Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 04 грудня 1997 року по 17 березня 2015 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2015 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Цим же рішенням суду було визначено місце проживання неповнолітніх дітей сторін [PERSON] та [PERSON] разом з позивачем. З того часу відповідачка ні разу не відвідала дітей, не вчиняла жодних дій, які б свідчили про її бажання брати хоч якусь участь у їх вихованні та утриманні. Крім того, рішенням Глухівського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року з відповідачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак вона їх не платить. На даний момент позивач сам опікується вихованням та утриманням всіх трьох дітей. За таких обставин та зважаючи на те, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дітей, позивач просить позбавити її батьківських прав відносно них. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала та суду пояснила, що не ухиляється від виховання та утримання дітей. Також вона пояснила, що не спілкувалася з дітьми тривалий час, оскільки хворіла. Має заборгованість зі сплати аліментів, так як ніде не працює та перебуває у важкому матеріальному становищі. Крім того, відповідачка пояснила, що протягом останніх місяців вона постійно спілкується з дітьми, провідує їх у школі та по можливості матеріально їх забезпечує.. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вмотивувавши свою позицію тим, що відповідачка позитивно характеризується за місцем проживання, фактично здатна брати участь у вихованні та утримання дітей, а дітям потрібна материнська турбота. За таких обставин вважає, що на даний момент позбавлення відповідачки батьківських прав є недоцільним. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 04 грудня 1997 року по 17 березня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Цим же рішенням суду було визначено місце проживання неповнолітніх дітей сторін [PERSON] та [PERSON] разом з позивачем. Крім того, рішенням Глухівського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року з відповідачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Також, судом встановлено, що відповідачка позитивно характеризується за місцем проживання, останнім часом постійно спілкується з дітьми, відвідує їх у школі, чого не заперечував в судовому засіданні і позивач. А згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав відповідачки не буде відповідати інтересам дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Хоча відповідачка і має велику заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак суд вважає, що сама по собі ця обставина не може слугувати достатньою підставою для такого крайнього заходу впливу як позбавлення матері батьківських прав. Тим більш, що ця заборгованість виникла в зв'язку із важким матеріальним становищем відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed