Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом який в ході розгляду справи уточнив про визнання його батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що у з весни 2013 року він та відповідач [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, повязані спільним побутом, спільно виховують дитину: [PERSON] та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. 19 березня 2015 року у них народилася дитина син [PERSON], якого зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції відповідно до актового запису про народження №141 від 17 квітня 2015 року, але у відомостях про батька вказаний відповідач [PERSON], хоча в дійсності батьком він не являється. Відповідач [PERSON], в свою чергу з весни 2013 року, будь-яких відносин з [PERSON] не підтримує. Шлюб між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]І розірваний згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2014 року. З огляду на те, що на час народження сина [PERSON], а саме 19 березня 2015 року, термін часу у десять місяців після припинення шлюбу між [PERSON]І та [PERSON] не сплив, то в свідоцтві про народження дитини батьком записано саме відповідача, хоча в дійсності батьком дитини є позивач. Про своє батьківство він дізнався від матері дитини під час її вагітності, сталося це наприкінці жовтня 2014 року, коли [PERSON] сама дізналася про це та стала на облік, як вагітна. З цього часу і до народження дитини, він постійно перебував поряд з [PERSON], усіляко сприяв здоровому протіканню вагітності, постійно перебував з нею в лікарнях. Під час пологів знаходився у пологовому будинку та безпосередньо приймав участь у пологах, після пологів забирав дитину з пологового будинку, приймав участь у хрещенні дитини, під час проведення якого, дитина була записана як [PERSON]. Окрім цього, у всіх медичних документах, які складалися під час вагітності та пологів, саме його зазначено, як батька дитини. Оскільки він вважає себе батьком дитини, просить встановити його батьківство, зобовязати [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління виключити відомості про [PERSON] як про батька в актовому запису про народження сина. В судове засідання позивач та його представник не зявились, згідно письмової заяви представника позивача останній позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] подала також заяву про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представники відповідача [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції належним чином повідомлені про час та місце вирішення спору, до суду не зявилися, надали письмове звернення про вирішення справи у відсутність їх представника, прийнявши рішення на розсуд суду. Оскільки причини неявки відповідачів визнаються судом неповажними, у відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.\~ Судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі відповідач 2: [PERSON] та відповідач 1: [PERSON] знаходились з 21 серпня 1993 року. 14 квітня 1997 року у них народився син: [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені в травні 2013 року, сім`я розпалася і з цього часу вони сумісно не проживали. Дитина, [PERSON], залишилась із матірю. З весни 2013 року [PERSON] та позивач [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, повязані спільним побутом, спільно виховують дитину: [PERSON] та фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. 19 березня 2015 року у них народилася дитина син [PERSON], якого зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції відповідно до актового запису про народження №141 від 17 квітня 2015 року, але у відомостях про батька вказаний відповідач1 [PERSON], хоча в дійсності батьком він не являється. Відповідач 1 [PERSON], в свою чергу з весни 2013 року, будь-яких відносин з [PERSON] не підтримує. Шлюб між відповідачем 1 [PERSON] та відповідачем 2 [PERSON]І розірваний згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2014 року. З огляду на те, що на час народження сина [PERSON], а саме 19 березня 2015 року, термін часу у десять місяців після припинення шлюбу між [PERSON]І та [PERSON] не сплив, то в свідоцтві про народження дитини батьком записано саме відповідача (ст.122 СК України), хоча в дійсності батьком дитини є [PERSON] Про своє батьківство він дізнався від матері дитини під час її вагітності, сталося це наприкінці жовтня 2014 року, коли [PERSON] сама дізналася про це та стала на облік, як вагітна. С цього часу і до народження дитини, [PERSON] постійно перебував поряд з [PERSON], усіляко сприяв здоровому протіканню вагітності, постійно перебував з нею в лікарнях. Під час пологів знаходився у пологовому будинку та безпосередньо приймав участь у пологах, після пологів забирав дитину з пологового будинку, приймав участь у хрещенні дитини, під час проведення якого, дитина була записана як [PERSON]. Окрім цього, у всіх медичних документах, які складалися під час вагітності та пологів, саме [PERSON] зазначено, як батька дитини. Згідно із\~ст. 129 СК України\~особа, що вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно із\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалюючи рішення на користь позивача, суд,

Outcome: approved