Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначив, що він 29 серпня 1981 року зареєстрував шлюб з [PERSON], якій належала земельна ділянка, площею 0,173 га. [INFO] року [PERSON] померла, та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки, єдиним спадкоємцем якої є позивач, оскільки його діти зверталися до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь [PERSON], а також він являється сином [PERSON], якому належала земельна ділянка, площею 0,115 га, який [INFO] року помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки, спадкоємцем якої є позивач та других спадкоємців окрім нього немає та позивач фактично прийняв спадщину, у зв'язку з тим, що він проживав разом з [PERSON] на день смерті. При зверненні позивачем до Шостої Луганської державної нотаріальної контори з заявою про переоформлення документів на земельні ділянки за собою після померлих [PERSON] та [PERSON], йому було відмовлено, оскільки у вказаних державних актах не вказана адреса земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, окрім цього державні акті не мають кадастрового номера і не зареєстровані в управлінні земельних ресурсів в Лутугинському районі Луганської області та 22 листопада 2013 року рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Лутугинському районі Луганської області [PERSON] було відмовлено у внесенні змін до державного земельного кадастру. Тому позивач просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, площею 0,115 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS] та встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, площею 0,173 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS] та визнати за собою право власності у порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. У судове засідання позивач - [PERSON] не з'явився та до початку розгляду справи від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він підтримав позовні вимоги та просив провести розгляд справи за його відсутністю /а. с. 38/. Представник відповідача відділу Держземагентства у Лутугинському районі Луганської області - Удовкіна В.В. у судовому засіданні була відсутня та до початку розгляду справи на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала та просила провести розгляд справи за її відсутністю /а. с. 44/. Представник відповідача Веселотарасівської сільської ради Лутугинського району Луганської області - Суббота Н.О. у судовому засіданні була відсутня та до початку розгляду справи на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала та просила провести розгляд справи за її відсутністю /а. с. 46/. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить к наступному висновку. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 1981 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], відповідно до фотокопії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 серпня 1981 року, зареєстрованого Палацом Щастя м. Ворошиловграда, актовий запис № 956 /а. с. 27/. [PERSON] за життя належала земельна ділянка, площею 0,173 га, відповідно до фотокопії державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, виданого Веселотарасівською сільською радою Лутугинського району Луганської області, за реєстровим № 40 /а. с. 28/. [INFO] року дружина позивача - [PERSON] померла, згідно з фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 жовтня 2011 року, зареєстрованого та виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1216 /а. с. 26/ та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки, єдиним спадкоємцем якої є позивач, оскільки його діти зверталися до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь [PERSON] та позивач фактично прийняв спадщину, у зв'язку з тим, що він проживав разом з [PERSON] на день смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється сином [PERSON], відповідно до фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 жовтня 1955 року, зареєстрованого сільрадою Н-Васильєвського району Запорозької області, актовий запис № 57 /а. с. 11/, якому належала земельна ділянка, площею 0,115 га, відповідно до фотокопії державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, виданого Веселотарасівською сільською радою Лутугинського району Луганської області, за реєстровим № 39 /а. с. 12/. [INFO] року батько позивача - [PERSON] помер, відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2012 року, зареєстрованого та виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 449 /а. с. 10/ та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки, спадкоємцем якої є позивач та других спадкоємців окрім нього немає та позивач фактично прийняв спадщину, у зв'язку з тим, що він проживав разом з [PERSON] на день смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При зверненні позивача до Шостої Луганської державної нотаріальної контори з заявою про переоформлення документів на земельні ділянки за ним після померлих [PERSON] та [PERSON], йому було відмовлено, оскільки у вказаних державних актах не вказана адреса земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, окрім цього державні акті не мають кадастрового номера і не зареєстровані в управління земельних ресурсів в Лутугинському районі Луганської області. 22 листопада 2013 року рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Лутугинському районі Луганської області [PERSON] було відмовлено у внесенні змін до державного земельного кадастру, відповідно до фотокопії рішення № РВ-4400007562013 від 22 листопада 2013 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру /а. с. 21/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, судом у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Тобто право власності на нерухоме майно може виникати з моменту його державної реєстрації прав на нерухоме майно, яка здійснюється згідно з п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованого в міністерстві юстиції України за № 582/17877 від 30.07.2010 року, відповідно до якого державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації. Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] не може належним чином оформити своє право на спадкове майно. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст. 41 Конституції України право власності в Україні захищається законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення [PERSON] до суду, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, площею 0,115 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS] та встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року державного акту на право приватної власності на землю від 08 серпня 1996 року, площею 0,173 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності у порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: approved