Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся\~ до\~ суду\~ з позовом,\~у якому просить стягнути з відповідача, на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 26078,95\~ грн. з нарахуванням індексу інфляції. В обґрунтування позовних вимог, позивач\~вказує, що згідно з наказом №227 від 02.07.1985 року його було прийнято на роботу з 22.07.1985 року в заготовильно - зварювальний цех Запорізького заводу високовольтної апаратури, який в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» і в даному підприємстві він працює на теперішній час. З березня 2016 року підприємство у якому працює відповідач сплачувало заробітну плату частково, і відповідно до довідки про доходи №330 від 02.11.2016 року за період з березня 2016 року по вересень 2016 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 26078,95 грн. Позивач у\~ судовому засідання уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 26078,95 грн. без нарахування індексу інфляції. Представник відповідача\~в судовому засіданні визнав вимоги позивача частково, не заперечує проти стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 22302,30 грн., оскільки у листопаді 2016 року здійснено виплату [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 3776,65 грн. Дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази,\~ оцінивши\~ їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно\~ до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Судом установлено, що\~відповідач\~згідно з наказом №227 від 02.07.1985 року прийнятий на роботу з 22.07.1985 року в заготовильно - зварювальний цех Запорізького заводу високовольтної апаратури, який в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». В даному підприємстві позивач працює по теперішній час. Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» має заборгованість по заробітній пласті перед [PERSON], яка відповідно до довідки про виплату заробітної плати на 07.12.2016 року за період з 01.10.2016р. по 06.12.2016 року становить 22302,30 грн. Таким чином, на момент розгляду справи відповідач частково виплатив заборгованість по заробітній платі [PERSON], а саме в сумі 3776,65 грн., і наразі заборгованість становить саме 22302,30 грн. Згідно\~ ст. 10 та\~ ст.. 60\~\~ ЦПК\~ України цивільне судочинство\~ здійснюється\~ на засадах\~ змагальності\~ сторін, і сторони у справі\~ мають\~ рівні\~\~\~ права щодо надання\~ доказів, їх\~ дослідження\~ та доведення\~ перед\~ судом\~ їх\~ переконливості. Кожна\~ сторона\~ повинна\~ довести ті обставини\~ на\~ які вона\~ посилається\~ як\~ на підставу\~\~ своїх\~ вимог\~ або\~ заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, тому\~підлягають\~ задоволенню, але\~ частково\~ з\~ вищенаведених підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача\~ на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі\~ 551,20 грн.

Outcome: partial