Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків в якому просив стягнути з відповідача на його користь 1 861.78 грн. Заявлені вимоги мотивовані невиконанням відповідачем укладеного з позивачем 09.03.2014 року договору на виготовлення та установку меблів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з обставин, що викладені у позовній заяві. Зазначив про те, що 09.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на виготовлення та установку меблів, відповідно до якого відповідач зобов»язався виготовити, доставити та встановити позивачу зазначені в договорі меблі. Укладений між сторонами договір є договором побутового підряду, оскільки в замовленні позивача визначені : предмет замовлення, термін постачання замовлення та особу відповідальну за замовлення. Відповідач мав виготовити меблі за індивідуальним замовленням позивача, а саме за індивідуальним розміром та кольором. У визначений в замовленні строк відповідач не виготовив та не доставив замовнику меблі, чим порушив умови укладеного договору. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року задоволено вимоги його довірителя, стягнуто з відповідача на його користь вартість внесеної передоплати за замовленням від 09.03.2014 року у розмірі 5700 грн. Станом на 01.01.2016 року рішення суду не виконано, стягнуті за судовим рішенням кошти позивачу не повернуті. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, просив суд про стягнення з відповідача на його користь сум інфляційних нарахувань та процентів річних. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.03.2014 року між позивачем та відповідачем було оформлено замовлення, відповідно до якого позивач (покупець) замовив доставку та збирання меблів: стіл та чотири стільці. Вартість замовлення з 10% знижкою складала 11 312 грн. + послуги ( доставка - 276 грн.; збирання - 60 грн.; занос -25 грн. ). Строк постачання товару згідно замовлення складав 2 місяці. В якості передоплати позивач сплатив відповідачу 5 700 грн. Зважаючи на те, що відповідачем не було виконано умови договору, позивач був змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення вартості внесеної передоплати за замовленням. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року задоволено позовні вимоги позивача, стягнуто з відповідача на його користь вартість внесеної передоплати за замовленням від 09.03.2014 року у розмірі 5700 грн. Станом на 01.01.2016 року рішення суду не виконано, стягнуті за судовим рішенням кошти позивачу не повернуті. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За відсутності інших підстав припинення зобов»язання, передбачених договором або законом, зобов»язання в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку не припиняє зобов»язальних відносин і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Враховуючи, що рішення суду від 02.03.2015 року набрало законної сили 13.03.2015 року і станом на 04.04.2016 року відповідачем не виконане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов»язання та 3% річних. Розрахунки індексу інфляції за період з 13.03.2015 року по 04.04.2016 року в сумі 1861.78 грн. та 3% річних в розмірі 182.24 грн., були розраховані позивачем відповідно до Рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ (лист ВСУ №62-97 від 03.04.1997 року), а тому суд погоджується з такими та вважає їх обґрунтованими. Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved