Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за теплову енергію в розмірі 54643 грн. 90 коп., пеню в розмірі 8984 грн. 53 коп., суму збитків від інфляції у розмірі 19965 грн. 99 коп. та 3% річних у розмірі 1227 грн. 77 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 15.12.2003 року між ним та відповідачем, яка на той час була приватним підприємцем, був укладений Договір №4192 про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (далі - Договір). Згідно умов Договору об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з ЄДРПОУ діяльність відповідача як фізичної особи-підприємця була припинена 05.11.2014 року. Згідно п. 2.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом. Згідно положень п. 3.2 Договору споживач повинен проводити оплату наданих послуг щомісяця протягом 14-ти днів після отримання рахунку постачальника, у разі несплати споживач сплачує пеню в розмірі 1% за кожний день прострочення від загальної суми заборгованості та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Так, в результаті невиконання відповідачем своїх обов'язків по оплаті наданих послуг за період часу з 01.11.2013 року по 12.04.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 54643 грн. 90 коп., пеня за період з 26.11.2014 року по 12.08.2015 року - у розмірі 8984 грн. 53 коп., інфляційні збитки з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2014 року по липень 2015 року - у розмірі 19965 грн. 99 коп. та 3% річних за період з 26.12.2013 року по 12.08.2015 року - у розмірі 1227 грн. 77 коп. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги у повному обсязі за наступних підстав. Так, 15.12.2003 року між позивачем та відповідачем, яка на той час була приватним підприємцем, був укладений Договір №4192 про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (а.с.9). Згідно витягу з ЄДРПОУ діяльність відповідача як фізичної особи-підприємця була припинена 05.11.2014 року (а.с.13). Як убачається із умов укладеного Договору, об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 2.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом. Згідно положень п. 3.2 Договору споживач повинен проводити оплату наданих послуг щомісяця протягом 14-ти днів після отримання рахунку постачальника, у разі несплати споживач сплачує пеню в розмірі 1% за кожний день прострочення від загальної суми заборгованості та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за надану теплову енергію за Договором за період з 01.11.2013 року по 12.04.2015 року заборгованість відповідача по оплаті за надані послуги склала 54643 грн. 90 коп. (а.с.14). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відтак, суд уважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за теплову енергію в розмірі 54643 грн. 90 коп. та пені, передбаченої умовами Договору, за період з 26.11.2014 року по 12.08.2015 року у розмірі 8984 грн. 53 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2014 року по липень 2015 року у розмірі 19965 грн. 99 коп. та 3% річних за період з 26.12.2013 року по 12.08.2015 року у розмірі 1227 грн. 77 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв'язку із несплатою відповідачем за отримані послуги позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а тому є грошовим зобов'язанням, суд уважає, що вимоги позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 88, 99 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1378 грн. (а.с.4-8). На підставі викладеного,

Outcome: approved