Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15 грудня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено попередній договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Згідно з п. 1 зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо укладення основного договору, за яким йому мало бути передано у власність частину житлового будинку (об'єкт) за адресою [ADDRESS], загальною площею 75 кв. м. Відповідно до п. п. 1.2 п.1 попереднього договору основний договір мав бути укладений до 31 липня 2011 року. Згідно з пп. 2.5 п.2 попереднього договору об'єкт мав бути переданий йому у власність до 01 вересня 2011 року. Позивач вказує, що відповідачка [PERSON] до теперішнього часу жодних дій щодо укладення основного договору не здійснила, об'єкт йому не передала, чим порушила умови договору; він неодноразово звертався з цього приводу до відповідачки, але відповіді на звернення не отримав. Вказує, що згідно з пп. 4.3 п. 4 попереднього договору у разі невиконання продавцем з власної вини взятих на себе зобов'язань, вказаних у договорі (відмова від укладання основного договору або розірвання цього договору за ініціативою продавця), продавець зобов'язаний повернути покупцю суму, що була фактично сплачена покупцем продавцю, а також додатково сплатити йому виключну неустойку в розмірі 0,2 % від суми, що була фактично сплачена покупцем продавцю протягом 30 робочих днів з моменту, коли за умовами договору відповідні зобов'язання продавця мали бути виконані. Тобто, у разі неможливості укладення основного договору відповідачка мала повернути йому сплачені ним за попереднім договором кошти та виплатити штраф до 01 жовтня 2011 року, однак вона цього не зробила. Вказує, що за таких обставин, враховуючи викладене вище, він звертається до суду та просить захистити його права, зобов'язавши відповідачку вчинити певні дії - укласти з ним основний договір щодо передання у власність частини житлового будинку (об'єкт) за адресою [ADDRESS] загальною площею 75 кв. м. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив винести рішення щодо вчинення відповідачкою певних дій - укладення [PERSON] з ним основного договору щодо передання йому у власність частини житлового будинку (об'єкт) за адресою [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, представник відповідачки [PERSON] надав суду письмові заперечення на позов, в яких просив розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними в зв'язку з тим, що житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться у стадії будівництва, не введений в експлуатацію та право власності на житловий будинок не виникло у забудовника [PERSON], а тому на даний час немає правових підстав для укладення зі [PERSON] договору купівлі-продажу частини житлового будинку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2010 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений попередній договір, предметом якого відповідно до п.1 є те, що даним договором сторони зобов'язуються укласти договір, відповідно до якого продавцем буде передано у власність покупцю частину житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, [ADDRESS] загальною площею 75 кв. м. на земельній ділянці за адресою Київська область, [ADDRESS], належність якої продавцю підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 412127, а покупець відповідно до даного договору та Основного договору сплатить продавцю вартість об'єкту в національній валюті України; вартість об'єкту на момент укладення цього договору складає 342 413,30 гривень, що згідно курсу, встановленого Національним Банком України на день укладення даного договору еквівалентно 43 000,0 доларів США. Відповідно до п. п. 1.2 п.1 даного договору сторони зобов'язуються укласти Основний договір в термін до 31 липня 2011 року. Відповідно до п. п. 3.3 п.3 даного договору на підтвердження взятих сторонами зобов'язань щодо укладення основного договору та забезпечення виконання цього договору, покупець передав продавцю до укладення даного договору суму забезпечувального платежу в розмірі 342 413,30 гривень до підписання цього договору, в момент розрахунків за Основним договором зазначена сума буде зарахована у належний з покупця платіж за Основним договором, як еквівалент 43 000,0 доларів США відповідно до курсу Національного Банку України, встановленого на день укладення даного договору. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3077. Встановлено, що позивач звертався до відповідачки з листом від 21 серпня 2012 року, в якому просив надати йому інформацію стосовно можливості укладення Основного договору та в найкоротший строк укласти зазначений договір відповідно до умов Попереднього договору, однак до даного часу між ним та відповідачкою Основний договір укладений не був. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], копією попереднього договору, паспорту позивача, паспорту відповідачки, іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. У відповідності до ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Як встановлено в судовому засіданні 15 грудня 2010 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3077, предметом якого є те, що даним договором сторони зобов'язуються укласти договір, відповідно до якого продавцем буде передано у власність покупцю частину житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, [ADDRESS] загальною площею 75 кв. м. , відповідно до п. п. 1.2 п.1 даного договору сторони зобов'язуються укласти Основний договір в термін до 31 липня 2011 року. Також встановлено, що позивач звертався до відповідачки із проханням укласти Основний договір, однак такий договір до цього часу укладений між сторонами не був. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, просив винести рішення щодо вчинення відповідачкою певних дій - укладення [PERSON] з ним основного договору щодо передання йому у власність частини житлового будинку (об'єкт) за адресою [ADDRESS], однак як вбачається з письмових заперечень, наданих представником відповідача [PERSON], житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться у стадії будівництва, не введений в експлуатацію та право власності на житловий будинок не виникло у забудовника [PERSON] Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування зазначених обставин суду надано не було. За таких обставин, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та виходячи із положень ст. ст. 6, 627 ЦК України вважає, що відсутні передбачені законом підстави для зобов'язання відповідача укласти з позивачем основний договір щодо передання йому у власність частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 6, 509, 526, 530, 610, 626- 628, 635 ЦК України,

Outcome: dismissed