Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно наказу №22-у від 12.05.2015 р. він був звільнений з посади слюсара-ремонтника шостого розряду підприємства ТОВ Новокаховський електромеханічний завод» на підставі ст.40 п.1 КЗпПУ, за скороченням штату. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку по заробітній платі не здійснив, що призвело до тяжкого матеріального становища позивача, у звязку з чим, просив стягнути з відповідача на його користь нараховану але не виплачену заробітну плату в розмірі 22 177 грн. 77 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач та представник позивача доводи заяви підтримали із зазначених у позові підстав. Представник відповідача, у судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №22-у від 12.05.2015 р. позивача звільнено з посади слюсаря-ремонтника ТОВ Новокаховський електромеханічний завод на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ за скороченням штату. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, а відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно довідки від 22.05.2015 р. виданої генеральним директором ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 22 177 грн. 77 коп., що узгоджується з позовними вимогами. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передували події, з якою пов'язана відповідна плата. Згідно п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При вирішенні спору, суд вважає, що роботодавець допустив порушення трудових прав позивача у сфері трудових відносин, внаслідок чого останній був позбавлений можливості своєчасно отримувати оплату за свою працю та використовувати її для задоволення життєво необхідних власних потреб, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних доказів про нараховану заробітну плату за попередні два місяці, які передували місяцю звільнення, а ухвала суду про забезпечення доказів відповідачем не виконана, суд позбавлений можливості розрахувати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а тому в цій частині позову слід відмовити. За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial