Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 09 червня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в сумі 34280 грн. 50 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 9116 грн. 00 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 16912 грн. 18 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 6143 грн. 72 коп., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процента складова) - 1608 грн. 60 коп., що утворилася станом на 31 грудня 2014 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд застосувати позовну давність, та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до наданого позивачем розрахунку він перестав здійснювати платежі у вересні 2011 року, отже строк позовної давності сплинув ще у вересні 2014 році, проте позивач звернувся до суду з позовом лише в січні 2015 року. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором б/н від 09 червня 2008 року позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, строк дії якої 3 роки, в розмірі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того сторони погодили порядок погашення заборгованості, встановили базову відсоткову ставку за кредитним лімітом на момент підписання договору - 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році та визначили, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитись шляхом внесення коштів на картку клієнтом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, станом на 31 грудня 2014 року банком нарахована заборгованість в розмірі 34 280 грн. 50 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 9116 грн. 00 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 16912 грн. 18 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 6143 грн. 72 коп., штраф (фіксованої частини) - 500 грн., штраф (процента складова) - 1608 грн. 60 коп. Заява про отримання кредитних коштів позичальника містить посилання про те, що позичальник ознайомлений та погодився із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку і погодився із тим, що його заява разом із умовами надання послуг, правилами та тарифами банку складають договір про надання банківських послуг Пунктами 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). В п.п.6.5, 6.6. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах даного договору. В випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту. В п. 8.6 зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно з п. 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін. Разом з тим, банком не було доведено про здійснення пролонгації договору, оскільки пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, в той час як боржник своїх зобов'язань за договором від 09 червня 2008 року не виконав, нову платіжну картку боржнику банком не видавалась. Виписка по особовому рахунку містить інформацію, що 31 липня 2008 року на картку зарахований кредитний ліміт в сумі 10000 грн., 12 червня 2009 року здійснено зміну кредитного ліміту 9116 грн.. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] здійснив зняття кредитних коштів з кредитної картки 09 серпня 2008 року, останнє погашення кредиту здійснено 19 вересня 2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку [PERSON], у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся 28 січня 2015 року. Відповідно до договору б/н від 09 червня 2008 року строк дії картки: три роки, карта видана 31 липня 2008 року. Відомості про первісність кредитної картки чи її перевипуск банком суду не надані, позичальник пояснив, що кредитну картку отримував в липні 2008 року один раз, термін її дії був три роки та надати її за строком давності не має можливості. Суд вважає, що інформація про карту в якій зазначений строк дії картки значення не має, оскільки умовами договору передбачено щомісячне погашення заборгованості. Згідно зі ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого прав або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс14. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи, що умовами договору не передбачений строк повного погашення кредиту, пов'язаного з останнім днем місяця дії картки, а передбачені щомісячні кредитні платежі, останнє зміни кредитного ліміту здійснено 12 червня 2009 року, останній платіж здійснено 19 вересня 2011 року, та кредитування здійснюється в межах року, на що і розраховане щомісячне погашення кредитної заборгованості в розмірі 7% від заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом 28 січня 2015 року, суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, приходить до висновку, що банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, а тому до даних правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки за приписами ст. 266 ЦК України зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку щодо стягнення штрафів. За таких підстав суд вважає за необхідне постановити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строків позовної давності. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed