Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову таким. [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку він бажає оформити, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, так як його брат [PERSON] помер в [INFO]. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину та бажають її оформити - немає. Проте заяву нотаріусу про прийняття спадщини за місцем її відкриття протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини він не подав. Вважає, що строк ним на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки поховавши матір, він досить довго переживав важку психологічну травму після її смерті, яку й досі переживає. А з 2000 року працює приватним підприємцем, що вимагає цілодобової зайнятості по роботі. Крім цього, саме в цей період: з жовтня 2006 року по липень 2007 року, (на який припав шестимісячний строк після смерті матері), він допомагав здійснювати догляд за онукою [PERSON], [INFO], яка хворіла на хронічний обструктивний піелоніфрит, і саме в цей період перенесла операцію щодо оперативної корекції вад розвитку сечових шляхів, та потребувала постійного трудомісткого догляду. Зважаючи на викладене, вважає наведені причини такими, що пов'язані з істотними труднощами на вчинення ним дій щодо прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує вимоги, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача - в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, в підтвердження чому є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи у їх відсутності до суду не направили. Враховуючи те, що позивач скористався наданими йому ч.2 ст.158 ЦПК України правом, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER]), яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина. Як увбачається із відповіді наданої завідувачем Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої, [INFO] року [PERSON]не заведена. Позивач, будучи сином спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги за законом, висловив свій намір щодо успадкування майна після смерті матері, звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте пропустив визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року) Як вказав у позовній заяві позивач, пропущено цей строк з поважних причин, оскільки пережив смерть найближчої людини, у зв'язку із чим отримав важкий психологічний стрес. Крім цього, його робота пов'язана із цілодобовою зайнятістю, а у період з жовтня 2006 року по липень 2007 року, (на який припав шестимісячний строк після смерті матері), він допомагав здійснювати догляд за онукою [PERSON], [INFO], яка хворіла на хронічний обструктивний піелоніфрит, і саме в цей період перенесла операцію щодо оперативної корекції вад розвитку сечових шляхів, та потребувала постійного трудомісткого догляду, в підтвердження чого додав до справі довідку медичного закладу (а.с.8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки пов'язані вони з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, враховуючи рекомендації що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved