overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі суду не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 23.06.2000 року (а.с.5). Відповідач [PERSON], [INFO], колишня дружина сина позивача, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16), колишня назва [ADDRESS]) та змінена відповідно до витягу з розпорядження сільського голови № 49-р від 11.02.2016 року (а.с.6), але з червня 2015 року не проживає у будинку, особистих речей у неї не має, що підтверджується довідкою б/н від 05.07.2017р. (а.с.7), актом обстеження домоволодіння в [ADDRESS] та копією рішення Павлоградського міськрайонного суду від 11.09.2015 року про розірвання шлюбу (а.с.12). Однак, добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, комунальні платежі не сплачує. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений та зареєстрований 18.07.1995 року на Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі, реєстраційний номер 310-НД, між ним та [PERSON]. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове зсідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 18.07.1995 року на Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], реєстраційний номер 310-НД, що підтверджується копією договору (а.с.4). Сторони виконали свої зобов'язання по договору купівлі-продажу в повному обсязі, відповідач передав, а позивач прийняв майно, сплативши відповідачу належну за договором суму. Однак, у даний час позивач не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 23 у житловому будинку № 136, розташованому по вул. Шевченко в м. Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., укладений між нею та [PERSON] та зареєстрований 24.11.2000 року Промисловою товарною біржею за реєстраційним номером 11/09-НД, та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та на свої пояснення надані в судовому засіданні, просила суд задовольнити позов повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідності ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 22.11.2000 року на Промисловій товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири № 23 у житловому будинку № 136, розташованому по вул. Шевченко, 136 в м. Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., реєстраційний номер 11/09-НД, що підтверджується копією договору (а.с.5). Сторони виконали свої зобовязання по договору купівлі-продажу в повному обсязі, відповідач передав, а позивач прийняла майно, сплативши відповідачу належну за договором суму та зареєструвала право власності в Павлоградському МБТІ (а.с.6-8). Однак, у даний час позивач не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що сторонами були дотримані всі вимоги укладеної угоди та зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна , житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 171,3 кв.м., житловою площею 81,0 кв.м.,земельну ділянку площею 0,0887 га, який розташований за адресою : місто Павлоград Дніпропетровської області, вул.Українська, 11, укладеного між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], посвідчений у Павлоградській товарній біржі, розташованій по вулиці Леніна 103 у місті Павлограді Дніпропетровської області , за реєстраційним номером 10/08-НД, дійсним. Сторони та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 05.10.1999 року між [PERSON] та [PERSON] Анатолієвичем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами № 11 по вул. Українська в м. Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 171,3 кв.м., житловою площею 81,0 кв.м, земельною ділянкою площею 0,0887 га. Вказаний договір посвідчений на Павлоградській товарній біржі реєстраційний номер 10/08-НД, що підтверджується копією договору (а.с.6,7). Сторони виконали свої зобовязання по договору купівлі-продажу в повному обсязі, відповідач передав, а позивач прийняла майно, сплативши відповідачу належну за договором суму та зареєструвала право власності в Павлоградському МБТІ, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення( а.с.8). Позивач на теперішній час не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не забороняється законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене приводить суд до висновку про те , що сторонами були дотримані всі вимоги щодо укладеної угоди , права позивача порушуються та усунення порушення прав позивача не можливо іншим способом, що є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна , житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 99,1 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м.,земельну ділянку площею 0,0930 га, який розташований за адресою : [ADDRESS], укладеного між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], посвідчений у Павлоградській товарній біржі, розташованій по вулиці Леніна 103 у місті Павлограді Дніпропетровської області , за реєстраційним номером 3/52-НД, дійсним. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали. Згідно наданої відповіді від Відділу держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайоннного управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис про смерть гр. [PERSON] , [INFO] зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайоннного управління юстиції у Дніпропетровській області 26.11.2002 року за № 1497. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.1998 року на Павлоградській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS], загальною площею 99,1 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м, земельною ділянкою площею 0,0930 га реєстраційний номер 3/52-НД, що підтверджується копією договору (а.с.6,7). Сторони виконали свої зобов'язання по договору купівлі-продажу в повному обсязі, відповідач передав, а позивач прийняла майно, сплативши відповідачу належну за договором суму та зареєстрував право власності в Павлоградському МБТІ. Однак, у даний час позивач не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не забороняється законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що сторонами були дотримані всі вимоги укладеної угоди та зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник виконавчого комітету Павлоградської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рішення суду. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04.04.2002 року та по теперішній час позивач зареєстрований та мешкає в [ADDRESS], відкрито нею володіє (а.с.5-7). 29.12.2014 року померла [PERSON], дружина позивача, відповідно свідоцтва про смерть (а.с.17), яка була власницею спірного нерухомого майна та з якою разом позивач користувалися квартирою, робили ремонти, оплачували комунальні послуги по утриманню квартири та прибудинкової території, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.06.1996р., технічним паспортом, актом ПП «К-П-1» від 15.04.2015 року та довідкою від 15.04.2015р. (а.с.8-17). Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Так, судом встановлено, що позивач більше 10 років безперервно, відкрито користується спірною квартирою, підтримує її у придатному для проживання стані, оплачує комунальні послуги, тобто, одноособово володіє та користується квартирою. З приводу вищезазначеного, суд погоджується з доводами позивача, наданими в обґрунтування позовних вимог, вважає їх обґрунтованими та законними, в звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати за ним та [PERSON], за кожним окремо, частку у спільній сумісній власності у розмірі 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та на свої пояснення надані в судовому засіданні, просив суд задовольнити позов повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи Першої Павлоградської держнотконтори Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, поклався на рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 31.12.1999 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв. м., зареєстрований на Придніпровській товарній біржі за реєстраційним номером 12/22-НДФ (далі Договір) (а.с.3,4). 11.01.2000р. Договір був зареєстрований в КП «Павлоградське МБТІ» (а.с.5). Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.08.2015р. визнано дійсним вказаний Договір (а.с.8). 18.09.2015р. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], де вид власності вказано як спільна сумісна (а.с.9). 18.06.2016р. [PERSON], дружина позивача, померла (а.с.13). Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини вказаної квартири, розмір якої не визначений в договорі купівлі-продажу. Сторони по справі є єдиними спадкоємцями майна померлої та не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири, оскільки в Договорі частки на право спільної сумісної власності не визначені. Згідно ст.. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності ст.. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, згідно ст.. 368 ЦК України. На підставі ч. 2 ст. 372 ЦК України,у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT B6, реєстраційний номер [NUMBER], сірого кольору, легковий седан-В, номер кузова [NUMBER], укладений 25 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову посилався на наступне: 30 липня 1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. За час сумісного проживання шлюбі було придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT B6, реєстраційний номер [NUMBER], та оформлений на дружину. У лютому 2013 року під час слухання іншої справи у суді позивачу стало відомо, що [PERSON] без його дозволу відчужила спірний автомобіль [PERSON] позивач вважає, що такі дій [PERSON] порушують його право власності, оскільки спірний автомобіль є сумісною власністю подружжя, та він не давав згоди на його відчуження, і тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини, що відкрилась після померлої [INFO] її матері [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, повністю поклалися на рішення суду. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). [PERSON] смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності від 25.04.1998року, земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS], яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 054935, зареєстрованого 06.01.2010року, земельну ділянку площею 0,0175 га, розташовану по [ADDRESS], яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 054936, зареєстрованого 06.01.2010року, земельну ділянку площею 3,7036 га, розташовану на території Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 566681 від 04.07.2007року, земельну ділянку площею 1,2976га (пай [NUMBER] пас.), що розташована на території Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 890041, зареєстрованого 18.11.2011року, земельну ділянку площею 0,2701га (пай [NUMBER] сінож.), що розташована на території Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 890042, зареєстрованого 18.11.2011року (а.с.11-19). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Своєчасно позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з чим державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.21). У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved