Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 25 квітня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №698. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Майнових спорів чи спорів щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Зазначає, що шлюб носить формальний характер уже тривалий час, протягом якого стосунки лише погіршувалися. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а також спільної дитини. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі із підтриманням позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, разом з тим подала заяву про розгляд справи без її участі, просить строк на примирення не надавати, проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає збереження шлюбу недоцільним. За таких обставин суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 квітня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №698. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №252845 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-СГ №488746 (а.с. 8). Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна немає. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З наведених міркувань та

Outcome: approved