Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача завдану майнову\~шкоду в\~порядку регресу та\~судові витрати.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 01\~грудня 2017\~року між\~Приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~компанія \~«УНІКА» та\~ [PERSON] було\~укладено Поліс\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АК/8059387.\~Відповідно до\~даного Полісу\~була застрахована\~цивільно-правова\~відповідальність водіїв,\~які на\~законних підставах\~керують автомобілем\~Форд,\~реєстраційний №\~ [NUMBER] .\~03.01.2018\~р.\~у м.\~Львові на\~вул.\~Героїв УПА,\~72\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу БМВ.\~реєстраційний №\~ [NUMBER] ,\~та транспортного\~засобу Форд,\~реєстраційний №\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~відповідача. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова по справі 465/136/18 від 15.01.2018 року відповідача було визнано винною у скоєнні вищевказаної ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 00248413 від 24.01.2018 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 4 190,40 грн. Відповідач до позивача з відповідною заявою повідомленням про настання дорожньо-транспортну пригоду не звертався. З огляду на вищезазначене, відповідачем було порушено вимоги ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «СК «УНІКА» (Позивача) про настання страхового випадку. Крім того, представник позивача в позовній заяві зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 26 січня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 003789 від 26.01.2018 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача завдану шкоду в загальній сумі в розмірі: 4\~190\~гри.\~40\~коп. Витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 1 762 гри. На адресу суду 25.06.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Відповідно до\~підпункту 33.1.4\~пункту 33.1\~статті 33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у\~разі настання\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка може\~бути підставою\~для здійснення\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати),\~водій транспортного\~засобу,\~причетний до\~такої пригоди,\~зобов`язаний\~невідкладно,\~але не\~пізніше трьох\~робочих днів\~з дня\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~письмово надати\~страховику,\~з яким\~укладено договір\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності (у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ),\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду встановленого\~МТСБУ зразка,\~а також\~відомості про\~місцезнаходження свого\~транспортного засобу\~та пошкодженого\~майна,\~контактний телефон\~та свою\~адресу.\~Якщо водій\~транспортного засобу\~з поважних\~причин не\~мав змоги\~виконати зазначений\~обов`язок,\~він має\~підтвердити це\~документально.\~Такий обов`язок\~установлений законодавством\~для надання\~страховику можливості\~перевірити обставини\~ДТП власними\~силами і\~запобігти необгрунтованим\~виплатам. Факт неповідомлення\~страховика про\~ДТП є\~підставою для\~відшкодування страхувальником\~у порядку\~регресу сплаченого\~страховиком страхового\~відшкодування.\~Проте в\~разі,\~якщо факт\~настання страхового\~випадку зафіксований\~правоохоронними органами;\~відповідач як\~особа,\~винна в\~ДТП,\~притягнутий до\~адміністративної відповідальності;\~страховик сплатив\~страхове відшкодування,\~то сам\~по собі\~факт неповідомлення\~відповідачем страховика\~про настання\~страхового випадку\~не може\~братися за\~основу ухвалення\~рішення,\~яке повинно\~ґрунтуватись на\~загальних положеннях\~про відшкодування\~шкоди у\~недоговірних зобов`язаннях. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення з мене в порядку регресу 4 190,40 грн. завданої шкоди та сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. відмовити в повному обсязі. Представником позивача 12.11.2018 року подано відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що водій [PERSON] не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, що в силу вимог ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для задоволення даного позову. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститись у ній. Згідно ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суддею Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. 01.06.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. За результатами проведеного підготовчого судового засідання 13.02.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 110/Р від 25.09.2019 року, 25.09.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М. Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10.10.2019 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді 15.07.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 03.01.2018\~р.\~у м.\~Львові на\~вул.\~Героїв УПА,\~72\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу БМВ.\~Зокрема, 03.01.2018 року о 16 год. 20 хв. у м.Львові, по вул.Героїв УПА,72 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Ford KUGA д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності, скоїв зіткнення з автомобілем BMW 520 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , який рухався позаду. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова по справі 465/136/18 від 15.01.2018 року відповідача було визнано винною у скоєнні вищевказаної ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова\~відповідальність страхувальника\~ [PERSON] \~була застрахована\~позивачем за\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів\~№ АК/8059387. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 00248413 від 24.01.2018 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 4 190,40 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 003789 від 26.01.2018 року. 13.02.2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» надіслала відповідачу\~претензію щодо\~відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу в\~сумі 4\~190,40\~грн.,\~оскільки в\~порушення вимог ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив про настання ДТП. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Вказаний обов`язок відповідач не виконав та не подав заяви про настання страхового випадку. Разом з тим, такий обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Отже, неповідомлення страхувальником у встановлені строки страховика про настання страхової події є підставою для регресного позову у випадку, якщо з цих підстав у останнього виникли необґрунтовані виплати. Судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він був зафіксований правоохоронними органами, водія застрахованого транспортного засобу постановою суду було визнано винним в наведеному вище ДТП. Подія ДТП була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується складеним страховим актом та добровільно сплатив страхове відшкодування. Розмір матеріального збитку визначено на підставі розрахунку страхового відшкодування та страхового акту, складеного ПрАТ «СК «Уніка». Отже, перешкод для встановлення позивачем дійсного розміру завданої внаслідок ДТП шкоди судом не встановлено, а позивачем не надано суду доказів про здійснення ним по даному факту необгрунтованих виплат. На підставі вказаного суд приходить до висновку, що сам по собі факт неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про задоволення вимог страховика до страхувальника. Вказане узгоджується з відповідними висновками щодо застосування норм матеріального права, висловленими Верховним Судом України у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed