Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним, обґрунтовує свої вимоги тим, що 12.10.1987 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області було розірвано. Однак сімейних стосунків між подружжям не було, позивач вавважає, що відповідачка уклала шлюб без наміру створити сім`ю, свою позицію обґрунтовує тим, що сторони уклали шлюб приблизно через місяць після знайомства, після реєстрації якого, жодного дня разом не проживали, так як відповідач ухилялась від виконання сімейних обов`язків, а через деякий час вона переїхала до іншого міста та не повернулась. На сьогоднішній день [PERSON] невідома жодна інформація про відповідачку, тому позивач звернувся до суду з відповідною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 44). Відповідач у судові засідання не з`являлась, зареєстроване місце проживання (перебування) [PERSON] відсутнє, що не дало змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, тому судом було здійснено оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв на адресу суду не надсилала (а.с. 28, 30, 40). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлялась належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому з 12.10.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 07 (а.с. 8). Заочним рішенням Біляївського районного суду деської області від 28.08.2018 року шлюб було розірвано (а.с. 9). Дітей від шлюбу немає. З метою встановлення місце проживання, знаходження або реєстрації [PERSON] , ухвалою суду від 05.02.2020 року судом було витребувано відповідну інформацію про місце реєстрації відповідачки (а.с. 23-24). У відповідь на ухвалу суду, голова Ковалівської сільської ради повідомив, що [PERSON] [INFO] на території Ковалівської сільської ради не проживає та не зареєстрована (а.с. 28). З відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.2-2000/6-20 від 25.02.2020 року встановлено, що відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] [INFO] , відсутні (а.с. 30). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON] , проживають на одній вулиці близько 20 років. Позивач часто був у відрядженнях. Будь-якої жінки у нього дома ніколи не бачила, він проживає один. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON] близько 20 років. Він одинокий чоловік, працює далекобійником, жінки у нього немає. Відповідач [PERSON] їй не знайома. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного Кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. З матеріалів позовної заяви та вислуханих у судовому засіданні свідків, судом встановлено, що позивач по справі, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, фактичних сімейних стосунках з відповідачкою не мав. Відсутність бажання у [PERSON] проживати разом з [PERSON] однією сім`єю в його будинку, де він проживає близько 20 років, вести спільне господарство, вказує на те, що відповідач, зареєструвала шлюб з [PERSON] без наміру створити сім`ю, а отже шлюб є фіктивним. Згідно зі ст. 44 СК України, у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Відповідно до ст. 45 СК України, недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, у зв`язку з його фіктивністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved