Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.10.2007р. по 01.06.2013р. в сумі 5514,87 грн., 629,23 грн. - втрати від інфляційних процесів, 324,97 грн. - три відсотки річних, а всього 6469,07 грн. та судових витрат в сумі 229,40грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості, але просила суд застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даними вимогами та просила суд відмовити у задоволені позовних вимог стосовно стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. В останнє судове засідання сторони не явились. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд дослідивши матеріали справи вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходив з наступного: судом встановлено, що відповідачам на праві приватної власності належить квартира за адресою: м. Луганськ, кв. Южний 11/125, в якій вони проживають та користуються послугами позивача, оскільки теплопостачання будинку, у якому проживають відповідачі, робить позивач. Між сторонами виникли правовідносини в сфері комунальних послуг, в яких ЛМКП «Теплокомуненерго» є виробником послуг з централізованого опалення, що надається до будинку, де розсташована квартира відповідачів, отже відповідачі є споживачами послуг позивача. Таким чином відповідачі зобов'язані робити щомісячну оплату за теплопостачання квартири, однак, вони свої обов'язки виконують не в повному обсязі у зв'язку з чим за період з 01.10.2007р. по 01.06.2013р. у відповідачів перед позивачем за послуги з тепло забезпечення та гарячого водопостачання утворилася заборгованість в сумі 5514,87 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості на а.с.6, 27-28. Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачами регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплозабезпечення», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 р. N 630, нормами ЖК та ЦК України. Відповідно ст. 162 ЖК України власник квартири зобов'язаний вносити плату за комунальні послуги згідно затверджених в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст..ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. На підставі ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідачі, проживаючі в квартирі за адресою: [ADDRESS] отримували послуги з теплопостачання та частково сплачувала їх, тобто визнали факт надання цих послуг, тому суд вважає, що відповідачами зобов'язання виконані не належним чином. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3 статті 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі , зроблену до постановляння рішення . Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01.06.2010року по 01.06.2013 рік у розмірі 3889,24 грн., отже позовні вимоги в даної частині підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів та трьох відсотків річних, то суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в даній частині, оскільки позивачем не подано конкретного детального розрахунку, який підтверджує правомірність такого нарахування. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 229,40 грн., зазначену суму також слід стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial