Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування № 4595477 від 19 листопада 2014 року в розмірі 5400,10 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 19 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 4595477, відповідно до умов якого позивач встановив відповідачу максимальну суму ліміту кредитування по рахунку №2625202569902 в розмірі 20\~000,00 гривень. Взяті на себе позивачем зобовязання згідно кредитного договору щодо надання відповідачу кредиту були виконані в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року становить 5400 грн. 10 коп. і яка складається з: заборгованості за кредитом 2434 грн. 77 коп.; заборгованості по прострочених відсотках 1039 грн. 75 коп.; заборгованості по простроченій сумі комісії за адміністрування кредиту - 19 грн. 38 коп., пені - 1906 грн. 20 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється погасити вказану заборгованість. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування у розмірі 5400 грн. 10 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити рішення у заочному порядку. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за її відсутності не надавала. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 19 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №4595477 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт), за яким останній було встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку №2625202569902 в розмірі 20000 грн. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору ліміт кредитування встановлювався терміном на 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування, але не довше події, яка настане раніше: - припинення обслуговування рахунку на умовах тарифного пакету; - припинення перебування Клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ТОВ «МИР ІНГРЕДІЄНТІВ»; - припинення надходжень/інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі визначеному Договором. Дія ліміту кредитування може бути продовжена, за умов настання обставин, передбачених п.1.19 цього договору. Відповідно до Кредитного договору Банк зобов'язувався надати клієнту Кредит, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті в межах встановленого ліміту кредитування (його поточну максимальну межу) заборгованості на умовах, обумовлених цим договором, а Позичальник зобов'язувався повернути кредит і сплатити відсотки та комісії за користування ним (п.1.1, п.1.3., п.1.16., п.1.18 Кредитного договору) Взяті на себе Позивачем зобов'язання згідно Кредитного договору, щодо надання Відповідачу кредиту були виконанні в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №909514 від 11 січня 2016 року та випискою по особовому рахунку. Згідно зі ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов»язується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зіст.1049 ЦК Українипозичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідано до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1.30 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.16 цього Договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно дост. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, якіборжникповинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожендень прострочення виконання. Згідно ч. 1ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Всупереч п.1.1, п.1.3., п.1.16., п.1.18 Кредитного договору, зобов'язання по Кредитному договору Позичальник не виконала, Кредит в порядку і в терміни, передбачені Кредитним договором не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила (а.с.5). Як вбачається з наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку заборгованість відповідача по оплаті за договором станом на 28 лютого 2017 року становить 5400 грн. 10 коп. і яка складається з: заборгованості за кредитом 2434 грн. 77 коп.; заборгованості по прострочених відсотках 1039 грн. 75 коп.; заборгованості по простроченій сумі комісії за адміністрування кредиту - 19 грн. 38 коп., пені - 1906 грн. 20 коп. 07 квітня 2017 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованісті по кредиту у розмірі 2850,70 грн. На час розгляду судом відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. За таких умов, оскільки відповідачем порушені умови договору про встановлення ліміту кредитування, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування №4595477 від 19 листопада 2014 року в сумі 5400 грн. 13 коп. Згідно платіжного доручення №11643900 від 01 березня 2017 року позивачем при предявленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,527,530,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved