Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та згідно заяви про зменшення позовних вимог просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. від 13.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №378, яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» грошові кошти у сумі 21202 грн. 30 коп., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на його користь в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом безпідставно набуті кошти у сумі 5014 грн. 95 коп., та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2400 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1681 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 року №61649854, приватним виконавцем Клименко Р.В. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису №378 від 13.02.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 21202 грн. 30 коп. Позивач не був повідомлений про вчинення виконавчого напису, а також здійснення примусових виконавчих дій, в порядку виконання яких із його пенсійного рахунку було списано кошти. Із вчиненим виконавчим написом позивач не згоден, вважає його таким, що не підлягає виконанню. Так, позивач не згоден із сумою заборгованості, будь-яких повідомлень чи то вимогу про усунення порушень він не отримував. Не згоден позивач і з безспірністю заборгованості, тому вважає, що у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи до судового засідання не з`явились, кожна окремо про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачасуд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 02.03.2016 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Транс» було укладено Кредитний договір R171.0064707, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 10310 грн. 00 коп., строком на 24 місяці зі сплатою комісії та відсотків відповідно до умов договору (а.с.11-16,17,18). \~Відповідно до\~Договору №БТ-ПВ-01\~від 04.06.2019\~року,\~укладеного між\~ПАТ Банк\~«Траст» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс»,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс» набуло\~право вимоги\~за кредитними\~договорами,\~у тому\~числі за\~Кредитним договором R171.0064707 від 02.03.2016 року, укладеним із позивачем (а.с.184-185, 186-188). ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на адресу позивача надсилалась Претензія від 25.01.2020 року із вимогою в строк до 08.02.2020 року погасити заборгованість у сумі 21202 грн. 30 коп. (а.с.189, 190-191). 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №378, яким звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором R171.0064707 від 02.03.2016 року, укладеним ним із ПАТ Банк «Траст», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Строк платежу за договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2019 року по 28.01.2020 року. Сума заборгованості складає 21202 грн. 30 коп., з яких: 3539 грн. 65 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6433 грн. 61 коп. прострочена заборгованість за комісією; 232 грн. 58 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 10996 грн. 46 коп. строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату у розмірі 500 грн. 00 коп. (а.с.9). 25.03.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного виконавця Клименка Р.В. із заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.8). 25.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №378 від 13.02.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. (а.с.21). Так, в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №378 від 13.02.2020 року з позивача було стягнуто 5014 грн. 95 коп., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №08 від 20.01.2021 року (а.с.218). При цьому, як убачається з листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. №26023 від 26.02.2021 року, в рамках виконавчого провадження №61649854, з [PERSON] стягнуто кошти у загальному розмірі 5014 грн. 95 коп., з яких: 400 грн. 00 коп. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження; 2099 грн. 05 коп. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 2515 грн. 90 коп. в рахунок погашення боргу за виконавчим написом №378 від 13.02.2020 року (а.с.219). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано\~Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172,\~для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №826/20084/14 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 13.02.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору R171.0064707 від 02.03.2016 року, укладеного між позивачем та ПАТ Банк «Траст», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Разом з тим, розділом 3 глави 16 Порядку встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №569/8884/17. Суд також зауважує, що заборгованість повинна бути безспірною, тобто боржник окрім обізнаності щодо розміру заборгованості повинен її визнати та погодитись із її розміром. Так, згідно матеріалів виконавчого напису, наданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року, в матеріалах справи міститься надіслана відповідачем на адресу позивача претензія із вимогою про негайне погашення заборгованості у сумі 21202 грн. 30 коп. та Список згрупований поштових відправлень, на підтвердження надіслання претензії. Проте доказів на підтвердження отримання [PERSON] зазначеної претензії не надано. Інших доказів обізнаності позивача про наявність заборгованості, її розмір та визнання заборгованості, до суду надано не було. Відтак є підстави вважати, що заборгованість позивача за\~Кредитним договором\~№R171.0064707 від 02.03.2016 року не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. від 13.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №378, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» грошові кошти у сумі 21202 грн. 30 коп., таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.\~\~ Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Положення 83 глави\~ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.\~\~ Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин\~ст. 1212 ЦК України\~викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №910/1531/18. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17\~висловила позицію, що, згідно з п. 3 ч. 3\~ст. 1212 ЦК України\~положення\~глави 83 цього Кодексу\~застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем був виконавчий напис №378 від 13.02.2020 року, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання за ним коштів у сумі 2515 грн. 90 коп. стягнутих з позивача та перерахованих відповідачу у рахунок погашення боргу за виконавчим написом. При цьому, решта від стягнутої суми не підлягає стягненню з відповідача, оскільки кошти були перераховані як витрати за виконавчим провадженням та основної винагороди приватному виконавцю, який не є відповідачем у справі та позовні вимоги до якого щодо стягнення отриманої суми в рамках виконавчого провадження не заявлялися. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 2515 грн. 90 коп. Разом з\~тим,\~у зв`язку\~із частковим\~задоволенням позовних\~вимог,\~відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1262 грн. 61 коп., а також витрати на правничу допомогу, сплачену відповідно до умов Угоди №24 про надання правової допомоги від 20.05.2020 року, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1802 грн. 01 коп. (а.с.1,6). На підставі викладеного,

Outcome: partial