Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 50000 грн., пені в розмірі 4791 грн. 15 коп., витрат на лікування в розмірі 2518 грн. та судового збору в розмірі 573 грн. 10 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2014 року у с.Ясенів Бродівського району водій [PERSON], керуючи пасажирським автобусом марки «ВАЗ-079», державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований за відділом освіти Бродівської РДА, рухаючись по маршруту шкільного автобуса автодорогою сполучення с.Лучківці Бродівського району с.Ясенів Бродівського району, на нерегульованому перехресті із автодорогою Київ-Чоп (яка є головною) і, порушивши вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» додатку 1 до ПДРУ п.п.8.1, 16.11, 10.1, розділу 33 «Дорожні знаки» ПДРУ (додаток 1) (вимог дорожнього знаку пріоритету 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено»), не переконавшись, що перед початком руху не буде створено перешкод чи небезпеки для руху іншим його учасникам, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю марки »Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який наближався до даного перехрещення проїзних частин зі сторони м.Львів, внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автобус «ВАЗ-079» та легковий автомобіль марки »Део Ланос» зазнали технічних пошкоджень, а позивачу спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівого наколінника, яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Вказав, що цивільно-правова відповідальність водія автобуса «ВАЗ-079» р.н. [NUMBER] застрахована відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] від 01.02.2013, з лімітом відповідальності в розмірі 50000 грн. за шкоду, завдану майну та та за шкоду, завдану життю і здоров»ю в розмірі 100 000 грн., а також встановлена нульова франшиза. 20 лютого 2014 року позивач звернувся до страхової компанії ВАТ НАСК»Оранта» із повідомленням про ДТП та надав всі необхідні документи, 24 вересня 2014 року позивачем подана заява про виплату страхового відшкодування. В подальшому відповідач ВАТ «НАСК» повідомив, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки як зазначено в ухвалі Бродівського районного суду Львівської області від 31.07.2014 водій т/з «ВАЗ А 079» д.н.з [NUMBER] [PERSON] примирився з потерпілим, позивачем по спарві та відшкодував завдані ним збитки, усунув заподіяну шкоду. У зв'язку з наведеним у страховика ВАТ НАСК «Оранта» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER]. Позивач вважає, що така відмова є безпідставною та порушує його права, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., пеню в розмірі 4791 грн. 15 коп., витрати на лікування в розмірі 2518 грн., а також відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності (а.с.45) позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові, надав суду пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач в судове засідання повторно не забезпечив явку свого представника - 28.05.2015 та 16.06.2015, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що документально підтверджено, про причини неявки суду не повідомив. Суд зі згоди представника позивача вважає за можливе відповідно до ст.224 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача з врахуванням доказів, які є у справі, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи та судом встановлено, що 14 лютого 2014 року у с.Ясенів Бродівського району водій [PERSON], керуючи пасажирським автобусом марки «ВАЗ-079», державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований за відділом освіти Бродівської РДА, рухаючись по маршруту шкільного автобуса автодорогою сполучення с.Лучківці Бродівського району с.Ясенів Бродівського району, на нерегульованому перехресті із автодорогою Київ-Чоп (яка є головною) і, порушивши вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» додатку 1 до ПДРУ п.п.8.1, 16.11, 10.1, розділу 33 «Дорожні знаки» ПДРУ (додаток 1) ( вимог дорожнього знаку пріоритету 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено»), не переконавшись, що перед початком руху не буде створено перешкод чи небезпеки для руху іншим його учасникам, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю марки» Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який наближався до даного перехрещення проїзних частин зі сторони м.Львів, внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автобус «ВАЗ-079» та легковий автомобіль марки «Део Ланос» зазнали технічних пошкоджень, а водію легкового автомобіля [PERSON] спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівого наколінника, яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 31.07.2014 кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України закрито. Судом встановлено на підставі матеріалів справи та сторонами не заперечується, що винним у настанні наслідків ДТП є [PERSON] Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ст.988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Цивільно-правова відповідальність водія автобуса «ВАЗ-079» р.н. [NUMBER] застрахована ВАТ НАСК «Оранта» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] від 01.02.2013, з лімітом відповідальності в розмірі 50000 грн. за шкоду, завдану майну та та за шкоду, завдану життю і здоров'ю в розмірі 100 000 грн, а також встановлена нульова франшиза. Оскільки водій [PERSON] застрахував свою відповідальність у страховій компанії, то вона згідно страхування повинна відшкодувати шкоду. Ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З'ясовано, що 20.02.2014 позивач звернувся до страхової компанії ВАТ НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП. Після подання заяви було надано також усі необхідні документи, а 24.09.2014 позивачем подана заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до вимог п.2 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку або до місця знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до вимог п.3 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Оскільки страховик не виконав своїх обов'язків, позивач звернувся до незалежного експерта з метою визначення розміру шкоди. Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] становить 52574, 13 грн, яка і є страховим випадком. Отже, страхова сума, що підлягає стягненню з ВАТ НАСК «Оранта» складає 50000 грн. (в межах ліміту відповідальності страхової компанії відповідно до умов Полісу [NUMBER]). Окрім цього, згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Ч.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня. Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку за період з 24.10.2014 по 15.02.2015, який не був заперечений відповідачем, розмір пені становить 4791 грн. 15 коп. Отже, з врахуванням наведенного вище, суд позовні вимоги про відшкодування страхового відшкодування з нарахованим розміром пені є обґрунтованими і підставними. Ухвалюючи рішення в частині заявлених позовних вимог позивачем про стягнення 2518 грн. страхового відшкодування у зв'язку із лікуванням суд виходить з обставин, відповідно до яких, 14.02.2014 близько 08 год. 50 хв. у с.Ясенів Бродівського району, [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини [PERSON], отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівого наколінника, яке відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 14.02.2014 по 17.04.2014 вимушений проходити стаціонарне, а пізніше амбулаторне лікування у комунальній міській клінічній лікарні м.Львова. У зв'язку із лікуванням позивач [PERSON] за власний рахунок придбав ліки та медичні препарати на загальну суму 2518 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., позивач [PERSON] має право на виплату страхового відшкодування. [PERSON] звернувся 24.09.2014 року з заявою про виплату страхового відшкодування до ВАТ НАСК «Оранта», однак виплати страхового відшкодування не отримав. Відповідно до ст.24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. В матеріалах справи відсутні будь - які документи, які б свідчили про факт отримання [PERSON] відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю, а отже суд виходить з доказів наявних в матеріалах справи та вважає підставними вимоги позивача про стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» 2518 грн. страхового відшкодування у зв'язку із лікуванням. Судом враховано, що позивач примирився з обвинуваченим в межах кримінального провадження і не заперечував проти закриття кримінальної справи з огляду на посткримінальну поведінку винного, не бажаючи притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. При цьому, позивач сподівався на повне відшкодування завданої позивачу шкоди страховиком, оскільки винний застрахований у ВАТ НАСК «Оранта». Оскільки завдана позивачу шкода не відшкодована [PERSON] в межах кримінального провадження з мотивів, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, тому судом встановлено безпідставність невиплати страхового відшкодування страховиком. Отже, встановивши відсутність не спростування доводів позивача стосовно підставності позову та в частині розміру страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суми на користь позивача в примусовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягають стягненню суми витрат, понесених останнім як оплата судового збору в розмірі 573 грн. 10 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved