Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» матеріальні збитки завдані в результаті ДТП в сумі 6 594,25 грн., пеню за затримку відшкодування збитків та стягнути з відповідача [PERSON] суму франшизи. Вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2013 року близько 11 год. по вул. Тампере у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були водій [PERSON], який керував вантажним автомобілем МАN 18/225, р.н. [NUMBER], та водій [PERSON], який керував легковим автомобілем [NUMBER]. [PERSON] являється власником автомобіля МАN 18/225, р.н. [NUMBER], який забезпечений полісом обов'язкового страхування наземних транспортних засобів АС 4523052 від 12.06.2013 року терміном до 11.06.2014 року, виданим ПрАТ «Український страховий дім». Вона являється володільцем автомобіля ВАЗ 21011, н.з. [NUMBER], відповідно довіреності від 16.12.2012 року, власником якого є [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок зазначеного ДТП автомобілю ВАЗ 21011 були завдані механічні пошкодження, вартість ремонту яких становить в сумі 6 594 грн. 25 коп., відповідно наданого рахунку з СТО. Вона не має на руках копії страхового поліса, яким забезпечений транспортний засіб МАN 18/225, тому умови договору страхування їй не відомі. 26.01.2014 року вона звернулася до ПрАТ ««Український страховий дім» із заявою про відшкодування збитків, надавши при цьому всі необхідні документи. Проте не дивлячись на запевнення представника страхової компанії про своєчасне відшкодування завданих збитків, кошти по даний час їй не сплачені. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було. При цьому поштова кореспонденція, яка надсилалася на адресу відповідача ПрАТ «Український страховий дім» та третьої особи [PERSON] була повернута без отримання за закінченням терміну зберігання. Позивачем суду подавалася заява від 25.03.2015 року з проханням розглянути справу без її участі у якій вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 35). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2015 року було визнано обов'язковою явку позивача в судове засідання у зв'язку з потребою надання [PERSON] пояснень щодо доказів на які вона посилається через їх відсутність у матеріалах справи та у зв'язку з неконкретизованою прохальною частиною позову. Однак позивач в судове засідання не з'явилася, тому з урахуванням поданої [PERSON] заяви про розгляд страви у її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі та третьої особи і відповідно до положень ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с. 6). Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 04.02.2011 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси перед усіма третіми особами, в тому числі в органах ДАІ, з усіх питань, які стосуються експлуатації та розпорядження належного йому автомобіля марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON], в свою чергу, видав довіреність від 16.12.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавринович О.Л., зареєстровану у реєстрі за № 773, відповідно якої від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] здійснювати необхідні юридичні дії та вчиняти правочини, що стосуються експлуатації (керування) та розпорядження автомобіля марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER], при необхідності зняти з обліку в органах ДАІ, продати з правом отримання належних власнику грошей, тощо (а.с. 4). Відповідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 р., 17 вересня 2013 року об 11 год. 00 хв. по вул. Тампере у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем МАН 18/225, р.н. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 8, 9). Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. З пояснень позивача, на момент скоєння ДТП автомобіль МАН 18/225, р.н. [NUMBER], був забезпечений полісом обов'язкового страхування наземних транспортних засобів АС 4523052 від 12.06.2013 року, термін дії якого до 11.06.2014 року, виданим ПрАТ «Український страховий дім», до якого позивач подавала заяву про виплату страхового відшкодування. Дані обставини підтверджуються відмітками ПрАТ «Український страховий дім» про отримання довідки ДАІ № 9267497 від 17.09.2013року за вхідним номером 265/3-св від 23.09.2013 року та постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2013 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вхідним № 346/3-св від 13.12.2013 року (а.с. 7, 8). Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому уповноваженим органом. Як роз'яснено в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Позивач, яка користується автомобілем [NUMBER], на підставі довіреності, просить стягнути з відповідача ПрАТ «Український страховий дім» у відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП пошкодженням даного автомобіля у розмірі 6 594,25 грн., що визначена відповідно розрахунку вартості ремонтних робіт, складеного ПП [PERSON] (а.с. 10). За викладених обставин суд вважає за можливе задовольнити позов в частині стягнення з відповідача ПрАТ «Український страховий дім» коштів в сумі 6 594,25 грн., як страхової виплати, оскільки в спростування вищевказаних обставин будь-яких доказів з боку даного відповідача суду не надано. В частині заявлених вимог щодо стягнення з ПрАТ «Український страховий дім» пені за несвоєчасну виплату страхової суми, відповідно положень ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та стягнення з відповідача [PERSON] франшизи вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не зазначена сума такого стягнення та не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами. Відповідно ст. 88 ЦПК України, із відповідача ПрАТ «Український страховий дім» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial