Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказував, що 18.03.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 700004742, відповідно до умов якого банк (кредитор) зобов'язується надати відповідачу (позичальнику) кредит у сумі 23444,82 дол. США. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 23444,82 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 15330,91 дол. США, що за курсом НБУ на 19.06.2015 року складає 326995,34 грн., за відсотками - 1636,40 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 34903,03 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку, на 19.06.2015 року розмір якої становить : пеня 2927,12 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 62432,99 грн. Відповідно до умов кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка виконана не була. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій вказала, що між нею та ПАТ «Альфа банк» укладено кредитний договір 18.03.2008 року № 700004742, відповідно до п.2 якого банк надає позичальнику кредит у сумі 23444,82 долара США за номінальною відсотковою ставкою 13,5 % річних, остаточна дата повернення кредиту - 19.03.2015 року. 15.01.2009 року сторони уклали договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору від 18.03.2008 року № 700004742, за яким п.2.3 «Базових умов кредитування» викладено в наступній редакції: «Дата остаточного погашення кредиту - 19 березня 2020 року», тобто строк кредитування був збільшений на 5 років, відсоткова ставка не змінювалася. При підписанні договору про внесення змін і доповнень банк зазначаючи в самому тексті документу відсоткову ставку 13,5 насправді застосував більшу, чим порушив ч.2, 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення договору). Умови кредитного договору не містять необхідної, повної та достовірної інформації про продукцію, що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, що є підставою для розірвання кредитного договору. Згідно розрахунку банком застосовано ставку 16,5 % річних. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказавши що позов підтримує, проти задоволення зустрічного позову заперечує, вказує, що позичальник погодився з новою процентною ставкою після чого з ним був укладений додатковий договір, яким збільшено строк дії договору. Представник відповідач позов не визнав, вважає що позивач не надав суду доказів дійсної заборгованості за кредитним договором. Зустрічний позов підтримав, пояснив, що договір повинен бути розірваний судом, оскільки він був укладений з порушенням норм закону про захист прав споживачів з підстав наведених в зустрічному позові. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача по зустрічному позову, суд приходить до наступного. Між сторонами по справі 18.03.2008 року укладено кредитний договір № 700004742, що підтверджується його копією. Згідно п.2 умов договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту 23444,82 долари США, номінальна процентна ставка - 13,5 %, дата остаточного повернення кредиту 19.03.2015 року, цільове використання кредиту - придбання транспортного засобу позичальником згідно договору купівлі - продажу від 10.03.2008 року № 8/799, укладеним між ним та ТОВ «Автоцентр Київ». Згідно п. 2.8 кредитного договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до договору. В даному додатку вказано, що реальна процентна ставка на термін надання кредиту, тобто до 19.03.2015 року, складає 13,88 %. П. 6.2 розділу 2 укладеного сторонами кредитного договору передбачено можливість зміни банком розміру процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Зміна розміру процентної ставки по кредиту проводиться шляхом повідомлення банком позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку №1 до договору та викладення додатку №1 у новій редакції. Між сторонами кредитного договору 15.01.2009 року було укладено до нього договір про внесення змін і доповнень № 1. Згідно п.1 договору про внесення змін і доповнень сторони змінили п.2.3 розділу №1 «Базові умови кредитування» кредитного договору та виклали його в наступній редакції : «2.3 дата остаточного повернення кредиту 19 березня 2020 року». Додаток №1 викладено у новій редакції (п.2 договору). П.3 вказаного договору встановлено, що всі інші умови кредитного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов'язання. З наданого ПАТ «Альфа-Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитом з 18.03.2008 складає 13,5 %, а з 01.09.2008 року - 16,5 %. При цьому ПАТ «Альфа-Банк» не надав суду будь-яких доказів про дотримання банком порядку зміни розміру процентної ставки відповідно до вимог п.6.2 кредитного договору. При укладенні додаткового договору сторонами також не було обумовлено умов про збільшення процентної ставки за користування кредитом, а оновлений додаток № 1 не містив нових даних про застосування банком процентної ставки розміром 16,5 %. Згідно висновку експерта Віхляєва О.К. за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1733 від 10.05.2016 року підтверджено факт, що розрахунок заборгованості по кредитному договору, який доданий до позову, містить інші умови, ніж передбачені сторонами щодо процентної ставки, а саме, з 19.03.2008 року вона становить 13,5 %, з 19.08.2008 по 18.09.2008 - 15,2 %, а з 19.09.2008 по 19.06.2015 - 16,5 % (додаток № 2 до експертизи). Крім того, експертом встановлено (відповідь експерта на питання № 2), що оновлений додаток № 1 при укладені змін до кредитного договору також містить інші процентні ставки, ніж вони були визначені при укладанні сторонами договору, зокрема, процента ставка з 19.03.2008 по 18.08.2008 року становить 13,5 %, з 19.08.2008 по 18.09.2008 - 15,2 %, а з 19.09.2009 по 19.03.2020 - 16,5 %. Відповідно до ч.2, 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1992 № 1023 (в редакції на час укладення договору та змін до нього) перед укладення договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема і про тип відсоткової ставки; у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються, зокрема, детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, річна відсоткова ставка за кредитом. П.1 ч.7ст.15 даного закону визначено, що у разі коди надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживчих властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Суд, враховуючи вищенаведені обставини укладення кредитного договору, вважає, що позивач по зустрічному позову не мав повну і достовірну інформацію про споживчі властивості отриманого від банку продукту, зокрема щодо дійсної процентної ставки за сплату кредиту, а тому його вимога про розірвання кредитного договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що позивач по первинному позову не надав суду дійного розрахунку заборгованості по кредитному договору, виходячи з його умов, ухилився і не надав на ухвалу суду необхідні документи для встановлення останньої під час проведення економічної експертизи, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню у зв?язку з недоведеністю суми заборгованості.

Outcome: dismissed