Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н. У порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 27.10.2020 має заборгованість 38812,22 грн., яка складається з наступного: 27373,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 27373,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 11439,14 грн - заборгованість за простроченим відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. Тому представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 38812,22 грн, яка складається з наступного: 27373,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11439,14 грн - заборгованість за простроченим відсотками, за кредитним договором № б/н від 07.10.2008 та судові витрати у розмірі 2102,00. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22.12.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 11:00 12.01.2021. Протокольною ухвалою від 12.01.2021 розгляд справи був відкладений на 10:00 03.02.2021. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позові зазначає про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 07.11.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] відбулося підписання анкети-заяви б/н (а.с. 23). Крім того, при укладенні кредитного договору [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить істотні умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами - 1,9 % у місяць або 22,8 % річних, визначено порядок щомісячної сплати платежів, нарахування та розмір комісії (а.с. 24). З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 07.10.2008, термін дії 10/12; № [NUMBER] , дата відкриття 15.11.2011, термін дії 05/15; № [NUMBER] , дата відкриття 16.11.2011, термін дії 05/15; № [NUMBER] , дата відкриття 06.12.2016, термін дії 09/18; № [NUMBER] , дата відкриття 09.10.2014, термін дії 09/18; № [NUMBER] , дата відкриття 28.04.2015, термін дії 09/18 (а.с.21). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] , 07.11.2008 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт 100 грн, 22.10.2011 встановлено кредитний ліміт 0 грн, 15.11.2011 встановлено кредитний ліміт 500 грн, 28.03.2012 встановлено кредитний ліміт 380 грн, 05.08.2013 встановлено кредитний ліміт 310 грн, 20.10.2015 встановлено кредитний ліміт 200 грн, 07.12.2015 встановлено кредитний ліміт 0 грн, 05.12.2016 встановлено кредитний ліміт 300 грн, 06.12.2016 встановлено кредитний ліміт 15000 грн, 20.07.2018 встановлено кредитний ліміт 0 грн (а.с. 22). З виписки за договором б/н [PERSON] станом на 30.10.2020 вбачається, що 07.11.2008 на рахунок встановлено кредитний ліміт у розмірі 100 грн., а з 09.11.2008 вбачається рух коштів по рахунку (а.с. 8-13). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н, згідно якого станом на 27.10.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 38812,22 грн; яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27373,08 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 11439,14 грн (а.с. 14-20). Підставами позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» є неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання відповідачем заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитними коштами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 1,9% в місяць або 22,8% в рік. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка стосовно використання кредитних коштів збільшувалась банком, зокрема з 01.01.2013 до 30 % річних, з 01.09.2014 до 34,80 % річних, з 01.04.2015 до 43,20 % річних, з 01.12.2016 року зменшилась до 42 % річних, з 01.08.2020 року зменшилась до 40,8 % річних. У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з довідки про умови кредитування та анкети-заяви сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 22,8 % річних (1,9 % на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 30 %, 34,8%, 40,8%, 42% та 43,2% річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, банк надав суду розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, в якому розмір заборгованості по процентам за період з 01.01.2013 по 30.06.2020 обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені. Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 1,9 % на місяць позивачем до суду не надано, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам у заявленому позивачем розмірі через недоведеність зазначеної суми боргу по відсотках долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 27373,08 грн. З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що 07.11.2008 на кредитну карту відповідача встановлено кредитний ліміт у розмірі 100 грн, який неодноразово змінювався, досягши свого максимуму в 15000 грн та з 09.11.2014 почали проводитись зняття готівки з картки, розрахунки та періодично відбувалось погашення заборгованості за кредитним договором, в тому числі за рахунок погашення готівкою та внаслідок автоматичного погашення простроченої заборгованості з картки 51**89 (а.с. 8-20). Згідно наданого банком розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 31.05.2015 відсутні будь-які залишки заборгованості, а за період з 01.06.2015 по 27.10.2020 останнім в рахунок погашення заборгованості фактично сплачено кошти у сумі 39122,90 грн. Крім того, як встановлено з наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.06.2015 по 27.10.2020, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків у розмірі 43,2% річних з 01.06.2015, 42 % річних з 01.12.2016 та 40,8 % з 01.08.2020. В період з 01.06.2015 по 01.03.2020 позивачем проводилось погашення відсотків за рахунок кредиту, внаслідок чого на відповідні суми збільшувалось тіло кредиту, загальна сума погашених відсотків за рахунок кредиту становить 33390,83 грн (четверта колонка розрахунку заборгованості), прострочене тіло кредиту становить 27373,08 грн. Враховуючи різницю між сумою погашених за рахунок відсотків кредиту і простроченим тілом кредиту, слід дійти висновку, що станом на 27.10.2020 заборгованість відповідача перед банком за простроченим тілом кредиту відсутня, оскільки сума погашених відсотків перевищує суму простроченого тіла кредиту на 6017,75 грн. Крім того, з наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.06.2015 по 27.10.2020 вбачається, що клієнтом витрачені кредитні кошти в сумі 29471,27 грн, а внесена на погашення заборгованості 39122,90, що на 9651,23 грн більше, ніж витрачено. Доказів того, що сума фактично отриманих кредитних коштів (тіло кредиту) перевищує суму фактично сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості по простроченому тілу кредиту, позивачем, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, надано не було, а отже у даному випадку позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 27373,08 грн перед банком. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 38812,22 грн станом на 27.10.2020 задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed