Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Носівського районного суду Чернігівської області, в обґрунтування заявлених вимог зазначав ,що 12 січня 2014 року відповідач отримав від нього позику у розмірі 100 000 гривень і брав на себе зобов'язання повернути зазначені кошти , до 20 грудня 2014 року, на суму боргу нараховуються відсотки в розмірі 75 %, що складає 75000 грн. На підтвердження укладення договору позики відповідачем була власноручно написана розписка. Станом на 21 грудня 2014 року сума позики в розмірі 100000 грн. та відсотки в розмірі 75000 грн. не повернута. Просив стягнути з відповідача на його користь 1000 000 гривень суму основного боргу, відсотки на суму боргу - 75000 гривень ,1750 гривень судового збору, а також 2500 грн. витрат на правову допомогу. В заяві про уточнення позовних вимог, представник позивача зменшив розмір позовних вимог зазначивши, що спір між позивачем та відповідачем частково вирішений, та просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 154000(сто п'ятдесят чотири тисячі) гривень, сплачену суму судового збору у розмірі 1750 ( одна тисяча сімсот п'ятдесят) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в сумі 54000 грн. пояснивши, що він дійсно брав у борг у свого двоюрідного племінника [PERSON] 100000 тисяч гривень та зобов'язувався повернути 175000 тисяч гривень про що була складена відповідна розписка. 31 грудня 2014 року він повернув 100000 гривень боргу, гроші передавав не [PERSON], а його батьку [PERSON] в місті Чернігові, в присутності 2-х свідків. А також повідомив, що домовився з [PERSON], що решту боргу поверне за декілька місяців. Коли справа надійшла до суду він представнику позивача передав, ще 21000 гривень. Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя, вважав, що позов підлягає до часткового задоволення з підстав зазначених самим відповідачем. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він працює у [PERSON] механізатором, 31 грудня 2014 року він з [PERSON] та [PERSON] їхали до м. Чернігів, перед виїздом [PERSON] вийшов з хати з цалофановим пакетом та показав, що в ньому були гроші 2 пачки купюрами номіналом по 500 гривень, при цьому сказав, що це сума боргу яку необхідно віддати брату. В м. Чернігів підїхали до будинку де проживав брат [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] вийшли з автомобіля і [PERSON] передав пакет якомусь чоловіку останній в свою чергу подивився в пакет та заховав його запазуху. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він є зятем [PERSON], 31 грудня 2014 року вони зібралися їхати до м.Чернігів, [PERSON] виніс з хати пакет в якому були гроші , а саме дві пачки купюр номіналом по 500 грн. та сказав, що це борг треба віддати брату. В м. Чернігів коли підїхали до будинку в якому живе брат [PERSON], він вийшов з машини та підійшов до брата, він в свою чергу теж вийшов з машини та пішов до них так як він знав цю людину, бо був присутнім коли [PERSON] брав у них з сином гроші в борг. [PERSON] віддав пакет з грошима він подивився в середину загорнув пакет і сховав його за пазуху після цього вони попрощались і поїхали в своїх справах. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 12 січня 2014 р. передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000 гривень, про що відповідачем складено письмову розписку, в якій він зобов'язався повернути борг до 20.12.2014 року , а також відсотки в сумі 75 000 гривень, які він також зобов'язався повернути до 20.12.2014 року. що підтверджується копією та оригіналом розписки, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 6, 69). Своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Ч.1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. ч.1 ст.545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобовязання , кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Ч.2 Якщо боржник видав кредиторові борговий документ , кредитор приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові . Уразі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Ч.3 Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Відповідач не надав суду належних доказів щодо підтвердження повернення ним боргу, як і не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст..ст. 27, 31 ЦПК України та не надав письмових заперечень на позовну заяву. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, досліджені у судовому засіданні вище вказані письмові докази, які були наданні позивачем, вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу та процентів за договором позики (письмовою розпискою). Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] так як він є зятем відповідача і зацікавлений у відверненні цивільно правової відповідальності його тестя, так як і не приймає до уваги показання свідка [PERSON] так як він працює механізатором у фермерському господарстві відповідача [PERSON] та фактично являється матеріально залежною особою від відповідача. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання у визначений термін не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивача виникло право на звернення до суду із зазначеним позовом. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг по розписці від 12.01.2014р. у сумі - 154000 грн, Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору який позивач сплатив при зверненні з даним позовом до суду в розмірі 1750 ( одна тисяча сімсот п'ятдесят) гривень. (а.с 1) Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу , у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становить 1218 грн. Отже 40 % мінімальної заробітної плати становить 487 грн.20коп. тобто відповідно вартість 1 хв. перебування в судовому засіданні становить 8 грн.12 коп. Представник позивача по справі - адвокат [PERSON] згідно з журналом судового засідання приймав участь в судовому засіданні загальна тривалість якого становить 74 хв., відповідно 74Х8грн. 12 коп.= 600грн. 88 коп. отже саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial