Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], 1974 р.н., відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути аліменти з [PERSON], 1974 р.н. на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку, але неменше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь державного закладу, майбутнього опікуна, піклувальника, прийомної сім'ї, батьків-вихователів, де буде виховуватись дитина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради перебуває дитина [PERSON], [INFO], як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Дитина зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабою [PERSON], тіткою та двоюрідним братом. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] померла. Батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Не проживає з дитиною, не піклується про його навчання, лікування. Вихованням дитини [PERSON] займається бабуся - [PERSON]. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій просила розглянути позов в заочному порядку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [INFO] народився [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER]. [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 21 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 634 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проведеного 13.03.2015 року дитини [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON], тіткою та двоюрідним братом. Батько з дитиною не проживає, матеріально не утримує, не виховує сина. Згідно інформації адміністрації Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 29.04.2015 року, дитина [PERSON] знаходиться під наглядом лікарів. Дитина отримує лікування відповідно рекомендації лікарів. Дитина доглядається бабусею. Згідно характеристики учня [PERSON] та інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа №62» Дніпропетровської міської ради, дитина характеризується позитивно. Бабуся постійно контролює процес навчання, приходить до школи. Батько [PERSON] ніколи до школи не приходив і навчанням хлопчика не цікавився. Згідно наказу №05 Управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.03.2015 року дитина [PERSON], взятий на облік управління, як такий, що виховується в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. В своєму висновку Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], 1974 року народження, відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Кодексу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про дитину, утримувати її, з відповідача необхідно стягувати на утримання дитини щомісяця аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17.07.2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved