутні підстави для ухвалення рішення про зняття розшуку накладеного згідно постанови ВП №35968305 від 15.01.2013 р. державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ Загребельськой Д.С., виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК). Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. За ст.ст. 15, 16 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК. Таким чином, оскільки законом не передбачений такий спосіб захисту права, як зняття розшуку, дана вимога позову не є такою, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial