Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №НАХRRX20130040 від 10.06.2008 року в розмірі 42326,19 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №HAХRRX20130040 від 10.06.2008 року [PERSON] 10.06.2008 року отримав кредит у розмірі 5390,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 09.12.2016 року має заборгованість 42326,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 450,92 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 417,05 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 840,97 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 38125,53 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1991,72 грн. Представник позивача в судове зсідання не з'явився, надав клопотання відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Справу просить розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просив суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Він зазначив, що дійсно 10.06.2008 року отримав кредит у розмірі 53984 грн. Вважає що в зв'язку з тим, що прострочення заборгованості виникло з 10.11.2008 року, то саме з цього дня розпочався відлік позовної давності. Позовна заява датована 09.02.2017 роком. Оскільки з моменту настання строку погашення останнього щомісячного платежу минуло більше 7 років, то на момент подачі позовної заяви строк позовної давності закінчився, в зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, вважає що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника №НАХRRX20130040 від 10.06.2008 року, [PERSON] позивачем було надано кредиту у сумі 5390,84 грн. на строк 24 місяці з 10.06.2008ртоку по 09.06.2010р. включно на наступні цілі: придбання товару, а також 206,04грн. на сплату страхового платежу зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 864 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 64,69 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт). Погашення заборгованості здійснюється щомісяця з 10 по 15 числа кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти в розмірі 318,88 грн. для погашення заборгованості для чого банк відкриває йому рахунок [NUMBER]. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, останній платіж відповідачем було здійснено 10.11.2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). З позовом до суду про стягнення заборгованості позивач звернувся в лютому 2017 року, чим пропустив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України. Жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності позивач не заявляв. Отже, як встановлено судом, у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 12.11.2014 року у справі № 6-167цс14, що відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed