Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що 25 квітня 1972 року між [PERSON] та Косаревою (після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]) [PERSON] було укладено шлюб. 08 грудня 1989 року, Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів був виданий Ордер на житлове приміщення №3029 [PERSON] з родиною, яка складається з двох осіб на право заняття житлового приміщення, житловою площею 28,63 м, що складається з двох осіб на право заняття житлового приміщення,житловою площею 28,63 м, що складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: вул. решетилівська[ADDRESS]. 20 травня 1999 року помер [PERSON],що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 249850 від 26 травня 1999 року. З 1989 року по теперішній час Позивач постійно проживає в квартирі,сплачує всі комунальні послуги,оплачує електроенергію,підтримує квартиру в належному стані. Позивач понад двадцять пять років відкрито користується квартирою,тому вважає,що набула право власності на вказане житлове приміщення за правилами набувальної давності. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру літ. А-5, за адресою: [ADDRESS]. Позивачем було подано письмову заяву про те що вона повністю підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи 15.04.2016 року у судове засідання не з?явився, в попередніх судових засіданнях не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши доводи позивача та подані докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 1972 року позивачка [PERSON] взяла шлюб з [PERSON]. 08 грудня 1989 року, Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів був виданий Ордер на житлове приміщення №3029 [PERSON] з родиною, яка складається з двох осіб на право заняття житлового приміщення, житловою площею 28,63 м, що складається з двох осіб на право заняття житлового приміщення, житловою площею 28,63 м, що складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: вул. решетилівська[ADDRESS]. 20 травня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 249850 від 26 травня 1999 року. З 1989 року по теперішній час Позивач постійно проживає в квартирі,сплачує всі комунальні послуги,оплачує електроенергію,підтримує квартиру в належному стані. Позивач понад двадцять пять років відкрито користується квартирою,тому має право набутиу приватну власність вказане житлове приміщення за правилами набувальної давності. Підтвердженням постійного та безперервного проживання [PERSON] у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є Договір про надання послуг з централізованого опалення, постання гарячої води, Договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, Договір про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз»,де споживачем зазначена [PERSON] та квитанції про оплату комунальних послуг. Також судом встановлено, що 02 січня 2008 року було укладено Договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя між ОСББ «Решетилівське» та власником квартири [PERSON]. 20 липня 2015 року ОСББ «Решетилівське» була видана Довідка про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб, про те,що до складу сімї, зареєстрованою за вказаною адресою входять: Власник (Позивач) - [PERSON], син [PERSON] та онука Позивача [PERSON]. 04 листопада 2015 року було виготовлено Технічний паспорт,інвентаризаційна справа «190-2015,№ б/н. Замовником технічної інвентаризації квартири №9 в житловому будинку №18 по вулиці Решетилівській у м. Дніпропетровську є [PERSON]. Набувальна давність визначається,як засіб закріплення майна за субєктами,що ним володіють,у випадках,коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав. Відповідно до ст.47 Конституції України - кожен має право на житло. У відповідності до ст.128 Цивільного Кодексу України в ред..1963 року,право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України,право власності набувається на підставах,що не заборонені законом і вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1,4 ст.344 Цивільного Кодексу України особа,яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно(набувальна власність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно положень ст.5 Цивільного Кодексу України про дію закону у часі та п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого правила ст.344 Цивільного кодексу України про набувальну давніть поширюються на випадки,коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 35 від 07.02.2014 року,відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа,яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти чужим нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років,набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не передбачено Цивільним кодексом України. При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю,суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним,якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим,якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).Не переривається набувальна давність,якщо особа,яка заявляє про давність володіння,є сингулярним чи універсальним правонаступником,оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа,чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) Стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю. Володіння може бути добросовісним,тобто володілець майна не знав і не міг знати про те,що він володіє чужим майном,інакше кажучи, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужим майном,не давали найменшого сумніву одо правомірності набуття цього майна. У даному випадку у Позивача є усі ознаки володіння,які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю: - Позивач володів квартирою 9 по вулиці Решетилівській, буд.18 добросовісно (Позивач при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності відсутність правовстановлюючих документів); - Позивач володів квартирою 9 по вулиці Решетилівській, буд.18 відкрито та не приховував факту знаходження майна в його володінні; - Позивач володів квартирою 9 по вулиці Решетилівській,буд.18 безперервно з 1989 року по сьогодення. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Стаття 15 Цивільного Кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у його порушення,невизнання або оспорювання. Оскільки, питання про визнання права власності за набувальною давністю вирішується в судовому порядку та приймаючи до уваги те, що Позивач постійно,відкрито та безперервно проживає в квартирі, сплачує всі комунальні послуги, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 5, 15, 328, 344 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved