Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20526 грн. матеріальної шкоди. Посилався на те, що між сторонами був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого було виплачене страхове відшкодування потерпілому в результаті ДТП, що сталося з вини [PERSON] в розмірі 20526 грн. Стверджував, що відповідачем не було вжито заходів щодо повідомлення позивача про страховий випадок, а тому, виплативши страхове відшкодування, позивач звернувся до відповідача з правом регресу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 2013р. між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.3). Останній є власником автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] Згідно постанови та довідки (а.с.11,12), 28.09.2014р. з вини відповідача, який керував автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП в якій був технічно пошкоджений належний [PERSON] автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Як вбачається з повідомлення (а.с.8-9) та пояснень представника позивача, [PERSON] 29.09.2014р. звернувся до позивача з повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, а відповідач не повідомив страхувальника про настання ДТП. Як вбачається зі звіту, акту, калькуляції (а.с.13-17, 18-19,20-28), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] склав 21036,26 грн. Згідно страхового акту та платіжного доручення (а.с.31,32), АТ «ПРОСТО-страхування» перерахувало на користь власника автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] (21036 грн матеріальний збиток - 510 грн. франшизи=) 20526 грн. страхового відшкодування. Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно пп. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 цього Закону, учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. При цьому, суд не приймає надану представником відповідача довідку від лікаря-стоматолога як належний доказ поважності причин не повідомлення страховика на протязі трьох робочих днів (з 29.09.2014р. по 01.10.2014р.) про скоєння ДТП. Вказана довідка лише свідчить про факт звернення відповідача до лікаря приватного підприємства, але ніяк не доводить факту стаціонарного лікування відповідача з 29.09.2014р. по 04.10.2014р. і відповідне його звільнення від роботи, що може підтверджуватись листом непрацездатності, який може вважатись належним доказом поважності причин при цих обставинах у справі. Отже,

Outcome: approved