Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, з 2019 проживають окремо, а шлюб носить формальний характер. Як наслідок, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, а тому [PERSON] просить шлюб між ним там [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого проти розірвання шлюбу не заперечує, а справу просить розглядати без її участі. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище просить залишити « [PERSON] », а також залишити проживати з нею дитину, що не заперечує позивач. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Сторони по справі зареєстрували шлюб 04.06.2016 у Калуському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 167 (а.с. 5). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, з 2019 проживають окремо, а шлюб носить формальний характер. Як наслідок, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим. У відповідності до вимог\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Згідно із ч. 2ст.\~104\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст.\~56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. В порядку ч. 2 ст.\~115\~СК\~України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача слід залишити « [PERSON] ». Сина [PERSON] , [INFO] слід залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст.\~24,\~55,\~56,\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,\~

Outcome: approved