Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що нього у наявності три земельні ділянки, які належать йому на підстав державних актів на право власності на земельну ділянку, які були ним оформлені у 2012 році. До 2012 року, тобто до моменту оформлення державних актів, земельними частками (паями) користувалося ТОВ «Великокісницьке». Представник ТОВ «Великокісницьке» неодноразово усно та письмове звертався до нього для того, щоб він підписав із товариством договір оренди земельних ділянок. Однак він відмовлявся від даної пропозиції. Вказав, що на протязі 2012-2015 років (включно) його земельні ділянки продовжувало використовувати ТОВ «Великокісницьке», за що сплачувало йому орендну плату, проте ніякого договору між ними не було, були тільки усні домовленості. У ході того як йому виплачували орендну плату, він ставив свій підпис у накладній про її отримання. Зазначив, що на початку 2014 року він звернувся до директора ТОВ «Великокісницьке» із проханням виділити йому у натурі його земельні ділянки, проте [PERSON] повідомив, що це неможливо, оскільки між ним та ТОВ «Великокісницьке» укладений договір оренди його земельних ділянок строком на 10 років. На прохання надати відповідні копії договорів оренди [PERSON] відмовився, мотивуючи це тим, що зараз дані договори перебувають на реєстрації у відділі Держземагенства в Ямпільському районі. 27.02.2014 року він звернувся із письмовою заявою до відділу Держземагенства в Ямпільському районі з проханням надати йому копії договорів оренди його земельних ділянок. 05.03.2014 року він отримав відповідь від відділу Держземагенства, в якій пояснювалось, що копії договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надати неможливо у звязку із відсутністю оригіналів. 19.08.2015 року він звернувся із письмовою заявою до ТОВ «Великокісницьке» із проханням видати копії документів на підставі яких товариство використовує його земельні ділянки. 26.08.2015 року від ТОВ він отримав письмову відповідь, що належні йому земельні ділянки використовуються на підставі укладених із ним договорів оренди землі, а саме: договір №1262 від 05.09.2012 року (кадастровий номер земельної ділянки 0525681300:02:002:0516), договір №1278 від 22.09.2012 року (кадастровий номер земельної ділянки 0525681300:02:003:0300), договір №1263 від 26.09.2012 року (кадастровий номер земельної ділянки 0525681300:02:003:0471). Отримавши реєстраційні примірники оренди земель, він зрозумів, що його підпис у договорах підроблено, оскільки він ніяких договорів не укладав та в даних договорах не підписувався. 18.09.2015 року він звернувся до Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області із письмовою заявою про підроблення його підпису у вищевказаних договорах оренди, де було відкрито кримінальне провадження №12015020370000389 від 18.09.2015 року за ч.1 ст.358 КК України. У ході розслідування кримінального провадження була проведена почеркознавча експерта, і відповідно висновку експерта №375-П від 06.11.2015 року підписи у графі «підпис сторін Орендодавець» у договорах оренди землі №1262 від 05.09.2012 року, №1263 від 26.09.2012 року та №1978 від 22.09.2012 року виконані не ним, а іншою особою. Таким чином, на даний час ТОВ «Великокісницьке» використовує підроблені договори оренди землі, чим грубо порушує його право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати не дійсними договори оренди земельних ділянок №1262 від 05.09.2012 року, №1263 від 26.09.2012 року та №1978 від 22.09.2012 року укладені між нібито ним та ТОВ «Великокісницьке». У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обємі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Великокісницьке» село Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області [PERSON], яка діє на підставі доручення №48 від 15.12.2015 року заявлені позовні вимоги не визнала. У своєму заперечені зазначила, що позивач не надав суду належних доказів щодо наявності підстав недійсності договорів оренди земельних ділянок, укладених між ним та ТОВ «Великокісницьке» 05.09.2012 року за №1262, 22.09.2012 року за №1978 та 26.09.2012 року за №1263. Усі вище зазначені договори земельних ділянок були укладені між позивачем та ТОВ «Великокісницьке» виключно за згоди обох сторін з усвідомленням сторонами наслідків їх виконання, що стверджується у подальшому щорічним отриманням позивачем орендної плати за користування землею та ствердження ним особистими підписами у відомостях про видачі орендної плати при отримання ним зерна. Крім договорів оренди земельних ділянок, укладених у 2012 році, позивач підписував особисто акти про передачу та приймання цих земельних ділянок в оренду та додатків до договорів оренди, а також розписок про отримання ним примірників договорів оренди в Книзі реєстрації видачі договорів орендодавцям ТОВ «Великокісницьке», де особисто своїм підписом ствердив, що усі вище зазначені договори оренди земельних ділянок він підписав особисто. Окрім того, позивач не надав суду жодного процесуального документа органів досудового слідства по провадженню №12015020370000389 від 18.09.2015 року за ч.1 ст.358 КК України і результати його розслідування. Крім того, загально відомо, що на протязі життя людини її підписи змінюються за різних причин: віку, професійної діяльності, хвороби та інших. Дані обставини експерту повідомлені не були. Просить суд у позові відмовити. У судових дебатах представником відповідача ТОВ «Великокісницьке» [PERSON] та адвокатом [PERSON] заявлено вимогу про застосування наслідків строку позовної давності до вимог позивача. Вказали, що позивач знав про порушення свого права із 2012 року, і тому сплив строк позовної давності. Просять суд відмовити у позові у звязку із спливом строку позовної давності. Судом встановлені такі обставини та визначено відповідно до них правовідносини: [PERSON] досліджених письмових доказів - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №926578 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,3650 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту) і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №926577 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6153 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту) і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №445378 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,3650 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту) і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] оренди землі №1262 від 05 вересня 2012 року судом встановлено, що даний договір укладено між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «Великокісницьке», як орендарем, про оренду земельної ділянки площею 1,3650 га згідно Державного акту серії ЯМ №445378 строком дії на 10 років. [PERSON] оренди землі №1978 від 22 вересня 2012 року судом встановлено, що даний договір укладено між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «Великокісницьке», як орендарем, про оренду земельної ділянки площею 1,6153 га згідно Державного акту серії ЯМ №926577 строком дії на 10 років. [PERSON] оренди землі №1263 від 26 вересня 2012 року судом встановлено, що даний договір укладено між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «Великокісницьке», як орендарем, про оренду земельної ділянки площею 1,3650 га згідно Державного акту серії ЯМ №926578 строком дії на 10 років. [PERSON] листа вих..№1 від 04.06.2014 року директора ТОВ «Великокісницьке» судом встановлено, що [PERSON] запропонувати прибути в адміністрацію ТОВ «Великокісницьке» для підписання угоди. [PERSON] листа вих..№248 від 26.08.2015 року директора ТОВ «Великокісницьке» судом встановлено, що [PERSON] запропоновано отримати примірники реєстраційних справ, що передбачені для орендодавців, у складі яких наявні договори оренди та додатки. [PERSON] із кримінального провадження №12015020370000389 внесеного до ЄРДР 18.09.2015 року за заявою [PERSON] судом встановлено, що дане кримінальне провадження зареєстроване за ч.1 ст.358 КК України. [PERSON] експерта №375-П від 06.11.2015 року судом встановлено, що підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1262 від 05.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1263 від 26.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1978 від 22.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; у рукописному записі «5 вересня 12» у договорі оренди землі №1262 від 05.09.12р. були внесені зміни шляхом дописки, цифра «8» була змінена на цифровий запис «12». [PERSON] книги реєстрації видачі договорів орендодавцям ТОВ «Великокісницьке» судом встановлено, що 09.09.2015 року позивачем було отримано три договори, що підтверджується його підписами у книзі. [PERSON] відомостей ТОВ «Великокісницьке» судом встановлено, що позивач отримував від відповідача орендну плату за оренду трьох земельних ділянок. [PERSON] досліджених у судовому засіданні оригіналів трьох реєстраційних справ земельних часток (паїв) судом встановлено, що у даних справах не вказано дату та відсутній підпис акту визначення меж земельної ділянки (на місцевості). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України. Згідно п.2 ч.2 ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У відповідності зі ст.208 ЦК України договір оренди землі належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі»\~укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. У ч.3 ст.203 ЦК України\~зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Тобто, волевиявлення учасника правочину має бути: 1)вільним (формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо, в умовах, за відсутності яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характеристику тощо); 2)таким, що відповідає внутрішній волі (намірам) суб'єктів правочину. Тому, у разі коли воля суб'єкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним. У той же час, відповідно до розяснень, які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. У разі, якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.ст.1212-1215 ЦК України). Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеними, а отже оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними. Окрім того, відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).\~ Тобто\~обов'язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Посилання позивача про те, що він спірні договори оренди землі з ТОВ «Великокісницьке» не укладав та не підписував підтверджується висновком експерта №№375-П від 06.11.2015 року, яким підтверджено що підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1262 від 05.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1263 від 26.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис у графі «Підписи сторін Орендодавець» у договорі оренди землі №1978 від 22.09.12р. виконаний не [PERSON], а іншою особою; у рукописному записі «5 вересня 12» у договорі оренди землі №1262 від 05.09.12р. були внесені зміни шляхом дописки, цифра «8» була змінена на цифровий запис «12». Відтак, оскільки позивач не давав згоди на укладення між ним та відповідачем договорів оренди землі, які належать йому на праві приватної власності, тобто не здійснював вільно своє волевиявлення як учасник правочину, договори не підписував, позов про визнання недійсним договорів оренди підлягає задоволенню. По-скільки заявлені позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, тому суд у відповідності із ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1461 гривня 60 копійок згідно квитанції №130 від 24.11.2015 року (а.с.1), згідно квитанції №104 від 04.12.2015 року (а.с.35) та згідно квитанції №103 від 04.12.2015 року (а.с.36). Що стосується вимоги представника відповідача ТОВ «Великокісницьке» [PERSON] та адвоката [PERSON] про застосування наслідків спливу строків позовної давності, то суд приходить до наступного: Відповідно ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно ч.1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Відповідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч.1 ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки представник відповідача та адвокат вказують, що позивач знав про порушення свого права із 2012 року, не вказуючи про цьому точної дати, тому суд приходить до висновку, що навіть із врахуванням того, що позивач можливо й знав про порушення свого права із 2012 року, однак станом на 24.11.2015 року (датою звернення до суду із позовом за захистом порушеного права) позивачем не пропущено трьохрічний строк звернення до суду із даним позовом. А тому, підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає.

Outcome: approved