Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненням до нього, і вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 28.06.1979 року по 30.10.2018 року він перебував в трудових відносинах з ПАТ СНВО. Наказом №9272/ВК від 30.10.2018 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч.3 ст.38 КЗпП України. Частиною 1 ст.47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, в порушення вище зазначеної норми закону, ПАТ СНВО в установлений строк не провів з ним розрахунок та не виплатив йому нараховану заробітну плату та вихідну допомогу в день звільнення з роботи. Як вбачається з розрахункового листа за березень 2019 року, відповідач заборгував йому 80174,86грн. Дана сума визначена з урахуванням утриманого вже податку на доходи від фізичних осіб та військового збору. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача Публічне акціонерне товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на його користь заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу в розмірі 80174,00грн. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.06.1979 року по 30.10.201 8 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Наказом №9272/ВК від 30.10.2018 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-9), та Наказом №9272/ВК від 30.10.2018 року про звільнення [PERSON] згідно з поданою заявою (а.с.12). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 80174грн.86коп. (а.с.73). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 80174грн.00коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 801грн.74коп.

Outcome: approved