Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5967966 від 23 червня 2016 року в розмірі 18\~050,78 гривень, з яких 13 368 гривень неповернута сума кредиту, 2\~726,23 гривень прострочені відсотки за користування кредитом, 1\~956,55 гривень пеня. Позов мотивує тим, що 23 червня 2016 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5967966, згідно з яким банк встановив максимальну суму ліміту кредитування по рахунку відповідача в розмірі 20\~000 гривень, при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених в п. 1.7 договору за один календарний місяць, в сумі, що становить або перевищує 1\~000 гривень, зі строком ліміту кредитування дванадцять календарних місяців та зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами. Своїх договірних зобовязань відповідач не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідача, була ним проігноровано. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 525, 526, 530, 572, 590, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України. 6 грудня 2018 року вказаний позов надійшов до суду. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], який діяв на підставі довіреності № 10597 від 5 лютого 2019 року, позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, просив такий задовольнити. Відповідач в судові засідання 25 лютого 2019 року та 3 квітня 2019 року не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце їх проведення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2016 року між позивачем публічним акціонерним товариством «Кредобанк», який змінив назву та організаційно-правову форму з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, і відповідачем був укладений договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5967966, згідно з яким банк встановив максимальну суму ліміту кредитування по рахунку відповідача в розмірі 20\~000 гривень, при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених в п. 1.7 договору за один календарний місяць, в сумі, що становить або перевищує 1\~000 гривень, зі строком ліміту кредитування дванадцять календарних місяців та зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5967966 від 23 червня 2016 року в розмірі 18\~050,78 гривень, з яких 13 368 гривень неповернута сума кредиту, 2\~726,23 гривень прострочені відсотки за користування кредитом, 1\~956,55 гривень пеня, що стверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача станом на 17 жовтня 2018 року, розрахунком заборгованості по кредиту та розрахунком пені по простроченій заборгованості (а.с. 9-20), які складені у відповідності до умов договору та вимог ЦК України та стороною відповідача не заперечувались. Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості за договором, що підтверджується копією вимог від 19 липня 2018 року, яка відповідачем була отримана, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак була проігнорована. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином \~відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов договору про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) № 5967966 від 23 червня 2016 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. \~ Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 18\~050,78 гривень. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені останнім судові витрати у справі, що складаються з 1 762 гривень судового збору.

Outcome: approved