Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договорами позики в розмірі 630 490,66 грн., що за курсом Національного банку України на момент звернення до суду складає 23500 дол. США. Посилається на те, що 03.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошові кошти в розмірі 21000 дол. США. На підтвердження отримання суми позики відповідачем власноручно була складена розписка, відповідно до якої грошові кошти необхідно повернути до 01.01.2015 року. Крім того, 30.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено іще один усний договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 1000 дол. США. На підтвердження отримання суми позики відповідачем власноручно була складена розписка, відповідно до якої грошові кошти необхідно було повернути до 01.11.2014 року. Разом з тим, 31.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено іще один усний договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 1500 дол. США. На підтвердження отримання суми позики відповідачем власноручно була складена розписка, відповідно до якої грошові кошти необхідно було повернути до 05.11.2014 року. Проте, на сьогоднішній день відповідач не виконала свої зобов'язання за трьома договорами позики і грошові кошти не повернула. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 31.10.2017 р. курс дол. США складає 26.829390 грн. за 1 дол. США. Сума заборгованості становить 23 500 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, на дату складання позову, становить 630490,66 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В подальшому в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої до суду заяви, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, шляхом направлення за зареєстрованим місцем проживання судових повісток, які повернуті за закінченням терміну зберігання. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки [PERSON] від 03.07.2014 р. вбачається, що остання взяла в борг у [PERSON] суму в розмірі 21000 дол. США, яку зобов'язалась повернути до 01.01.2015 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки [PERSON] від 30.10.2014 р. вбачається, що остання взяла в борг у [PERSON] суму в розмірі 1000 дол. США строком до 01.11.2014, яку зобов'язалась повернути у вказаний строк. Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки [PERSON] від 31.10.2014 року вбачається, що остання взяла в борг у [PERSON] суму в розмірі 1500 дол. США строком до 05.11.2014 року, яку зобов'язалась повернути у вказаний строк. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами виникли боргові відносини, на підтвердження чого було складено відповідні розписки від 03.07.2014 р., 30.10.2014 р. та від 31.10.2014 р. на загальну суму 23500 дол. США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 31.10.2017 р. (1 дол. США - 26,829390 грн.) сума заборгованості відповідача за договорами позики становить 630490,66 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми боргу за договорами позики. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved