Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту (Генеральна угода) б/н, за яким останній на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності надано грошові кошти у сумі 17001 грн. 72 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та із строком повернення до 30 листопада 2019 року. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, позивач звернувся в суд з позовом до позичальника про стягнення з боргу, що утворився станом на 19 липня 2017 року в сумі 29716 грн. 18 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 листопада 2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту (Генеральна угода) б/н, за яким останній на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності надано грошові кошти у сумі 17001 грн. 72 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та із строком повернення до 30 листопада 2019 року. Надану суму кредиту відповідач повинен був повертати згідно умов та правил Генеральної угоди, однак в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання належним чином не виконував. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів позовної заяви, борг [PERSON] станом на 19 липня 2017 року заборгованість за кредитним договором б/н від 22 листопада 2016 року складає 29716 грн. 18 коп. ( 14444 грн. 72 коп. заборгованість за кредитом, 581 грн. 86 коп. заборгованість за процентами, 14689 грн. 60 коп. штраф, відповідно до умов Генеральної угоди). З огляду на ці обставини та на те, що у справі відсутні докази на підтвердження сплати відповідачем вище вказаної заборгованості, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приват банк» заборгованість у сумі 29716 грн. 18 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved