Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральних збитків, вказавши у заяві, що згідно з наказом № 20-к від 23.06.2014 року його було прийнято на роботу трактористом-машиністом в Державне підприємство «Дослідне господарство «Елітне» інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України». Наказом № 43-к від 30.10.2014 він був звільнений за власним бажанням. Відповідачем не виконувалися вимоги закону стосовно оплати праці, оскільки з вересня 2014 року заробітна плата не виплачувалася, що підтверджується розрахунковим листком, з якого вбачається, що відповідач заборгував заробітну плату у розмірі 5054,54 грн. З вини підприємства при звільненні не виплачено заробітну плату за вересень-жовтень 2014р. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням видати заборгованість по заробітній платі, або хоч довідку про середній заробіток, заборгованість дотепер не виплатили, довідку не надали, на його заяву від 12.11.2014р. не відповіли. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, позивач розрахував свій середньоденний заробіток: середній заробіток за два останні місяці 2500,00 + 2071,33 = 4571,33 грн. : 45 робочих дні у вересні та жовтні = 101,58 грн. Відповідно із п.5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження заробітної плати провадяться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Компенсація за час затримки виплати заробітної плати становить: 101,58 грн. х 45 днів = 4571,33 грн. Оскільки з вини відповідача позивач більше двох місяців не отримував заробітну плату, повинний жити у борг, який позичив у своєї матері пенсіонерки, відсутність грошів вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. У зв'язку із чим, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5054,54 грн., середній заробіток за час затримки у сумі 4571,33 грн., моральну шкоду у сумі 3000,00 грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про днь і час судового засідання повідомлений, в матеріалах справи є розписка про отримання судової повістки, заперечень на позов не надав, у зв'язку із чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення частково з наступних питань. Згідно до ст.115 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що 23.06.2014 року позивач був працевлаштований на ДП «Дослідне господарство «Елітне» інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України» на посаду тракториста-машиніста. 30.10.2014 року він був звільнений з займаної посади за власним бажанням. З вини підприємства при звільненні не виплачено заробітну плату за вересень-жовтень 2014р. в сумі 5054,54 грн. і ця сума є безспірною (а.с.3). Вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної вище відповідальності Середньоденний заробіток позивача становить згідно розрахункового листа за два останні місяці 2500,00 . Підлягає стягненню середній заробіток за листопад-грудень 2014 року та за 7 робочих днів січня 2015 року -до 19.01.2015 року , а всього 6029грн.(2500+2500+ 1029,41-за 7 робочих днів січня). Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки по справам даної категорії позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial