Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 01.12.2015. Від спільного проживання народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння через різні погляди на життя. У зв`язку з цим шлюбні стосунки припинилися, сторони перестали вести спільне господарство, а тому позивач просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, а також неповнолітніх дітей залишити проживати із матір`ю. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про надання терміну для примирення. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 надано сторонам по справі термін для примирення строком на чотири місяці. В подальшому, 18.12.2020 відповідач повторно подала заяву про надання терміну для примирення у зв`язку із відсутністю на її думку причин для розірвання шлюбу. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.12.2020 сторонам по справі повторно надано термін для примирення строком на два місяці. 24.12.2020 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про скорочення терміну на примирення, оскільки позивач на примирення не реагує. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Сторони по справі зареєстрували шлюб 01.12.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 506 (а.с. 4). Від спільного проживання народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сімейне життя у сторін не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння через різні погляди на життя. Наведене призвело до втрати любові та поваги один до одного. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Судом неодноразово надавався термін на примирення між сторонами, однак вони не примирилися. Згідно із ч. 2ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4ст. 56Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. В порядку ч. 2ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved