Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №46/11-КС-Т від 22.10.2012 року та додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 17.01.2013 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 12 000,00 грн. Відповідач зобов»язалася повернути фактично отриманий кредит у термін до 21.10.2013 року включно, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 19% річних, а також неустойку в розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №41/11-04 від 22.10.2012 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. Відповідач [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 11.12.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 322 грн. 20 коп. що складається з: · 2 000 грн. - сума кредиту, що має бути сплачена; · 536 грн. 72 коп. - сума нарахованих та не сплачених в строк відсотків; · 9 784 грн. 48 коп. - сума неустойки. Зважаючи на те, що відповідачами добровільно не виконуються умови кредитного договору, позивач був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 12 322,20 грн. заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи за відомою суду адресою їх проживання, про причини своїх неявок суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала в судовому засіданні представник позивача. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Як було встановлено при розгляді справи судом, відповідно до кредитного договору №46/11-КС-Т від 22.10.2012 року та додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 17.01.2013 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 12 000,00 грн. Відповідач зобов»язалася повернути фактично отриманий кредит у термін до 21.10.2013 року включно, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 19% річних, а також неустойку в розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно п. 5.1 Договору відповідач [PERSON] зобов»язана погашати кредит щомісяця шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку не пізніше 15 числа поточного місяця рівними частинами у сумі 1 000 грн. Остаточне погашення залишку кредиту у сумі 1 000 грн. здійснити не пізніше 21.10.2013 року. Відповідно до умов Додаткової угоди погашення кредиту здійснюється щомісячно шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку не пізніше 25 числа поточного місяця рівними частинами у сумі 1 000 грн. Згідно п.1.1 Кредитного договору [PERSON] зобов»зана сплачувати відсотки за користування кредитом щомісяця у розмірі 19,0% річних у гривні. Згідно п.п. 5.3 Кредитного договору за порушення строку повернення кредиту та відсотків за користування кредитом відповідач [PERSON] зобов»язана сплачувати Банку пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі 1% від суми, яка підлягає сплаті. Згідно п. 6.3 Кредитного договору у разі недотримання позичальником будь-яких умов договору позивач набуває права вимагати дострокового виконання зобов»язання по Кредитному договору в повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №41/11-04 від 22.10.2012 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. Відповідач [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 11.12.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 322 грн. 20 коп. що складається з: · 2 000 грн. - сума кредиту, що має бути сплачена; · 536 грн. 72 коп. - сума нарахованих та не сплачених в строк відсотків; · 9 784 грн. 48 коп. - сума неустойки. Банк свій обов»язок по Кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту виконав, надавши кошти одноразово у повній сумі, проте, відповідач свої зобов»язання за Договором не виконала, в зв»язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Враховуючи все вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачі належним чином не виконують взятих на себе зобов»язань за вищевказаними договорами, не погашають заборгованість за кредитом та нарахованими процентами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в сумі 123,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved