Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 4 жовтня 2010 року по 30 вересня 2014 року він працював на Глухівському комунальному підприємстві «Ритуальні послуги» на посаді директора підприємства. 30 вересня 2014 року він був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п.1ст.36 КЗпП України. Однак при звільненні його з роботи відповідач не виплатив 26954 грн. 78 коп. заборгованості по заробітній платі, які позивач просив стягнути з відповідача.Також позивач просив стягнути з відповідача 13446 грн. 72 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просить стягнути з відповідача 26796 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі відповідно до наданої відповідачем в судовому засіданні довідки щодо заборгованості по зарплаті та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із дня звільнення позивача по день винесення рішення судом. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він визнає позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, однак не визнає вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Дану позицію відповідач мотивує тим, що заборгованість із заробітної плати склалася з вини самого позивача, який працюючи на посаді директора підприємства не зміг забезпечити своєчасну виплату заробітної плати його працівникам, в тому числі і самому собі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 4 жовтня 2010 року позивач був прийнятий на роботу до Глухівського комунального підприємства «Ритуальні послуги» на посаду директора даного підприємства. 30 вересня 2014 року він був звільнений з роботи на підставі п.1ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації повинна проводитись в день звільнення. Однак судом встановлено, при звільненні позивача з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату в сумі 26769 грн. 53 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог вищевказаної статті. Також відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору підприємство, установа, організація зобовязані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи із вимог даного закону з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, відповідно до „Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. Постановою КМ України № 100 від 8.02.95року, розмір компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 30 вересня 2014 року ( тобто з дня звільнення) і по 30 грудня 2014 року ( день винесення рішення) складає 16266 грн. 36 коп., які також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Суд не може прийняти заперечення відповідача щодо відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені оскільки вони жодним чином не ґрунтуються на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved