Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 1 298,32 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Дніпровському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості був зареєстрований як безробітний [PERSON], який з 18.04.2016 року по 11.01.2017 року отримував в РЦЗ виплату допомоги по безробіттю. Згідно акту розслідування від 23.05.2017 року № 185, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідач з 05.01.2017 року значиться керівником ТОВ «ТД Топранс», а відтак набув ознак зайнятого населення і втратив право на отримання допомоги по безробіттю. На підставі наказу РЦЗ від 23.05.2017 року № 89 була визначена сума коштів, яка підлягає поверненню як допомога по безробіттю, що за період з 05.01.2017 року по 10.01.2017 року становить 1 298,32 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, представник позивача [PERSON] до суду подала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 29 січня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.04.2016 року відповідач [PERSON] подав до Дніпровського районного центру зайнятості в місті Києві заяву про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» (а.с. 3). У вказаній заяві [PERSON] зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є зареєстрованим, як суб'єкт підприємницької діяльності. Як убачається із Витягу із наказів про прийняття рішення по особі: [PERSON], ПК № 026616041100021, наказом від 11.04.2016 року № НТ160411 позивачу з 11.04.2016 року надано статус безробітного; наказом від 18.04.2016 року № НТ160418 з 18.04.2016 року по 16.03.2017 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги; наказом від 11.01.2017 року №НТ170111 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітних (а.с. 4-4 зв.). Згідно довідки-розрахунку Дніпровського районного центру зайнятості від 23.05.2017 року, сума коштів яку отримав [PERSON] в якості допомоги по безробіттю за період з 05.01.2017 року по 10.01.2017 року складає 1 298,32 грн. (а.с. 9). Відповідно до відомостей наявних у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 23.05.2017 року, [PERSON] з 05.01.2017 року являється керівником юридичної особи ТОВ «ТД Топтранс» (а.с. 6-8). Наказом Дніпровського районного центру зайнятості від 23.05.2017 року № 89 доручено направити листа [PERSON] з пропозицією добровільного повернення коштів виплачених в якості допомоги по безробіттю (а.с. 10). Вказаний лист від 23.05.2017 року [PERSON] не отримав, конверт повернувся із відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов'язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За положенням ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Оскільки за час перебування відповідача на обліку у Київському міському центрі зайнятості відповідач втратив ознаки безробітного та не повідомив про це Київський міський центр зайнятості, не спростовував доводів позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що [PERSON] безпідставно отримав допомогу по безробіттю за період з 05.01.2017 року по 10.01.2017 року у сумі 1 298,32 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн., від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved