Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста Суми. 23 грудня 2013 року до виконавчого комітету Сумської міської ради надійшло звернення ТОВ КК «Коменерго - Суми» з приводу необхідності звернення до суду з позовом про визнання мешканців гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] такими, що втратили право користування житловими приміщеннями. Зі звернення вбачається, що в ході проведення перевірки підприємством було з'ясовано, що [PERSON] з 14.01.2004 року зареєстрований в кімнаті 50, однак вже понад рік без поважних причин фактично не проживає за даною адресою, про причини відсутності нікому не повідомив, участі в утриманні житла не приймає, житлово-комунальні послуги не сплачує, а тому підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з зазначених підстав, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подавши з цього приводу ніяких заяв чи клопотань. Представник третьої особи ТОВ КК «Коменерго-Суми» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи сповіщений належним чином, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. В судовому засідання третя особа - [PERSON] пояснив, що у 2004 році у кімнату [NUMBER] по вул. [ADDRESS] поселили [PERSON], однак він фактично там не проживав, речей не привозив, свої дії пояснивши тим, що буде знімати квартиру зі своєю дівчиною. Перешкод у користуванні кімнатою йому не чинилось. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом [PERSON], зазначив, що з 2005 року мешкає у гуртожитку [ADDRESS], але [PERSON] за весь цей час не бачив. В кімнаті [NUMBER] у вищезазначеному будинку мешкає лише [PERSON] і там знаходяться лише його речі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила,що вона мешкає більше 10 років у гуртожитку [ADDRESS], за цей час в кімнаті [NUMBER] [PERSON] не бачила, мешкає в зазначеній кімнаті один [PERSON], там же знаходяться лише його речі. Будь-яких перешкод у користуванні кімнатою [PERSON] не чинилось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, покази свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста Суми, що підтверджується рішенням Сумської міської ради від 24 вересня 2003 року № 549-МР «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Суми гуртожитків відкритого акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш», актом прийняття - передачі відомчого фонду в комунальну власність та листом управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 09 січня 2014 року № 09.01-16/4585 (а.с.6-11). До виконавчого комітету Сумської міської ради надійшов лист-звернення ТОВ «КК «Коменерго - Суми» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], власником якого є Сумська міська рада, для запобігання фінансових збитків ТОВ «КК «Коменерго - Суми», в якому вказано, що заборгованість відповідача перед товариством становить 4724 грн. 53 коп. Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [NUMBER], в будинку [ADDRESS] (а.с.13) Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються нормами Закону України «Про власність» та Цивільним кодексом України. Частиною 1 ст. 68 Житлового кодексу УРСР визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З положень ст. 71 Житлового кодексу УРСР вбачається, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 107 Житлового кодексу УРСР передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що з часу надання [PERSON] у користування кімнати [NUMBER] у будинку [ADDRESS], останній за місцем реєстрації не мешкає, речі не ввозив. Перешкоди у користуванні кімнатою відповідачу не створюються. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користується житлом - кімнатою [NUMBER] у будинку [ADDRESS] без поважних причин, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved