Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що [INFO] померла [PERSON], Спадкоємцем майна померлої є позивач по даній справі, інших спадкоємців за заповітом у померлої немає. Позивач як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори, та подав заяву про прийняття спадщини, однак на спадкову земельну ділянку площею 2,0300 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Семенівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, свідоцтво про право на спадщину за заповітом отримати не може, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на землю. Так як іншим чином захистити своє права він не може та не має змоги отримати у власність вказану земельну ділянку, тому звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, та подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі, та розглянути справу у його відсутність. Відповідач Семенівська сільська рада в судове засідання не з'явилася, та подала клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позов просила задовольнити в повному обсязі. Третя особа Управління держземагенства в Обухівському районі Київської області в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 01.10.2008 року. Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивачка [PERSON], інших спадкоємців у померлої немає. Також судом встановлено, що до складу спадщини окрім іншого майна увійшло і право спадкодавця на земельну ділянку площею 2,0300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Семенівської сільської ради, Обухівського району, Київської області та яка належала [PERSON], на підставі державного акту на права власності на землю серії ЯБ № 518964, кадастровий №3223187200 05 004 00143, який був втрачений. Відповідно до листа Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області від 22.11.2013 року, зазначається, що в зв»язку з набранням чинності з 01.01.2013 року ЗУ «Про державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17.10.2012р. №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому в разі втрати правовстановлюючого документа на земельну ділянку померлою особою, спадкоємцям необхідно звертатись до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Листом завідувача Обухівської районної державної нотаріальної контори Клименко О.П., від 22.01.2014 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на вищевказану земельну ділянку в зв»язку з тим, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку.. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такими є позивачі по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належною особою та спадкоємцями за заповітом і за законом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд для захисту прав позивача вважає за необхідне визнати власником майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved