Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 10 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №683. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дитини - [PERSON], [INFO], сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Близько року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Оскільки шлюб між сторонами існує лише формально і відновлення шлюбних стосунків позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року провадження у справі було зупинене, надано сторонам термін для примирення до 19 грудня 2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з'явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 10 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського районного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2007 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2008 року доводиться та обставина, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги, відновлювати подружні відносини не бажають. Заходи, вживані судом для примирення сторін позитивних наслідків не дали. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Крім цього, враховуючи ту обставину, що шлюб між сторонами існує лише формально, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218,224 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved