Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 04.02.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вищезазначеного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість в сумі 15290,62 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 04.02.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Договір складався із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, копії яких надано позивачем. Відповідно до умов укладеного договору, позичальник повинен надавати [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Згідно до умов договору, строк погашення процентів за кредиту здійснюється в порядку - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніш наступного дня місяця кінцевого погашення кредиту. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість в сумі 15290,62 грн., яка складається з наступного: - 1316,67 грн. - заборгованість за кредитом; - 9869,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 704,32 грн. штраф ( процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає що оскільки строк погашення процентів за користування кредитом та кредиту, передбачений умовами кредитного договору, настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved