Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивувавши свої вимоги тим, що його батьком [PERSON], у 1991 році в с. Молниця, по вул. Молодіжна № 17, Герцаївського району, Чернівецької області було побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. 05 грудня 2017 року батько помер. Як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняв своєчасно та звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння, проте нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Тому, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує та претензій щодо спадкового майна не має. Герцаївська міська рада Чернівецької області будучі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, відзив на позов не надала. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що в с. Молниця, по вул. Молодіжна № 17, Герцаївського району, Чернівецької області розташовано житловий будинок (а.с.09-12). Згідно даних погосподарської книги Молницької сільської ради (нині Молницьий старостинський округ №2 Герцаївської міської ради) Герцаївського району Чернівецької області, вказаний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1991 року (а.с.55). Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що [PERSON] 20 листопада 1995 року уклав шлюб із відповідачкою з [PERSON] (а.с.08). Частиною 1 ст. 24 КпШС України (в редакції 1969 року) було визначено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Отже виходячи зі змісту вищевказаної норми закону та зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в с. Молниця, по вул. Молодіжна № 17, Герцаївського району, Чернівецької області, був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію до 05 серпня 1992 року та зареєстрований в сільській раді за [PERSON], то з того часу останній належав йому на праві власності. 05 грудня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області серії І-МИ № 183325 (а.с.13). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обовязків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачу згідно заповіту від 15 вересня 2016 року посвідченого секретарем Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 76 (зворот а.с.34). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлого [PERSON], позивач у передбачений законодавством строк 19 січня 2018 року, звернувся до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (зворот а.с.29), проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 02 липня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (зворот а.с.44-45). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено, підтвердженням чого є спадкова справа заведена щодо померлого (а.с.29-46). Ураховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на момент смерті належав спірний житловий будинок та в порядку спадкування позивач своєчасно прийняв спадщину, але не може оформити її з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинок, то його вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який розташований в с. Молниця, по вул. Молодіжна № 17, Герцаївського району, Чернівецької області. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України,

Outcome: approved