Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №11478793000 від 16.02.2016 року про надання кредиту, відповідачу [PERSON] було надано кредит в національній валюті в розмірі 778 418.06 грн., а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в повному обсязі не пізніше 16.09.2037 року, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20,9% річних і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. Відповідач не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 27.02.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 916 435.57 грн. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 264450 від 16.02.2016 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. 12.01.2017 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 27.02.2017 року вимоги банку залишені без уваги, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 916 435.57 грн., з яких: 777 808.59 грн. -кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з травня 2016 року - 2 009.09 грн.; заборгованість по процентам - 124 724.30 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 210.69 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 13 691.99 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просив про їх задоволення, проти ухвалення судом заочного рішення - не заперечував. Відповідачі у справі в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідачів не поважною. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до кредитного договору №11478793000 від 16.02.2016 року про надання кредиту, відповідачу [PERSON] було надано кредит в національній валюті в розмірі 778 418.06 грн., а остання зобов»язалася повернути отриманий кредит в повному обсязі не пізніше 16.09.2037 року, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20,9% річних і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. Метою надання кредиту є погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11314836000 від 14.03.2008 року укладеного між Банком та Відповідачем [PERSON] Відповідач не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання. Станом на 27.02.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 916 435.57 грн. З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 264450 від 16.02.2016 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] усіх її зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. 12.01.2017 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 27.02.2017 року вимоги банку залишені без уваги, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 916 435.57 грн., з яких: 777 808.59 грн. - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з травня 2016 року - 2 009.09 грн.; заборгованість по процентам - 124 724.30 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 210.69 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 13 691.99 грн. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до відповідачів та наявності правових підстав для стягнення з останніх на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 16.02.2016 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved