Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 74897,67 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2014 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № [NUMBER] з відкриттям відповідачу особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири згідно довідки КП «Житлогосп» від 25.02.2020 року №510 - є [PERSON] . Нарахування оплати за послуги водопостачання та водовідведення проводились з розрахунку на сімох осіб, зареєстрованих в зазначеній квартирі. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати отриманих послуг, в результаті чого за період з 01.01.2017 року по 01.05.2020 року виникла заборгованість в розмірі 74897,67 грн., що складається з: 62653,28 грн. - заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення; 3711,53 грн. - 3% річних; 8532,86 грн. - індекс інфляції. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір на суму 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відповідно вимог п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, вважається такою, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Судом встановлено, що 26.11.2014 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № [NUMBER] з відкриттям відповідачу особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги. Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 25.02.2020 року № 510 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є власником квартири та має такий склад сім`ї: [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - онука, [PERSON] - чоловік. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, за період 01.01.2017 року по 01.05.2020 року розмір заборгованості становить 74897,67 грн., та складається з: 62653,28 грн. - заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення; 3711,53 грн. - 3% річних; 8532,86 грн. - індекс інфляції. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. За таких обставин, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованості, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved