Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3 842 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в вересні 2001 року йому, які інваліду ІІ групи, ТОВ «АЗОВ» було безоплатно передано позивачу транспортний засіб - автомобіль марки «ЗАЗ 968 МП». В тому же році Виконавчим комітетом ММР було надано позивачу земельну ділянку під забудівлю гаражу. За станом здоров'я позивач не міг керувати наданим йому транспортним засобом, з огляду на що автомобіль постійно знаходився у гаражі. В 2005 році до [PERSON] звернувся відповідач - [PERSON], який попросив у позивача дозволу на використання гаражу, а автомобіль позивача, який знаходився у гаражу, запропонував відігнати на СТО, де [PERSON] на той час працював. Позивач надав свою згоду та з 2005року його автомобіль знаходився на СТО за місцем роботи відповідача. У 2010 році без згоди позивача [PERSON] здійснив продажу належного [PERSON] автомобіля без згоди позивача. За даним фактом позивач звернувся до Орджонікідзевського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області з заявою щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, проте у порушенні кримінальної справи за наведеним фактом було відмовлено. Разом з тим органами дізнання було встановлено, що автомобіль [PERSON] було передано відповідачем до пункту прийому металобрухту за адресою: м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 72 у ТОВ «Баярд». Винагорода за продаж автомобіля, належного позивачу в якості металобрухту становила 800 грн. Позивач зауважує, що неправомірними діями відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду, оскільки [PERSON] не надавав своєї згоди на продаж належного йому автомобілю в якості металобрухту, первинна вартість автомобіля складає 3 360 грн., з огляду на що, на переконання позивача, з [PERSON] на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 2 560 грн. Крім того позивач наполягає на стягнені з відповідача на його користь моральної шкоди, заподіяної йому неправомірними діями [PERSON], яку він оцінює у 10 000 грн. Як зазначалось вище, позивач є інвалідом ІІ групи, внаслідок неправомірних дій відповідача постійно нервував, що призвело до погіршення стану здоров'я [PERSON] та, як наслідок, ішемічного інсульту, який відбувся у позивача 28.07.2010 року, згідно із випискою з історії хвороби. В судове засідання позивач не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до інформації, викладеної у відповіді на запит ВАТ «МЗВМ» від 03.10.2011 року № 238/168, автомобіль марки «ЗАЗ 968 МП», відповідно до виписки з протоколу Правління ВАТ «Азов» від 15.08.2001 року було безоплатно передано [PERSON] у вересні 2001 року. Первісна вартість на момент передачі транспортного засобу складала 4 282 грн. Як зазначає позивач у своєму позові, у 2005 році ним було передано відповідачу [PERSON] наведений вище автомобіль для зберігання на СТО, де на той час працював відповідач. Без згоди позивача, у грудні 2010 року [PERSON] здав належний [PERSON] автомобіль в якості металобрухту вартістю 800 грн., які він віддав позивачу. У зв'язку з тим, що вартість належного йому автомобіля значно більша, [PERSON] за даним фактом звернувся до Орджлнікідзевського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області. Згідно із постановою ДІМ Орджонікідзевського РВ ММУ УМВС України від 10.08.2011 року, в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] за вказаним фактом було відмовлено. Як вбачається із змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, які містяться у постанові № 6 Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (в редакції 1963 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладені положення діючого законодавства та конкретні обставини даної справи суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної неправомірними діями [PERSON], а саме різницю між вартістю транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ 968 МП» та грошових коштів, отриманих позивачем внаслідок здачі належного [PERSON] автотранспортного на металобрухт. Згідно із відповіддю на запит суду експерта Хартинова Б.Б., середня вартість продажу аналогічного транспортного засобу «ЗАЗ 968 МБ», 1992 року випуску, який перебував в експлуатації, станом на лютий 2014 року складає 3 360 грн. Враховуючи викладене з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню заподіяна йому матеріальна шкода у розмірі 2 560 грн. (розрахунок: 3 360 грн.(вартість транспортного засобу) мінус 800 грн. (сума грошових коштів, отриманих позивачем внаслідок передання його автомобіля на металобрухт). Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приходить до висновку про їх часткове задоволенні у розмірі 1 000 грн. Відповідно ст. 23 ч.2 п.1,2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у постанові № 4 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зі змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В обгрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. позивач посилається на ті підстави, що внаслідок душевних хвилювань, які він зазнав через неправомірні дії відповідача, у [PERSON] відбувся ішемічний інсульт. Дійсно, згідно із випискою з історії хвороби позивача № 1172, 28.07.2010 року [PERSON] поступив до МЛ № 5 та йому постановлено діагноз повторний ішемічний інсульт. Проте суд не вбачає у даному конкретному випадку наявності причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями [PERSON] та рлгіошенням стану здоров'я позивача. Проте, враховуючи той факт, що [PERSON] є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., враховуючи розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial