Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, в обгрунутвання якого зазнчив, що 28.08.2014 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на підставі виконавчого листа №531/1605/13 від 13.12.2013 року. Відповідно до рішень управління [PERSON] була призначена щомісячна допомога. 10.03.2016 року остання повідомила, що отримала аліменти від відповідача по справі - [PERSON]. Допомога на дитину буле призначен та виплачена з 01.08.2014 року по 31.03.2016 року в розмірі 6592,20 грн. Управління зверталося до [PERSON] з проханням добровільно внести на рахунок управління кошти в розмірі 6592,20 грн., однак він не відреагував, на даний час державні кошти боржником не повернуті. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 6592,20 грн. Представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Частиною 8 ст.181 СК України закріплено, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно п. 5 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем. Відповідно із п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Кошти, перераховані одним з батьків на рахунок органу соціального захисту населення, протягом 10 календарних днів зараховуються на рахунок органу Казначейства. Відповідно із п.15 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, покриття витрат, пов'язаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], 17.06.2011 року, на утримання якої з нього стягуються аліменти на користь [PERSON]. Як вбачається з довідок про неотримання аліментів від 15.08.2014 року, 05.02.2015 року, 11.08.2015 року, 02.02.2016 року №133/3.2-22/2,наданої Іллічівським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, відомості щодо сплати аліментів [PERSON] за період з 01.02.2014 року по 31.01.2016 року відсутні. У зв'язку з чим [PERSON] зверталась до УСЗН із заявами про призначення їй тимчасової державної допомоги дітям. Рішеннями УСЗН від 02.09.2014, 03.03.2015 року,26.08.2015 року, 01.03.2016 року [PERSON] була призначена державна допомога сім'ям з дітьми відповідно. З довідки від 04.04.2016 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Карлівської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] була надана тимчасова допомога на дитину в сумі 6592,20 грн. Виплата допомоги припинена [PERSON] розпорядженням від 16.03.2016, у зв'язку із отриманням нею аліментів. Позивачем на адресу відповідачу було направлено вимогу з проханням добровільно внести на рахунок управління кошти в розмірі 6592,20 грн., на даний час державні кошти боржником не повернуті. Враховуючи, що після призначення та виплати державної допомоги у [PERSON] виникла можливість сплачувати аліменти, проте у добровільному порядку виплачені державою кошти він не повернув, суд вважає можливим стягнути з нього на користь позивача 6592,20грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61Конституції України,ст .ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054,1066, ст.1069 ЦК України,

Outcome: approved