Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 30054 грн. 78 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., зазначивши, що 14 березня 2019 року протоколом №34 засідання кредитного комітету КС «Мелітополь кредит» було вирішено надати відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн строком на 18 місяців. Того ж дня з нею було укладено кредитний договір №31-19К, згідно умов якого вона отримала кредит у сумі 20 000 грн. строком на 540 днів з виплатою змінювальної відсоткової ставки за користування кредитом. Також, в той же день з відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки до вищевказаного кредитного договору. Однак, з червня 2020 року [PERSON] припинила виплачувати кредит, а тому, станом на 15 лютого 2021 року сума заборгованості становить 30054 грн. 78 коп., з яких: 15310 грн. 84 коп. сума неповернутого кредиту, 11931 грн. 70 коп. нараховані відсотки, 3% річних 231 грн. 34 коп., інфляційні втрати 580 грн. 90 коп., 10% штрафу в розмірі 2000 грн. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з урахуванням його уточнення, оскільки відповідачка вчасно не повернула грошові кошти спілці, а отже, станом на 15.02.2021 сума боргу складає 30054 грн. 78 коп. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила стягувати заборгованість лише з неї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить їхній підпис у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від них не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачка [PERSON] на підставі її заяви /а.с.8/ була прийнята в члени кредитної спілки «Мелітополь - кредит», що підтверджується протоколом №24 засідання правління КС «Мелітополь - кредит» від 18 вересня 2014 року /а.с.9/. 14 березня 2019 року [PERSON] звернулась до КС «Мелітополь - кредит» з заявою про видачу кредиту в розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 18 місяців /а.с. 10/. Протоколом засідання кредитного комітету КС «Мелітополь - кредит» №34 від 14 березня 2019 року було вирішено надати [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 18 місяців під 32% річних, забезпечивши виконання зобов`язання порукою /а.с.11/. Цього ж дня між КС «Мелітополь - кредит» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №31-19К, згідно з яким вона отримала від позивача кредит в сумі 20000 грн. 00 коп. строком на 540 днів з виплатою змінювальної відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 68,50%річних, зобов`язалася вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку платежів, забезпечивши виконання зобов`язання порукою (а.с.12-15). 14.03.2019 між КС «Мелітополь-кредит» та відповідачами\~\~ [PERSON] , [PERSON] були укладені договори поруки №1 та №2 до кредитного договору №31-19К від 14.03.2019, згідно з якими вони поручилися відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту відповідачем [PERSON] у повному обсязі (а.с.27,28). Згідно\~ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука є одним із способів забезпечення зобов`язань при укладенні кредитних договорів та має зобов`язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов`язання та договори. Судом було встановлено, що згідно п. 5.1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. Так відповідач [PERSON] в рахунок погашення боргу виплатила КС «Мелітополь-кредит» 4689,16 грн. тіла кредиту та 9030,84 грн. нарахованих відсотків, згідно графіку розрахунків (а.с.16,17). Пунктом 5.1.7. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний у випадку прострочення сплати або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до п.5.4.3. Кредитного договору кредитодавець має право Вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. Згідно зі\~статтею 599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов договору про споживчий кредит та договорів поруки позичальник та поручителі не виконали взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів і відсотків. Розмір заборгованості за договором згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачами не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» за кредитним договором № 31-19К від 14.03.2019, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 15310 грн. 84 коп. Що стосується розміру нарахованих позивачем відсотків за кредитним\~договором за\~період з 14.03.2019 по 15.02.2021 суд враховує\~правову\~позицію,\~яка викладена у пунктах 48-55 постанови Великої Палати\~Верховного\~Суду\~від 28 березня 2018 року\~у справі\~№444/9519/12,\~яка полягає в тому, що з дня\~закінчення\~строку дії кредитного договору відносини між банком та відповідачем за своєю суттю\~перейшли з кредитних правовідносин, які передбачають правомірне користування\~чужими\~грошовими коштами зі сплатою відповідних процентів\~визначених у договорі, у відносини незаконного користування чужими\~грошовими коштами, тобто перейшли в\~охоронні\~правовідносини, права та\~інтереси позивача за якими забезпечені\~частиною другою\~статті 625ЦК\~України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати\~передбачені\~договором проценти за кредитом припиняється після спливу\~визначеного\~договором\~строку\~кредитування чи у разі\~пред`явлення до позичальника\~вимоги згідно з\~частиною\~другою\~статті 1050\~ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси\~позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання\~грошового\~зобов`язання. Оскільки\~умовами кредитного договору\~визначено строк його дії 540 днів, тобто по 04 вересня 2020 року, то після цієї дати право кредитора нараховувати передбачені договором\~проценти та інші\~платежі\~за\~кредитом припинилися. Отже, включення позивачем до розрахунку процентів за користування кредитом періоду з\~05.09.2020\~року по 15.02.2021 року є безпідставним. Згідно розрахунку заборгованості кредиту за період з 14.03.2019 по 05.09.2020 заборгованість за відсотками становить 7253 грн. 73 коп. і саме ця сума підлягає стягненню /а.с.17/. В решті вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 05.09.2020 по 15.02.2021 слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Відповідно дост.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост.611\~ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Оскільки п.7.5 договору, укладеного 14.03.2019 між кредитною спілкою «Мелітополь-кредит» та\~ [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 20000 грн., зобов`язалася його повернути, сплатити відсотки за користування ним та взяті на себе зобов`язання порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості, то у позивача виникло право вимоги сплати 10% від суми одержаної позичальником за цим договором, а отже, сума штрафу, що підлягає стягненню 2000 грн. Згідно ч.2\~ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в розмірі 231 грн. 34 коп. та інфляційних втрат в розмірі 580 грн. 90 коп. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 25376 грн. 81 коп., а також в рівних частках витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial