Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював з 14.03.2012 року по 01.12.2014 року в Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі ПАТ «Азовзагальмаш»). Згідно ст. 116 КЗпП України йому не було виплачено заробітну плату при звільненні за період з липня по листопад 2014 року. Просив стягнути з відповідача на його користь суми заробітної плати за період з липня по листопад 2014 року, середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення судом рішення та моральну шкоду в сумі 50000 грн. У подальшому уточнив позовні вимоги та вказав, що позивач 04.03.2015 року отримав суму заборгованості в розмірі 60371,68 грн. У подальшому у звязку із уточненим розміром середньоденного заробітку, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача за час затримки виплати заробітної плати, середній заробіток з моменту затримки по день фактичного розрахунку, а саме за 64 робочих дня із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 656,16 грн., а всього 41994,24 грн. та моральну шкоду в сумі 200 грн. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, позивач надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, але надала письмові заперечення, в яких вказала, що середньоденна заробітна плата позивача склала 656,16 грн., а також відповідач переплатив позивачу заробітну плату за вересень 2014 року в сумі 5005,56 грн. у звязку із помилкою, тому вважала, що суд повинен зменшити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просила відмовити у задоволенні позову Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14.03.2012 року по 01.12.2014 року в ПАТ «Азовзагальмаш», що підтверджується копією трудової книжки позивача. 31.03.2014 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 5, 6) При звільненні [PERSON] не була виплачена сума заробітної плати при звільненні в розмірі 59206,41 грн. (64211,97 217,56 4788), що підтверджується копією відомістю на виплату звільнених працівників за 04.03.2015 року, копіями особового рахунку за березень 2015 року по цеху 420 та цеху 401. Відповідно до\~ ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки при розгляді справи встановлено, що відповідач фактично не розрахувався перед позивачем при його звільненні, даних про те, що позивач не працював в останній день звільнення суду не надані, а заробітну плату виплатив лише 04.03.2015 року, суд вважає, що відповідальність відповідача повинна настати з 02.12.2014 року по 04.03.2015 року включно, оскільки саме в цей період відповідач не виплачував позивачу належну йому суму заробітної плати. Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Суд, на підставі викладеного, вирішуючи питання про розмір суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходив з наступного. Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно наданої відповідачем довідкою-розрахунком про суму його заробітку за останні два місяця роботи та розрахунку, його середньоденна заробітна плата за останні повні два місяці роботи перед його звільненням, а саме за жовтень та листопад, склала 656,16 гривень. Таким чином, судом встановлено, що за період з 02.12.2014 року по 03.03.2015 року минуло 64 робочих дня. На підставі чого вбачається, що сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 02.12.2014 року по 03.03.2015 року складає (64 роб. дня х 656,16 грн.) 41994,24 гривень. Щодо вимоги представника відповідача про врахування переплати заробітною плати за вересень 2014 року, то суд зазначає, що в такому випадку, у разі відмови позивачем добровільно повернути переплачену заробітну плату за вересень 2014 року, представник ПАТ «Азовзагальмаш» має право

Outcome: approved