Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачзвернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] 02.08.2003 року позивач звернувся до Другої Херсонської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Мати позивача [PERSON] заявою від 02.08.2003 року відмовилася від спадщини, що залишилася після її чоловіка [PERSON] на користь позивача. Мати померла [INFO] . Листом від 30.09.2016 року завідуючого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Позивач проживає та зареєстрована у вказаному будинку з 22.07.1986 року. З моменту смерті батька позивач вважав, що отримав весь будинок у спадок, так як батьки ніколи не говорили, що половина будинку належить дядьку [PERSON] . Правовстановлюючих документів позивач не бачив. З часом [PERSON] знайшла правовстановлюючий документ на будинок, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.08.1976 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 10.08.1976 року за реєстровим №3-2007, що зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 05.10.1976 року в книзі реєстрації договорів №1245, відповідно до якого будинок [ADDRESS] , успадкували [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (брат позивача батька), після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . 24.11.2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку [ADDRESS] надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 10.08.1976 року, [PERSON] проживав: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Частка [PERSON] успадкована не була. З 18.02.2003 року позивач добросовісно, відкрито та безперервно користується всім будинком, частки цього будинку не виділялися, сплачує комунальні послуги за будинок в цілому, особисті рахунки відкриті на позивача. Таким чином, позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується частко. [PERSON] з 18.02.2003 року. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку (садиби) [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2019 року замінено відповідача Херсонську міську раду на відповідача [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, згідно якого позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Зазначив, що позивач є йог двоюрідною сестрою. Відповідачу відомо, що вона проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , з 1986 року. Спірний будинок належав їхньому діду [PERSON] , який помер [INFO] . В подальшому будинок був успадкований її батьком та батьком позивача. Батько відповідача [PERSON] отримав від [PERSON] компенсацію за свою частку в будинку, не мав жодних претензій до свого брата та вважав, що той оформив будинок на своє ім`я та став власником всього будинку. Тільки з позовної заяви та додатків до неї відповідачу стало відомо, що він фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 зазначеного будинку, але [PERSON] не вважає себе власником вказаної частки, оскільки поважає волю свого батька та не має жодних майнових претензій до [PERSON] . Відповідач завжди вважав, що позивач є власником всього будинку. З обставинами, що викладені в позовній заяві [PERSON] повністю погодився. Приїхати в Україну для врегулювання вказаного питання в позасудовому порядку відповідач не має можливості з певних причин. Просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.1976 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 10.08.1976 року за реєстровим №3-2007, що зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 05.10.1976 року в книзі реєстрації договорів №1245, відповідно до якого будинок [ADDRESS] , успадкували [PERSON] та [PERSON] , після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про права на спадщину від 10.08.1976 року [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно актового запису про смерть №1357, зробленого 30.10.2000 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно актового запису про смерть №123, зробленого 20.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно актового запису про смерть №746, зробленого 18.02.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] . 02.08.2003 року позивач звернувся до Другої Херсонської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] заявою від 02.08.2003 року відмовилася від спадщини, що залишилася після її чоловіка [PERSON] на користь позивача. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2005 року, [PERSON] отримала, після смерті [PERSON] , з урахуванням 1/2 частки майна від якої відмовилася дружина спадкодавця [PERSON] , спадкове майно, яке складається з грошових вкладів з належними до них відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в філії №01021/048 Ощадного банку України м.Херсона на рахунку №426 на суму 2470,65 грн.; №5368 на суму 3004,20 грн.; №48000005 на суму 554,40 грн., №48008649 на суму 448,35 грн. Згідно актового запису про смерть №2287, зробленого 29.11.2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки №663, виданої 15.06.2016 року Виконавчим комітетом Суворовської районної у м.Херсоні радою, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті ( [INFO] ) з ним проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (онука). Листом від 30.09.2016 року завідуючого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О. за реєстровим №1-1772, [PERSON] отримала у спадщину за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки від якої відмовилася дружина померлого [PERSON] , спадщину, яка складається з 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що позивач за вказаною адресою зареєстрований 31.03.1987 року. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01.11.1959 року. Згідно актового запису про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актового запису про смерть №123, зробленого 21.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] на момент смерті чоловіка проживала разом з ним у належній їм на праві власності квартирі в м.Сєвєродонецьк. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 10.09.2002 року [PERSON] прийняла фактично спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , але у зв`язку зі смертю не встигла їх оформити, спадкове майно перейшло до її сина [PERSON] . До складу спадкового майна належить квартира [ADDRESS] . Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п.11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п.14 Постанови). Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов та позивач добросовісно володів нерухомим майном і з 2003 року продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати право власності за позивачем на 1/2 частину зазначеного вище житлового будинку за набувальною давністю.

Outcome: approved