Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що 06.01.2010 року померла мати [PERSON] [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку було посвідчено відповідним Державним актом. Однак у передбачений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як тривалий час хворіла і в теперішній час має тяжкі захворювання. Посилаючись на ці обставини як на поважну причину пропуску зазначеного строку, просив визначити [PERSON] додатковий строк для вчинення вказаний дій. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що [PERSON] має похилий вік і практично є інвалідом за станом здоровя. Ці обставини і не дали їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 січня 2010 року померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,48 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, право на яку було посвідчено за спадкодавцем Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №671615 (а.с.8-13). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої є її дочка [PERSON], але заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк вона не подала. Разом з ти суд приходить до переконання, що вказаний строк був пропущений нею з поважних причин, оскільки вона є особою похилого віку, пенсіонеркою, перенесла тяжкі захворювання і ці обставини були для [PERSON] обєктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується показами позивача, відомостями які містяться в медичній документації (а.с.14). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 4 статті 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, фактичні обставини справи, а також те, що [PERSON] не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved