Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 35593,84 грн. за кредитним договором № КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач, відповідно до договору № КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року отримав у платне користування автомобіль марки Geely модель: CK MK JL 2011 року випуску, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконання договору лізингу у строк та розмірі встановленому графіком з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідач, норм закону та умов договору належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань, відповідач станом на 21.10.2016 року має заборгованість - 35593,84 грн., яка складається з наступного: 8376,70 грн. - заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу; 2484,34 грн. - заборгованість за виногородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 21239,76 грн. - заборгованість з пені; 1560,00 грн. - заборгованість за страховою винагородою, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1683,04 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № КТС0GK0000000013 від 05.06.2008КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року між банком та відповідачем (поручителем) [PERSON] було укладено договір поруки. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором фінансового лізингу у розмірі 35593,84 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с.44,59). Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України до суду повторно не з'явились, та не повідомили суд про поважні причини неявки (48,52,58). У зв'язку з повторною неявкою відповідачів належним чином повідомлених про час і місце судового засідання, від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутністю, суд відповідно до вимог ст.. 224-225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.59). Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2011 року відповідач [PERSON] уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» публічний договір про надання фінансового лізингу, що складається із заяви, договору, додатку №1(специфікація та акт приймання передачі), додатку № 2 (графік лізингових платежів), (а.с. 10-15). Відповідно до п. 6.2.2 договору, відповідач зобов'язався сплачувати лізингодавцю платежі: по відшкодуванню вартості предмету відповідно до графіку, сплачувати лізингодавцю винагороду за надання та користування предметом лізингу (п.6.2.3), сплачувати лізингодавцю платежі по відшкодуанню витрат, адміністративних штрафів (п.6.2.4 , сплачувати лізингодавцю платежі пов'язаних із страхуванням предмета лізингу за весь період страхування предмета (п.6.2.5), сплачувати лізингодавцю платежі по відшкодуванні інших витрат пов'язаних з виконанням цього договору (п.6.2.6). Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти відповідно до графіку лізингових платежів. Відповідач [PERSON] на виконання [PERSON] публічного договору про надання фінансового лізингу КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року уклав з позивачем договір поруки КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року (а.с. 16). Відповідно до п. 4 договору поруки у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов'язань за договором лізингоодержувач і поручитель відповідають перед лізингодавцем як солідарні боржники. Відповідно до розрахунку заборгованності за договором КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON]. станом на 21.10.2016 рік: заборгованість за договором становить: - 8376,70 грн. - заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу; 2484,34 грн. - заборгованість за виногородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 21239,76 грн. - заборгованість з пені; 1560,00 грн. - заборгованість за страховою винагородою, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1683,04 грн. - штраф (процентна складова). Разом - 35593,84 грн. (а.с.4-5). Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 35593,84 грн. за кредитним договором № КТН0АХ0000257245 від 01.07.2011 року, підлягають задоволенню частково. Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 8376,70 грн. - заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу; 2484,34 грн. - заборгованість за виногородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 1560,00 грн. - заборгованість за страховою винагородою, вважає, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком. Розглянувши вимоги позивача про стягнення 21293,76 грн. - заборгованості за пенею; а також штрафів: 250 грн. (фіксована частина); 1683,04 грн. (процентна складова), суд дійшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню. Село Єлизаветівка Олександрівського району, Донецької області, де зареєстрований відповідач (а.с.17,18,31), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до вимог ст.. 2 Закону України № 1669, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів та пені, яка була нарахована після 14 квітня 2014 року. Пеня нарахована до 14 квітня 2014 року у розмірі 4912,59 грн. підлягає стягненню. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 32 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави та предметом спору є однорідні права і обов'язки. Судові витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., підлягають стягненню з відповідачів відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного, ст.. 526, 530,554, 610-612, 616, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та

Outcome: partial