Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 23.04.2013 з метою отримання заробітної плати через платіжну заробітнку картку банку відповідача, як працівником ПП «Агротехспілка Україна» була заповнена анкета-заява про надання банківських послуг банком відповідача та отримана платіжна картка ( №5167…014) для отримання нарахованої заробітної плати. З моменту відкриття рахунку та видачі зарплатної картки щомісячно управлінням ПП «Агротехспілка Україна» здійснювалося перерахування заробітної плати позивача, а відповідачем проводилося зарахування цих коштів на зарплатну картку та видача їх позивачу. 06.12.13 при знятті готівки через банкомат у позивача виникла проблема в отриманні готівки, так як не зміг зняти кошти в повному обсязі, незважаючи на те, що заробітна плата була перерахована вчасно. На вимогу позивача відповідач надав виписку № 446969 від 12.02.14 за період з 01.04.12 по 12.02.14, з якої видно, що відповідач без попередження та повідомлення без згоди позивача списав з поточного рахунку позивача кошти в сумі 7431 грн. 63 коп.. Вважає таку транзакцію відповідача незаконною та просить суд зобов»язати відповідача повернути та зарахувати незаконно списані кошти на рахунок позивача. В судове засідання позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, не з»явилися, натомість представник подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить заслухати справу за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав до суду заяву, в якій позов не визнав та просить заслухати справу за його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що 23.04.13 позивач подав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», після чого отримав платіжну картку для отримання заробітної плати з ПП «Агротехніка Україна» через банк відповідача. Вказаною карткою позивач користується по даний час. Як вбачається із наданих представником відповідача документів позивач з 06.05.06 також користується кредитною карткою відповідача № [NUMBER], по якій мається прострочення зобов»язання по кредитному договору від 26.04.06. У грудні 2013 року позивач виявив, що із його зарплатної картки зняті кошти і на його вимогу відповідач надав виписку з рахунку, з якої вбачається, що без його згоди 6.06.13 було списано 3063,42 грн., 6.12.13 двічі було списано 500 грн. та 2309,21 грн. та 8.01.14 списано 1326,92 грн. в рахунок погашення простроченої заборгованості, всього 7431 грн. 63 коп.. Позивач вважає, що відповідач на порушення ст.1073 ЦК України та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, згідно яких списання коштів з рахунку клієнта допускається тільки за дорученням власника рахунку, порушив його права. Тому просить зобов»язати відповідача повернути незаконно списані кошти та зарахувати їх на рахунок позивача. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна (грошей, що знаходяться на рахунку клієнта в банку) може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження, а ч.2 передбачено, що грошові кошти можуть бутти списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Аналогічна вимога мається у ст. 53 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що на грошові кошти та інші цінності юридичних осіб та громадян, що знаходяться у банках, арешт може бути накладено тільки за рішеннями судів і постановами слідчих органів або арбітражних судів, а стягнення може бути звернено лише за виконавчими листами, виданими судами, за наказами арбітражних судів та іншими виконавчими документами, а у випадках, передбачених законодавством, - на вимогу державних податкових інспекцій та Державного комітету України по матеріальних резервах і його органів та в ст.5.1 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22 (Постанова Національного Банку України), відповідно до якої кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом. Таким чином суд приходить до висновку, що самовільне, без згоди власника платіжної картки списання коштів з рахунку позивача з послідуючим погашенням його боргу по попередньому кредитному договору виходить за межі компетенції відповідача. так як позивач доручення на списання коштів з його платіжної картки відповідачу не давав і в анкеті-заяві позивач не давав згоди чи розпорядження на списання коштів з його зарплатної картки і тому порушує право власності позивача. Для захисту інтересів відповідача є інші способи захисту - позов до суду, укладання додаткових угод з клієнтом, наказне провадження, тощо. Тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved