Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень (а.с.81-82), просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача завдані позивачу збитки у розмірі 10 209,20 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, він є споживачем туристичних послуг, наданих позивачу відповідачем на підставі договору про надання туристичних послуг № 224901 від 22.08.2014 року. Пунктом 4.12. вказаного договору передбачено передачу туристу виїзних документів туриста безпосередньо в аеропорту вильоту представником турагента (туроператора) за домовленістю сторін. Крім того, пунктом 2.1 Пам'ятки туриста, яка є невід'ємною частиною вищевказаного договору, обумовлено, що, позивач, у день вильоту, повинен звернутись до представника відповідача - [PERSON], який буде знаходитись в аеропорту біля інформаційної стійки за 2 години до вильоту. Водночас, через те, що, представник відповідача [PERSON] не з'явився до аеропорту м.Бориспіль у день вильоту позивача 17.09.2014 року за дві години до вильоту, а саме запізнився, та передав позивачу документи приблизно о 8.20 год., позивач із родиною, пройшовши паспортний та митний контроль, запізнився на рейс Київ-Барселона, через що змушений був нести додаткові витрати на придбання авіаквитків на рейс Київ-Барселона 18.09.2014 року вартістю 8388,00 грн., а також нести додаткові витрати на оплату ночівлі в хостелі м.Бориспіль у розмірі 330,00 грн. Понесені позивачем збитки, а також вартість однієї доби перебування у м.Барселона у розмірі 1491,20 грн. (еквівалент 80 Євро), яка була сплачена позивачем туроператору за 17.09.2014р., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на підставі ст.ст.610, 611, 614, 902, 906 ЦК України та ст.4,5,10,22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, на підставі ст.1167 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану позивачу невиконанням умов договору моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] (кожен) позов не визнали, та, надавши суду письмові заперечення на позов (а.с.39-42а), просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що, обставини, на які посилається позивач, а саме запізнення позивача на рейс через запізнення представника відповідача - є недоведеними позивачем в ході розгляду справи. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що, вона є дружиною позивача. 17.09.2014р. вона, разом із чоловіком та сином, для вильоту до м.Барселона прибули до аеропорту м.Бориспіль о 07.00 год. Реєстрація на рейс Київ-Барселона проходила о 09.05 год. При цьому, о 07.30 год. представник відповідача - [PERSON] зателефонував чоловіку та попередив його, що затримується. Лише о 08.15 год. представник відповідача [PERSON] передав їм паспорти, після чого вони, пройшовши паспортний та митний контроль, запізнились на рейс. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що, він працює експедитором на підприємстві відповідача, а саме здійснює доставку документів туристів до аеропорту. 17.09.2014р. він повинен був прибути до аеропорту м.Бориспіль для того, щоб вручити позивачу і його родині закордонні паспорти. 17.09.2014р. він прибув до аеропорту м.Бориспіль вчасно, а саме о 07.45 год. При цьому, саме позивач телефонував йому о 08.15 год. Вислухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази - суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно роз'яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. При цьому, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, через невиконання відповідачем умов договору про надання туристичних послуг № 224901, укладеного 22.08.2014 року між позивачем та відповідачем, а саме через запізнення 17.09.2014р. працівника відповідача [PERSON] до аеропорту м.Бориспіль, позивач, разом із родиною, не встиг здійснити посадку на рейс Київ-Барселона, через що зазнав збитки у вигляді: додаткових витрат на придбання авіаквитків; оплати ночівлі в хостелі м.Бориспіль; а також сплатив вартість однієї доби перебування у м.Барселона за 17.09.2014р. у розмірі 1491,20 грн. (еквівалент 80 Євро). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). згідно ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, підставою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. З наведеного суд вбачає, що, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності суд повинен встановити на підставі належних та допустимих доказів факт: вчинення особою протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 22.08.2014 року між позивачем, який також діяв за усним дорученням від імені туристів [PERSON] і [PERSON], та відповідачем укладено договір про надання туристичних послуг № 224901 (а.с.44-52), за умовами якого турагент зобов'язався забезпечити надання туристу комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) у період з 17.09.2014р. по 27.09.2014р. Згідно п.3.4.4. вищевказаного договору, турист має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору іншою стороною при дотриманні вимог, передбачених п.8 цього договору. Згідно п.8 вищевказаного договору, всі претензії туриста з питань обслуговування за кордоном або на території України приймаються до розгляду в письмовому вигляді, за наявності [PERSON], підписаного представником приймаючої сторони в країні перебування туриста протягом 14 днів з моменту закінчення туру. Претензія повинна бути оформлена в письмовому вигляді в двох примірниках з документальним підтвердженням обставин, викладених у претензії. Згідно п.4.12. вищевказаного договору, передача туристу виїзних документів туристів (проїзні документи, страхові поліси, ваучери, закордонні паспорти туристів, в разі тимчасового їх зберігання турагентом), здійснюються в офісі турагента, електронною поштою або в системі он-лайн бронювання не пізніше, ніж за 24 години до початку туру. Передача документів може здійснюватись безпосередньо туристу в аеропорту вильоту представником Турагента (туроператора) за домовленістю сторін. Як зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, передача позивачу виїзних документів туристів була здійснена представником відповідача 17.09.2014р. із запізненням, а саме не за дві години до вильоту літака. Разом з цим, дослідивши та оцінивши у сукупності надані позивачем письмові докази, та пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку, що, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого у розумінні ст.57-61 ЦПК України доказу тій обставині, що відповідач не виконав або не належно виконав умови вищевказаного договору, зокрема не передав позивачу виїзні документи в порядку, передбаченому п.4.12 договору. Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку, що, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача завданих позивачу збитків є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З'ясувавши в судовому засіданні, що, доказів, які б підтверджували факт завдання позивачу відповідачем збитків або шкоди матеріали справи не містять, суд також дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обставини, на які посилається позивач, є недоведеними позивачем в ході розгляду справи. Водночас, відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі, суд, приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України вважає необхідним компенсувати судові витрати за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене, суд,

Outcome: approved