Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], [INFO], проживає у будинку матері по вул. Козача, 58 в с. Кирдани Таращанського району Київської області разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], [INFO], що зареєстрована [INFO], проживає [INFO], повністю самоусунулася від виховання дочки [PERSON], не цікавиться її життям, участі у вихованні не бере, що негативно впливає на формування уявлень дитини про сімейні цінності, підвищує рівень її недовіри до дорослих. Органом опіки і піклування Малосолтанівської сільської ради Васильківського району протягом 2014-2016 років до [PERSON] застосовувалися заходи громадського впливу. Питання про виконання батьківських обовязків [PERSON] у відношенні малолітньої дочки [PERSON] розглядалося 25.04.2014 року, 27.06.2014 року, 26.09.2014 року, 25.11.2014 року на засіданнях виконкому Малосолтанівської сільської ради Васильківського району. Проте означена робота не призвела до бажаних результатів і 28.12.2016 року виконкомом даної сільської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2015 року за справою № 362/116/15-ц [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні меншого сина - [PERSON], [INFO]. 12.11.2014 року були внесені зміни у актовий запис про народження дочки [PERSON], зокрема змінено відомості про батька. Прізвище дитини з «Люлька» було змінено на «Яременко», дитину передано [PERSON] для подальшого виховання. Сімя [PERSON] потрапила в поле зору служби у справах дітей та сім'ї Таращанаської райдержадміністрації у липні 2015 року в звязку з необхідністю влаштування [PERSON] до КЗ КОР «Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин». Причина влаштування - випадки зловживання батьком спиртними напоями, непорозуміння [PERSON] з дочкою, в результаті чого мало місце самовільне залишення [PERSON] місця проживання. Після певного покращення ситуації [PERSON] в лютому 2016 року була повернута в сім'ю батька. Проте, це повернення було короткотерміновим, так як в листопаді цього ж року за заявою [PERSON], в якій він зазначив, що самоусувається від виховання дочки, [PERSON] повторно була влаштована до центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Узин». Після проведення реабілітаційних заходів, певного покращення ситуації, в червні 2017 року [PERSON] знову була повернута в сім'ю батька. Проте відсутність належного батьківського виховання, турботи та уваги з боку [PERSON] призвели до чергового влаштування [PERSON] до центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Узин», де вона наразі і перебуває. Під час перебування [PERSON] в дитячому закладі, вона відвідувала Таращанську [PERSON] ст. № 2. Відповідач протягом всього періоду навчання дочки, навчальний заклад не відвідував, навчанням, вихованням та розвитком дитини не цікавився. Після останнього повернення [PERSON] з дитячого закладу в сім'ю батька в червні 2017 року, [PERSON] мав вирішити питання про навчальний заклад, де з початком нового 2017/2018 навчального року, дочка мала б продовжити навчання. Проте відповідачем це зроблено не було. Тому 1 вересня 2017 року, тимчасово проживаючи в сім'ї баби, [PERSON] повернулася на навчання до Таращанської [PERSON] ст. № 2. Протягом останнього року службою у справах дітей та сімї Таращанської райдержадміністрації вивчалося питання можливого влаштування [PERSON] в сім'ю матері, так як вона не позбавлена батьківських прав стосовно дочки і має право на її виховання, але виконком Малосолтанівської сільської ради Васильківського району, вивчивши дане питання, дійшов до висновку про недоцільність повернення дитини до матері. Відповідачу [PERSON] пропонувалося створити належні умови проживання дитини, змінити ставлення до виховання дочки, але [PERSON] не зацікавилась даною пропозицією і жодних заходів для повернення [PERSON] не вжила. Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у Таращанському районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді з 24.02.2016 року до 07.07.2016 року та повторно з 23.03.2017 року по даний час, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. [PERSON], що її не люблять, не поважають і не визнають в сімейному оточенні, провокувало її до пошуку шляхів зміни свого оточення на більш прихильне, до втечі з дому, знаходження бажаного товариства. Саме тому наразі дитина вже втретє влаштована до дитячого закладу. А загалом в період з 2014 по 2017 рік [PERSON] перебувала в різних дитячих закладах 4 рази, причому термін її перебування поза сімєю кожного разу сягав понад 6 місяців. В умовах деформації функції спочатку сім'ї [PERSON], а потім сім'ї [PERSON], [PERSON] набула негативного життєвого досвіду, практики асоціальної поведінки та неодноразово отримувала психологічні травми. Питання про стан виконання батьківських обовязків [PERSON] у відношенні його малолітньої дочки неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Таращанської райдержадміністрації 23.03.2017 року, 24.05.2017 року, 22.06.2017 року, 14.09.2017 року, де його було попереджено про необхідність належного виконання батьківських обовязків, та у разі подальшого ухилення від виконання таких обовязків - про можливе позбавлення батьківських прав. Службою у справах дітей та сімї райдержадміністрації [PERSON] неодноразово виносилися офіційні попередження про необхідність належного виконання ним батьківських обовязків, про недопустимість зловживання спиртними напоями, його ознайомлено з відповідальністю за неналежне виховання дочки, розяснено правові наслідки можливого позбавлення батьківських прав. За час перебування дитини з цієї сімї на обліку в службі у справах дітей та сімї райдержадміністрації із [PERSON] була проведена відповідна робота, максимально спрямована на збереження структури сімї, підвищення його батьківського потенціалу, формування відповідального ставлення до виховання дочки. Проте дана робота не принесла бажаних позитивних результатів, а всі застосовані вище заходи впливу до [PERSON] лише підсилюють його відповідальність. Всупереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України [PERSON] та [PERSON] не піклуються про здоровя дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їхньої дочки - [PERSON]. А тому представник позивача на позовних вимогах наполягає та просить позбавити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів щомісячно аліменти на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей «Узин» на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів їхнього заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Відповідач [PERSON], фактично позов визнав, погодившись з наведеними в позовній заяві фактами неналежного виконання ним батьківських обовязків щодо виховання та утримання дочки [PERSON], [INFO], вказавши, що він із [PERSON] проживали як чоловік і жінка без реєстрацію шлюбу в період часу з 2004 року по весну 2007 року, і під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], щодо якої відповідач була записана, як мати-одиначка, і дочка з весни 2007 року по 2014 рік проживала біля матері [PERSON]. В звязку з тим, що в 2014 році за місцем її ([PERSON]О.) проживання стало порушуватися питання щодо можливості позбавлення її батьківських прав відносно вказаної дитини, він в листопаді місяці 2014 року звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про визнання батьківства, а згодом у 2015 році він забрав дочку проживати до себе, проте у нього не вийшло стати хорошим батьком. Відповідач [PERSON], яку було належно повідомлено про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки в суд не повідомила, заяви про розгляд справи без їх участі не надала Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, вихованням власної дитини належним чином не займалась і не займається, питаннями їх належного утримання не цікавиться, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків, а відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання дочки і ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоровя дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Судом встановлено, що відповідачі по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON], [INFO], проживає у будинку матері по вул. Козача, 58 в с. Кирдани Таращанського району Київської області разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], [INFO], що зареєстрована [INFO], проживає [INFO], повністю самоусунулася від виховання дочки [PERSON], не цікавиться її життям, участі у вихованні не приймає, що негативно впливає на формування уявлень дитини про сімейні цінності, підвищує рівень її недовіри до дорослих. Органом опіки і піклування Малосолтанівської сільської ради Васильківського району протягом 2014-2016 років до [PERSON] застосовувалися заходи громадського впливу. Питання про виконання батьківських обовязків [PERSON] у відношенні малолітньої дочки [PERSON] розглядалося 25.04.2014 року, 27.06.2014 року, 26.09.2014 року, 25.11.2014 року на засіданнях виконкому Малосолтанівської сільської ради Васильківського району. Проте означена робота не призвела до бажаних результатів і 28.12.2016 року виконкомом даної сільської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2015 року за справою № 362/116/15-ц [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні меншого сина - [PERSON], [INFO]. 12.11.2014 року були внесені зміни у актовий запис про народження дочки [PERSON], зокрема змінено відомості про батька. Прізвище дитини з «Люлька» було змінено на «Яременко», дитину передано [PERSON] для подальшого виховання. Сімя [PERSON] потрапила в поле зору служби у справах дітей та сім'ї Таращанської райдержадміністрації у липні 2015 року в звязку з необхідністю влаштування [PERSON] до КЗ КОР «Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин». Причина влаштування - випадки зловживання батьком спиртними напоями, непорозуміння [PERSON] з дочкою, в результаті чого мало місце самовільне залишення [PERSON] місця проживання. Після певного покращення ситуації [PERSON] в лютому 2016 року була повернута в сім'ю батька. Проте, це повернення було короткотерміновим, так як в листопаді цього ж року за заявою [PERSON], в якій він зазначив, що самоусувається від виховання дочки, [PERSON] повторно була влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин». Після проведення реабілітаційних заходів, певного покращення ситуації, в червні 2017 року [PERSON] знову була повернута в сім'ю батька. Проте відсутність належного батьківського виховання, турботи та уваги з боку [PERSON] призвели до чергового влаштування [PERSON] до центру соціально- психологічної реабілітації дітей «Узин», де вона наразі і перебуває. Під час перебування [PERSON] в дитячому закладі, вона відвідувала Таращанську [PERSON] ст. №2. Відповідач протягом всього періоду навчання дочки, навчальний заклад не відвідував, навчанням, вихованням та розвитком дитини не цікавився. Після останнього повернення [PERSON] з дитячого закладу в сім'ю батька в червні 2017 року, [PERSON] мав вирішити питання про навчальний заклад, де з початком нового 2017/2018 навчального року, дочка мала б продовжити навчання. Проте відповідачем це зроблено не було. Тому 1 вересня 2017 року, тимчасово проживаючи в сім'ї баби, [PERSON] повернулася на навчання до Таращанської ЗОШІ-ІІІ ст. № 2. Протягом останнього року службою у справах дітей та сімї Таращанської райдержадміністрації вивчалося питання можливого влаштування [PERSON] в сім'ю матері, так як вона не позбавлена батьківських прав стосовно дочки і має право на її виховання, але виконком Малосолтанівської сільської ради Васильківського району, вивчивши дане питання, дійшов до висновку про недоцільність повернення дитини до матері. Відповідачу [PERSON] пропонувалося створити належні умови проживання дитини, змінити ставлення до виховання дочки, але [PERSON] не зацікавилась даною пропозицією і жодних заходів для повернення [PERSON] не вжила. Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у Таращанському районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді з 24.02.2016 року до 07.07.2016 року та повторно з 23.03.2017 року по даний час як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. [PERSON], що її не люблять, не поважають і не визнають в сімейному оточенні, провокувало її до пошуку шляхів зміни свого оточення на більш прихильне, до втечі з дому, знаходження бажаного товариства. Саме тому наразі дитина вже втретє влаштована до дитячого закладу. А загалом в період з 2014 по 2017 рік [PERSON] перебувала в різних дитячих закладах 4 рази, причому термін її перебування поза сімєю кожного разу сягав понад 6 місяців. В умовах деформації функції спочатку сім'ї [PERSON], а потім сім'ї [PERSON], [PERSON] набула негативного життєвого досвіду, практики асоціальної поведінки та неодноразово отримувала психологічні травми. Питання про стан виконання батьківських обовязків [PERSON] у відношенні його малолітньої дочки неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Таращанської райдержадміністрації 23.03.2017 року, 24.05.2017 року, 22.06.2017 року, 14.09.2017 року, де його було попереджено про необхідність належного виконання батьківських обовязків, та у разі подальшого ухилення від виконання таких обовязків - про можливе позбавлення батьківських прав. Службою у справах дітей та сімї райдержадміністрації [PERSON] неодноразово виносилися офіційні попередження про необхідність належного виконання ним батьківських обовязків, про недопустимість зловживання спиртними напоями, його ознайомлено з відповідальністю за неналежне виховання дочки, розяснено правові наслідки можливого позбавлення батьківських прав. За час перебування дитини з цієї сімї на обліку в службі у справах дітей та сімї райдержадміністрації із [PERSON] була проведена відповідна робота, максимально спрямована на збереження структури сімї, підвищення його батьківського потенціалу, формування відповідального ставлення до виховання дочки. Проте дана робота не принесла бажаних позитивних результатів, а всі застосовані вище заходи впливу до [PERSON] лише підсилюють його відповідальність. Всупереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України [PERSON] та [PERSON] не піклуються про здоровя дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їхньої дочки - [PERSON]. В звязку з цим представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги і позбавити відповідачів батьківських прав щодо вказаної дитини та стягнути аліменти на її утримання. Указані обставини встановлено із пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст.ст. 164, 166 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами, а також, що позбавлення батьківських прав не звільняє їх від обовязку щодо утримання дитини.

Outcome: approved