Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказавши, що він з 04 листопада 2010 року працював в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом № 278у від 27.10.2014 року його звільнено за ч.3 ст. 38 КЗпП за власним бажанням, у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колективного договору. На день звільнення відповідач нарахував йому заробітну плату в розмірі 12372,04 грн., але виплатити її, посилаючись на брак коштів, відмовився. Тому він просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення та по день постановлення судового рішення. В судове засідання позивач не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав з вище зазначених підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Так, судом встановлено, що 04.11.2010 року [PERSON] прийнято на роботу до ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». 27 листопада 2014 року, наказом №278у, від 27.10.2014 року позивача звільнено з займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колдоговору. Відповідно до розрахункового листа за березень 2015 року розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 12 372, 04 грн.. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того позивача було звільнено з займаної посади 27.10.2014 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колективного договору, проте, остаточного розрахунку з працівником не проведено, враховуючи данні, зазначені в розрахунковому листі за березень 2015 року виданому на імя [PERSON], суд вважає, за необхідне позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 12 372,04 грн. задовольнити. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та розрахункових листів заробітна плата позивача за серпень-вересень складала відповідно: 2392,93 грн. та 2333,74 грн., тобто середній заробіток позивача становить 2363,34 грн. (2392,93 грн. + 2333,74 грн. = 4726,67 грн. : 2 = 2363,34 грн.). Позивача було звільнено 27 жовтня 2014 року та в день звільнення остаточного розрахунку з ним відповідачем не проведено, і не виплачена заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу, що є підставою у відповідності до ст. 117 КЗпП України для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 28 жовтня 2014 по 30 червня 2015 року, тобто за 8 місяців 2 дні середнього заробітку. Оскільки наведенні обставини відповідачем неоспорені в судовому засіданні, позов в цій частині також підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19064,28 грн. ( 8 місяців 2 дні х середній заробіток 2363,34 грн. = (8 місяців х 2363,34) + (02 дні х 78,78 середньоденна заробітна плата.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 314,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved