Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. 28 вересня 2020 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] у поданій позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 23 529 грн. 65 коп. та судові витрати. Обгрунтовує позовні вимоги наступним. 31 травня 2019 року близько 03 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено Меган», ресстраційний номер [NUMBER] , на 527 км + 210 м автодороги «Київ-Чоп», в с. Малі Підліски Жовківського району Львівської області, здійснила зіткнення з автомобілем «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер [NUMBER] , який був під керуванням позивача. Зазначає, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена вироком Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2020 року у справі № 444/3384/19. Вказує, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому, як власнику автомобіля марки «ЗАЗ VIDA», р.н. [NUMBER] , нанесена матеріальна шкода. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована HACK «ОРАНТА» відповідно до полісу АО/5310167, то позивач звернувся з повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування до страховика. Згідно висновку № 322 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 23 лютого 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ VIDA», р.н. [NUMBER] , становить 78195,65 грн., а вартість матеріального збитку становить 55076,70 грн. Позивач зазначає, що на виконання договору, страховик здійснив відшкодування матеріального збитку за шкоду заподіяну внаслідок пошкодження його транспортного засобу у розмірі 54 666 грн. 70 коп. Від так, стверджує, що з відповідача підлягає стягненню завдана шкода, яка розраховується як різниця між розміром фактичної вартості ремонту транспортного засобу та страховою виплатою (матеріальним збитком) у розмірі: 23 529,65 грн. (78 195,65 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 54 666 грн. (вартість матеріального збитку). У зв`язку із вищенаведеним просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не прибув, однак його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі. Просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення таких повідомлена належним чином у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2020 року ухвалено [PERSON] визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вироком встановлено, що 31 травня 2019 року близько 03 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено Меган», реєстраційний номер [NUMBER] , по автодорозі «Київ-Чоп» 527 км + 210 м в с. Малі Підліски, Жовківського району, Львівської області та, наближаючись по головній дорозі до нерегульованого перехрестя, на якому головна дорога змінювала напрямок праворуч, та, маючи намір продовжити рух через перехрестя, порушила вимоги п.п. 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»); 16.3; 16.12; 16.14 Правил дорожнього руху України, та розділу 34 ПДР України (в частині вимог дорожньої розмітки 1.13), які виразились в тому, що вона під час проїзду перехрестя не зупинилась перед дорожньою розміткою 1.13, не дала дорогу автомобілю «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер [NUMBER] , який наближався праворуч, та виїхала на його смугу руху на такій відстані, при якій водій автомобіля «ЗАЗ VIDA» вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення, внаслідок чого відбулось зіткнення вищевказаних автомобілів. В судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, щиро розкаялась.В судовому засіданні судом було досліджено копію полісу № АО/5310167 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» забезпечено транспортний засіб «Рено Меган», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5310167, з якого вбачається, що транспортний засіб Renault Megane, номерний знак [NUMBER] є забезпечений у період з 02.04.2019 року по 01.04.2020 року, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.07.2020 року вказаний вирок Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої [PERSON] без задоволення. Автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер [NUMBER] , який був пошкоджений внаслідок ДТП належить на праві власності [PERSON] , тобто позивачеві по справі, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] в матеріалах справи. Згідно копії висновку № 322 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 23 лютого 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ VIDA», р.н. [NUMBER] , становить 78195,65грн., а вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «ЗАЗ VIDA», р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП 31.05.2019 року становить 55076,70 грн. Суд бере до уваги твердження позивача, що на виконання договору, страховик здійснив на його користь відшкодування матеріального збитку за шкоду заподіяну внаслідок пошкодження його транспортного засобу у розмірі 54 666 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, зокрема, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п. 56 постанови від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відповідно до яких відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Суд бере до уваги постанову ВСУ від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15, в якій зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 вказав, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Таким чином, із відповідача [PERSON] , яку вироком Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2020 р. визнано винною у вчиненні ДТП та яка завдала майнової шкоди позивачев [PERSON] , необхідно стягнути матеріальну шкоду, яка розраховується як різниця між розміром фактичної вартості ремонту ТЗ та страховою виплатою (матеріальним збитком) у розмірі 23 529 грн. 65 коп. (78195,65 грн. (вартість віновлювального ремонту) - 54 666 грн.). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 840 грн. 80 коп. судового збору, що вбачається з квитанції № 139 від 16.09.2020 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved