Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2013 року є власником зазначеного будинку. Відповідач є його сином та зареєстрованим у вказаному будинку, однак з 2007 року в ньому не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує та просив суд розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач є її сусідом (їх будинки розташовані поруч), якого вона знає 15 років, що відповідач - це син позивача, який не проживає з позивачем біля 5 років, буває, що іноді він приїздить до позивача, однак за вказаною адресою не проживає. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що позивач є його сусідом (їх будинки розташовані навпроти), якого він знає 15 років, що відповідач - це син позивача, який з позивачем за вказаною адресою не проживає біля 8-9 років. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2013 року позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки від 21.03.2015 року, виданої головою вуличного комітету [PERSON], відповідач зареєстрований у будинку [ADDRESS] як член сім'ї власника житла (а.с.12). Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідач у зазначеному будинку біля 8-9 років не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] з 2007 року в будинку [ADDRESS] підтверджується актом від 21.03.2015 року, складеним мешканцями будинків №№9, 10, 13, розташованих по вул. Слєпньова в м. Кривому Розі (а.с.11). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеному будинку без поважних причин понад один рік встановлена судом на підставі показань свідків та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеному будинку, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеним будинком та позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved