Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2013 року між ними ,[PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, зареєстрованим Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №156. Нажаль одруження з Відповідачкою виявилось не вдалим. Вони з відповідачкою познайомились і почали зустрічатись, коли вона приїздила до Ізраїлю. Потім вони вирішили одружитися, але незважаючи на існування вже зареєстрованого шлюбу, вони з відповідачкою не змогли прийти до погодження рішення щодо вибору місця проживання їх родини. Він неодноразово намагався налагодити їх стосунки та зберегти сім»ю, але всі його намагання виявилися марними. Тому практично з самого одруження вони з відповідачкою постійно проживають окремо в різних країнах : відповідачка в Україні, а він в Ізраїлі. Кожен з них живе своїм життям, спільного господарства вони не ведуть та не спілкуються. Таким чином фактично створити повноцінну сім»ю у них не вдалося. Влітку 2014 року він дізнався від [PERSON] про те, що вона завагітніла і [INFO] у них народилася дівчинка [PERSON]. Оскільки на той час вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, відповідачка записала батьком дівчинки його. Позивач вказує, що враховуючи те, що майже протягом всього періоду юридичного існування їх родини вони не підтримують з відповідачкою подружніх стосунків, проживають кожен своїм життям, не мають спільних інтересів, все це призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин та сім»ї загалом. Крім того, кожен з них не має жодного бажання змінювати своє місце проживання. Виявилося, що вони зовсім різні люди, не мають спільних інтересів та мають зовсім протилежні погляди та плани на життя. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає не можливим. Спільне господарство ними не ведеться з 2013 року. Спір стосовно їх спільного майна на даний час відсутній. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], укладений 17 жовтня 2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 156. Представник позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в який просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Враховуючи письмову заяву відповідачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved