Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати-[PERSON] За життя розпорядження своїм майном остання не зробила, заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно-квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як рідний син померлої та єдиний спадкоємець після її смерті, звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Посилаючись на те, що він на час смерті проживав разом з [PERSON], з настанням повноліття вступив у фактичне володіння спірною квартирою, позивач вважає, що прийняв спадщину, у зв'язку із чим просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі, не заперечував проти заочного рішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду надавав заперечення проти позову, вказуючи на відсутність підстав для його задоволення, просив справу слухати без участі представника Херсонської міської ради. За таких обставин, суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України) Вивчивши матеріали справи, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки про склад сім'ї, свідоцтва про народження серії [NUMBER], що [PERSON][INFO] є сином [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерті серії [NUMBER], виданого Херсонським міським відділом РАЦС, [PERSON] померла у м. Херсоні [INFO]. З довідки, виданої Відділом по обліку та розподілу житлової площі Виконавчого комітету Херсонської міської ради № 424 від 22.06.2006 року, довідки ЖБК-100 ВК ХМР № 14-108 від 05.08.2014 року вбачається, що [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу ЖБК-100, та кооперативна квартира за адресою: [ADDRESS] повністю нею виплачена по внескам. [PERSON] з 14.08.1987 року разом з [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], до дня смерті останньої мешкали у вказаній квартирі, а позивач зареєстрований та мешкає за вищевказаною адресою і до цього часу, про свідчать довідки ЖБК-100 № 13-075 від 07.05.2013 року, № 14-07 від 15.07.2014 року. З листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] № 25/02-14 від 24.07.2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Встановивши вищевикладені обставини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» в редакції 1991 року, який діяв на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. З аналізу вказаної норми та з огляду на те, що [PERSON] на день смерті повністю виплатила внески за кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що остання в установленому законом порядку набула права власності на зазначену квартиру. Однак, за невстановлених судом обставин реєстрацію права власності на квартиру за життя [PERSON] не здійснила. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(2004 року), правила Книги шостої(Спадкове право) цього кодексу застосовуються до спадщин, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до 01.04.2004 року. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР ,визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач у передбаченому законом, що діяв на час відкриття спадщини, порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном-квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], про що свідчать матеріали справи та за відсутності заяв інших можливих спадкоємців про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а з цим і про задоволення позову.

Outcome: approved