Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 24.11.2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно яком уостання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5500,00 грн. ( з урахуванням змін умов кредитування). Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 30.09.2017 року у розмірі 103965,61 грн. та судові витрати. Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідач 16.02.2018 надала до суду заперечення, в якому позов не визнала, просила застосувати строк позовної давності за кредитним договором № б/н від 24.11.2010 року у розмірі 103965,61 грн. та не розглядати справу без її відсутності. Також надала копію свідоцтва про шлюб, згідно якого відповідач змінила прізвище на «Кривобокова». Позивач надав до суду відзив на заперечення, в якому зазначив, що строк дії картки визначено до 01.2017 року з наданнім підтверджуючих документів, а тому відповідно до правил користування платіжною карткою, картка діє в межах визначеного нею строку, відповідно, позивачем дотримані усі строки при зверненні до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, клопотанням від 05.02.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, протии винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. 26.03.2018 року надала до суду заяву, в якій просила справу рорзглянути у її відсутність, просила не стягувати з неї штрафні санкції з метою уникнення подвійної цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 24.11.2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5500,00 грн. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку (а.с. 10) кредитний ліміт був змінений. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, у разі виникнення прострочених зобовязано, клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобовязання та може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% відсуми позову. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК Україн порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 24.11.2010 року, внаслідок чого станом на 30.09.2017 року кредитна заборгованість становить 103965,61 грн., яка складається з 5359,72 грн. заборгованості за кредитом, 94505,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 4100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved