Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 15 квітня 2008 року між ним та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено кредитний договір № DZR0GA00000119, згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 23350 доларів США. З метою належного виконання умов вищезазначеного кредитного договору, 18 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки № DZR0GA00000119. 18 квітня 2008 року до державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Чорною О.В. було внесено реєстраційний напис № р/н 7047720, згідно якого було накладено заборону відчуження на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, що сталося внаслідок зростання курсу долару США по відношенню до гривні, банк звернувся з позовною заявою до суду, згідно якої просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № DZR0GA00000119 та 25 грудня 2014 року судом ухвалене заочне рішення у справі №178/1732/14-ц, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в сумі 171615,40 грн. та судовий збір. На виконання рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» в травні 2018року звернувся із заявою до виконавчої служби в Криничанському районі, та державним виконавцем відкрито виконавче провадження №56447214. На виконання виконавчого листа №178/1732/14-ц про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 171615,40 грн. 22 травня 2018 року винесена відповідна постанова державного виконавця. 06 листопада 2018 року з метою виконання рішення суду та вимог виконавчого провадження № 56447214 позивачем було сплачено 189046,94 грн. на погашення заборгованості за виконавчим листом. 20 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, згідно якої просив визнати виконаними зобов`язання за кредитним договором та скасувати обтяження на нерухоме майно, яке було накладено за умов договору іпотеки. 28 листопада 2018 року від АТ КБ «Приват Банк» було надано відповідь, згідно якої [PERSON] відмовлено у виконанні вищезазначеної заяви, оскільки ним погашено заборгованість, яка існувала на час звернення з позовом до суду, а впродовж строку від дати звернення до суду до дати виконання рішення суду зобов`язання зе кредитним договором у повному обсязі не виконано у повному обсязі. [PERSON] не погоджуючись із зазначеною позицією суду звернувся до суду з проханням визнати сплаченою у повному обсязі заборгованість за кредитним договором № DZR0GA00000119 від 15 квітня 2008 року; припинити у зв`язку з виконанням умов кредитний договір № DZR0GA00000119; припинити договір іпотеки № DZR0GA00000119 від 18 квітня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, у зв`язку з умовами виконання; зобов`язати приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області припинити заборону на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] ; зобов`язати АТ КБ «Приват Банк» повернути правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок та стягнути з відповідача 768,40 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи сповіщений. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі вимог ст. 1054 ЦПК України було укладено кредитний договір № DZR0GA00000119, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит з кінцевим терміном повернення 14 квітня 2018 року включно. Відповідно до умов договору погашення здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором, а також інші витрати згідно умов. Однак [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 25 грудня 2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № DZR0GA00000119 від 15 квітня 2008 року в сумі 171615,40 грн., та 1804,46 грн. судового збору. Вказане судове рішення набрало законної сили та не оскаржувалось. Заборгованість за кредитним договором зафіксована станом на 28 серпня 2014 року. Зазначені обставини сторонами не оскаржувалися, в матеріалах справи наявні відповідні копії рішень, що підтверджують зазначені обставини. 22 травня 2018 року державним виконавцем Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56447214. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Цивільним кодексом України передбачено інші причини з яких зобов`язання припиняються. Так стаття 600 ЦК України передбачає припинення зобов`язання переданням відступного. Згідно зі ст. 601 ЦК зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Згідно зі ст.604 ЦК зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Стаття 605 ЦК України передбачає припинення зобов`язання прощенням боргу. Відповідно до ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника та кредитора в одній особі. Згідно зі ст.607 ЦК зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною за яку жодна із сторін не відповідає. Статті 608, 609 ЦК України передбачають припинення зобов`язання внаслідок смерті та ліквідації юридичної особи. Аналіз перелічених вище правових норм, дає суду підстави зробити висновок про те, що з прийняттям судом рішення про стягнення боргу цивільні права та обов`язки АТ КБ «Приват Банк» як кредитора за договором не припинились, оскільки за змістом ст.598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, приписи статті 625 ЦК України не заперечують можливість звернення кредитора з вимогою про стягнення процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема за період після прийняття судом відповідного рішення, до його виконання, суд приходить до висновку, що зобов`язання хоча і виконано, але з порушенням правил ст.599 ЦК України. Наведені обставини дають суду висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed