Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 13 240,86 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн., посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржнику за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] було укладено згідно п.п. б п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Боржником оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 25.04.2021 року, наявна заборгованість у сумі 13 240,86 грн. Ухвалою суду від 02.06.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржниці за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] , як основним квартиронаймачем, було укладено шляхом оформлення окремого особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 25.04.2021 року, утворилася заборгованість в розмірі 13 240 грн. 86 коп. Позивач зазначає, що боржника неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість. Станом на квітень 2021 року заборгованість відповідача за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 13 240 грн. 86 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно довідки з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській обл., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 25.04.2021 заборгованість відповідачки за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 13 240 грн. 86 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Беручи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. При подані заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] стягувачем було сплачено судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6962 від 02.12.2020, за подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 9121 від 12.03.2021. Статтею 164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановлений законом. У разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 14 грудня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва відмовлено у видачі судового наказу у справі № 489/6275/20 (провадження № 2-н/489/1370/20), на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про повернення позивачу надміру сплаченого судового збору за платіжним дорученням № 9121 від 12.03.2021 у сумі 210 грн. 20 коп.

Outcome: approved