Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 16 лютого 2013 року по 26 травня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було рішенням суду 9 червня 2015 року розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , який після розлучення став жити із матір`ю, а позивач за місцем своєї реєстрації, у кв. [ADDRESS] , частка якої йому належить на праві власності. За рішенням суду від 8 червня 2015 року він сплачує аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Крім цього через перешкоду у спілкуванню з сином рішенням суду від 18 серпня 2015 року зобов`язано відповідачку не перешкоджати позивачу спілкуватися з сином, [PERSON] , та визначено побачення батьку з сином кожного тижня у четвер з 16-00 год. до 18-00 год. та у неділю з 15-00 год. до 18-00 год. Однак, [PERSON] почала зловживати спиртними напоями та тривалий час не з`являлась за місцем своєї реєстрації, чим поступово обов`язки по вихованню [PERSON] повністю були покладені на позивача, оскільки дитина дуже сильно раділа тому, що може більше проводити часу із батьком та матір`ю позивача, [PERSON] , в кв. [ADDRESS] . Таким чином син сторін, [PERSON] , [INFO] , фактично з початку навчання у школі № 34 у м. Маріуполі почав постійно проживати разом із позивачем в кв. [ADDRESS] , де для сина позивач створив усі необхідні умови для проживання та навчання, зокрема, додаткових занять у КЗ КДЮСШ «Меотида». Також медичне обслуговування син позивача проходить за місцем проживання [PERSON] . Натомість на протязі останніх 3-х років відповідачка участі в навчанні та вихованні сина не приймає, батьківські збори не відвідує. На теперішній час син позивача дуже прив`язаний до нього, тому виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом, оскільки [PERSON] не маючи постійного місця проживання та роботи, систематично вживаючи алкоголь, втручається у сформований склад життя свого сина, [PERSON] , від чого страждає дитина. Отже, просив суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , із батьком, [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач,. [PERSON] , повністю підтримуючи заявлені ним позовні вимоги, які просив суд задовольнити, додавав, що наприкінці літа 2021 року відповідачка забрала документи сина зі школи та переїхала із ним до м. Костянтинівка, де мешкає бабуся [PERSON] , де вже протягом першого місця навчання дитини виникла критична ситуація, внаслідок чого син був змушений викликати поліцію, оскільки відповідачка кидалась на [PERSON] , перебуваючи у алкогольному сп`янінні та уся в крові, тому син від неї сховався у магазині поруч із місцем їх проживання в м. Костянтинівка. Позивач був змушений у нічний час виїхати до сина, якого забрав в поліції із собою та повернув до м. Маріуполь. З того часу [PERSON] живе із ним та не бажає повертатись до матері, яку боїться. Вказував, що зловживання спиртними напоями відповідачки негативно відбивається на стані [PERSON] , який декілька тижнів відходив від того часу, коли жив із [PERSON] у м. Костянтинівка. Представник позивача, адвокат Кривич О. В., у судовому засіданні підтримав доводи [PERSON] , внаслідок чого просив сул задовольнити поданий позов, визначивши місце проживання малолітнього [PERSON] разом із позивачем, [PERSON] . Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у її відсутність. Від представника 3-ї особи, [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести за відсутності представника Органу опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради. Виходячи зі змісту ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, у даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті. Таким чином згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши свідків, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 43 від 16 лютого 2013 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 травня 2015 року, яке набуло чинності 9 червня 2015 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 11 вересня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 761, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені сторони по справі. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 серпня 2015 року, яке набуло чинності 31 серпня 2015 року, вбачається, що було визначено [PERSON] , як батьку, побачення із сином, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання останнього по [ADDRESS] кожного тижня у четвер з 16-00 год. до 18-00 год. та у неділю з 15-00 год. до 18-00 год. При цьому суд встановив, що за актом про фактичне проживання від 10 липня 2021 року, складеного ОСББ «Сеченова 76» за свідченнями сусідів по будинку, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає по [ADDRESS] . Згідно із характеристикою на [PERSON] із ЗОШ № 34 м. Маріуполя вбачається, що за час навчання дитини мати хлопчика, [PERSON] , участі у вихованні та навчанні сина не приймала, батьківські збори не відвідувала, не цікавилась шкільними здобутками дитини, яка фактично мешкає із батьком по [ADDRESS] . Також за довідкою від 9 липня 2021 року КДЮСШ «Меотида» [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , відвідує заняття з плавання у Фізкультурно-оздоровчому комплексі, якого на заняття приводить бабуся, [PERSON] . За інформацією від 7 липня 2021 року ЦПМСД № 1 м. Маріуполя [PERSON] мешкає по [ADDRESS] , медичне обслуговування якого проходить у амбулаторії № 6 такого закладу, а декларацію з лікарем було на дитину укладено батьком, [PERSON] . Витрати позивача на утримання сина, [PERSON] , та на спільний із ним відпочинок підтверджуються копіями чеків, квитанцій та карток, долучених [PERSON] до справи, а також фото знімками з Яремче-Буковель від 22 лютого 2021 року. Належність позивачу, [PERSON] , на праві спільної сумісної власності трикімнатної кв. [ADDRESS] підтверджується копіями реєстраційного посвідчення від 18 травня 2001 року № 36675 Маріупольського БТІ та технічним паспортом на таке житло. На підставі висновку від 2 жовтня 2021 року спеціаліста, практичного психолога [PERSON] , зважаючи на бажання [PERSON] мешкати разом із батьком, вбачається, що визначення місця проживання такої дитини із батьком, [PERSON] , буде відповідати інтересам [PERSON] , [INFO] . При цьому на підставі довідки від 11 жовтня 2021 року Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області вбачається, що 23 вересня 2021 року дійсно надійшов виклик від малолітнього [PERSON] з приводу того, що його мати, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, намагається повернути дитину додому по [ADDRESS] . За місцем проживання по [ADDRESS] [PERSON] характеризується з посереднього боку, зважаючи на зловживання спиртними напоями, що вбачається з інформації ДОП СП відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області. Свідок [PERSON] вказувала суду, що є матір`ю позивач та бабусею малолітнього [PERSON] , з якими вона разом мешкає по [ADDRESS] , де дитина відвідує з 1-го класу школу № 34. Зазначала, що мати дитини не цікавиться життям свого сина, не відвідує його, не телефонує йому, а, натомість, зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя, що негативно впливає на психіку дитини внаслідок агресії [PERSON] по відношенню до близьких їй осіб. Так 23 вересня 2021 року позивач був змушений забрати сина з м. Костянтинівка, де той опинився у поліції через неадекватну поведінку відповідачки, яка у крові за ним ганялась по місту. Після того випадку довелось відводити дитину до психолога. Натомість, [PERSON] створив за місцем свого проживання необхідні умови для розвитку та навчання свого сина. Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані судом, стверджували, що є давніми знайомими позивача, якого добре знають, які підтвердили, що малолітній [PERSON] разом зі своїм батьком, [PERSON] , мешкають по [ADDRESS] , де [PERSON] відвідує школу № 34, та багато часу проводять разом, оскільки позивач повністю займається вихованням та утриманням свого сина, оскільки мати дитини само усунулась від цього внаслідок зловживання спиртними напоями, що негативно впливає на дитину. Стверджували, що син позивача, [PERSON] , дуже до нього прив`язаний. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Маріупольської міської ради від 23 листопада 2021 року, враховуючи засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Маріупольської міської ради від 16 листопада 2021 року, Орган опіки та піклування вважав можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . В Преамбулі «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено основні напрямки для реалізації вказаної Конвенції, якими визначено, крім іншого, те, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростання в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. На підставі ст. 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Суд зазначає, що за ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На підставі ч. 1 ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішенні даного спору судом було виявлено факти зловживання спиртними напоями матір`ю [PERSON] , що може зашкодити розвитку сина відповідачки. Також суд враховує тривалість часу проживання [PERSON] разом із батьком, з 1-го класу, відвідуючи школу № 34 м. Маріуполя та заняття зі спорту. При цьому схильність малолітнього [PERSON] до свого батька підтверджується дослідженням психолога, [PERSON] . У свою чергу відповідачка за місцем своєї реєстрації не мешкає, проживаючи в м. Костянтинівка, де відсутні відомостей про належні умови проживання для дитини сторін. На підставі встановлених судом обставин, а також висновку органу опіки та піклування, враховуючи принципи, закріплені в «Конвенції про права дитини», виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів сина сторін, суд дійшов висновку, що малолітньому [PERSON] буде краще мешкати разом зі своїм батьком, [PERSON] , в [ADDRESS] , де для виховання дитини створені найбільш сприятливі умови. Отже, суд переконаний, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком за місцем проживання позивача. На підставі ст. 141 ЦПК з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved