Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і доводи мотивує тим, що позивачем з відповідачем, [PERSON], 04.07.2013 року було укладено кредитний договір № 5763/13-Ф2, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7 000 гривень з оплатою відсотків 0,13% за користування кредитом на суму залишку за кожний день, строком на 12 місяців, а відповідач взяла на себе зобов'язання кожні тридцять календарних днів оплачувати відсотки за користування кредитом та часткового повертати суми кредиту. Відповідач самоусунувся від взятих ним обов'язків по кредитному договору і станом на 26.05.2015 року борг за кредитним договором складає: залишок кредиту - 6091 гривню 02 копійки, відсотки згідно п.2.2 кредитного договору з 11. 09.2013 року по 26.05.2016 року - 7 831 гривню 22 копійки, яку позивач і просить стягнути з відповідача та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378.60 гривень, а всього 15300 гривень 24 копійки. В судове засідання представник позивача не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував, окрім того просить стягнути з Управління державної казначейської служби України у Волноваському районі, Донецької області судовий збір який було сплачено при подачі заяви до Тельманівського районного суду, Донецької області 29.08.2014 року на користь УДКСУ у Тельманівському районі сумі 243 гривні 60 копійок, але справу не було розглянуто в зв'язку з проведенням АТО. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день і час розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог чинного законодавства, що вбачається з почтових повідомлень про отримання судових повісток, про причину неявок суд не інформував, тому суд визнає причину неявок [PERSON] неповажними і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 УПК України. Дослідивши письмові докази цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, з ксерокопії кредитного договору № 6191/13-Ф2 від 16.07.2013 року, ксерокопія якого є наявною у справі вбачається, що позивач, Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» та відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір згідно якого, позивач надав кредит у сумі 7 000 гривень строком на 12 місяців з оплатою відсотків 0,13% за користування кредитними коштами на суму залишку за кожний день, а відповідач взяв на себе зобов'язання кожні тридцять календарних днів оплачувати відсотки за користування кредитними коштами та частково повертати кредитні кошти, що свідчить про те, що кредитний договір відповідає вимогам ст. ст. 1054, 1055 ЦК України. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами договору. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цивільного законодавства у відповідності зі ст. 526 ЦК України. Згідно кредитного договору позивач виконав умови договору і надав відповідачу, [PERSON] кредит в сумі 7 000 гривень, що вбачається з кредитного договору та заяви, що є наявним у справі, а відповідач самоусунувся від виконання взятих ним обов'язків по кредитному договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, що є наявною у справі і з якого вбачається, що станом на 25.05.2016 року сума боргу по кредиту складає 6091 гривню 02 копійки та по відсоткам складає 7 831 гривню 22 копійки, а разом 13922 гривні 24 копійки, що дає право суду визнати, що відповідач порушив право позивача. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається згідно зі ст.525 ЦК України, а на підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визнаних змістом зобов'язання у відповідності зі ст. 610 ЦК України, а у відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, тому у відповідності зі ст. ст. 525, 526, 610, 611, 612, 625, 629, 630, 1048-1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати: судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок. В стягненні судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок необхідно відмовити, оскільки згідно платіжного доручення № 1251 від 29.08.2014 року вбачається, що вищезазначений судовий збір отримано УДКСУ у Тельманівському районі, Донецької області, а доказів в підтвердження того, що дані кошти були перераховані на рахунок Управління державної казначейської служби України у Волноваському районі, Донецької області суду не надано. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved