Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання кредитних послуг, узв'язку з чим підписав заяву № б/н від 25.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті www/privatbank/ua складає між ним та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Однак, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість 40209,05 грн., з яких: 287,47 грн. заборгованість за кредитом; 32981,64 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4549,03 грн. заборгованість за пенею та комісією, та відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1890,91 грн. штрафу (процентна складова). В звязку з цим просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 40209,05 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 10.04.2018 року провадження по даній було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не зявився, клопотанням від 27.03.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка в повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання кредитних послуг, узв'язку з чим підписав заяву № б/н від 25.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті www/privatbank/ua складає між ним та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрат иплатіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати позичальник має виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, у разі виникнення прострочених зобовязано, клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобовязання та може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.1.2.4 Умов, у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 25.10.2013 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє на момент звернення позивача з позовом до суду, а тому позов є обґрунтованим. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 25.10.2013 року , внаслідок чого станом на 28.02.2018 року кредитна заборгованість становить 40209,05 грн., з яких: 287,47 грн. заборгованість за кредитом; 32981,64 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4549,03 грн. заборгованість за пенею та комісією, та відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року : 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1890,91 грн. штрафу (процентна складова), дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved