Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП «КДЗ «Буревісник» (далі - Відповідач, Завод) 17682,74 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та 34761,70 грн. компенсації. Посилався на те, що Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ від 23.02.2011р.про стягнення з відповідача на користь позивача не виплаченої заробітної плати в розмірі 34334,80 коп., яка була стягнута з відповідача в порядку примусового виконання рішення лише 30.10.2015р. Стверджував, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, а також компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач письмових заперечень проти позову на адресу суду не направив і в судове засідання уповноважений представник не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з судового наказу (а.с.13) та письмових пояснень позивача, рішенням Дарницького районного суду від 23.02.2011р. було стягнуто з відповідача на користь позивача нараховану, але невиплачену заробітну плату за період з грудня 2008 року по грудень 2010 року у розмірі 34334,80 грн. Відповідно до наказу (а.с.11), [PERSON] був звільнений з заводу 01.10.2013р. Разом з тим, рішення суду від 23.02.2011р. було виконано відповідачем в порядку примусового виконання лише 30.10.2015р. (а.с.14,15). Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиконання з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, не проведення з вини відповідача розрахунку з позивачем є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Враховуючи те, що, середньоденна заробітна плата позивача складає ((1127,69грн. заробітна плата за листопад 2010р.+399,53грн. заробітна плата за грудень 2010 року)/45 робочих днів у листопаді та грудні 2010 року =) 33,94 грн., а затримку виплати слід рахувати (з 01.10.2013р. по 30.10.2015р.) 522 робочих днів, то з відповідача підлягає стягненню (33,94 грн.*522 дні =) 17682,74 грн. заборгованості. Крім того, з відповідача підлягає стягненню компенсація (інфляційні втрати) втрати частини доходу у зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати нарахованої заробітної плати за період з грудня 2008 року по грудень 2010 року, як це передбачено ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням їх виплати», у розмірі 34761,70 грн. (а.с.4-5). Оскільки відповідач допустив затримку розрахунку з позивачем, то загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню на користь позивача складає (17682,74 грн.+ 34761,70 грн.=) 52444,44 грн. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 524,44 грн. судових витрат на користь держави, так як позивач звільнений по закону від сплати судового збору. На підставі викладено та

Outcome: approved