Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що згідно рішення Герцаївського районного суду від 12 жовтня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки, [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2015 року і по досягненню дітьми повноліття. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, діти проживали з відповідачкою. Згодом відповідачка виїхала за кордон де находиться й понині, а діти у вересні 2016 року переїхали до позивача де й проживають на теперішній час за адресою : [ADDRESS] , а також навчаються у місцевій школі. З огляду на те, що діти : [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, а відповідачка участі у їх вихованні та утриманні не приймає, позивач просив звільнити його від сплати аліментів на дітей, якій стягуються з нього на користь відповідачки на підставі вищевказаного рішення суду. Водночас, позивач з посиланням на працездатність відповідачки, просив стягнути з неї на його користь щомісячно аліменти на утримання доньок : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., по досягненню дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON] позов підтримав та у своєму поясненні послався на обставини викладені у позовній заяві яку просив задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] , у судовому засіданні вимоги позивача визнав частково та суду пояснив, що та обставина, що діти проживати із позивачем є наслідком домовленості між ним та відповідачкою про таке, за умови що позивач не буде сплачувати аліменти на дітей згідно рішення суду. Причиною виїзду відповідачки за кордон стало тяжкий матеріальний стан, в т.ч. щодо утримання дітей. Та обставини, що діти наразі проживають за місцем проживання позивача відповідачкою визнається, проте дітьми опікується матір позивача, так як сам позивач також перебуває за кодоном. Попри те, що відповідачка знаходиться за кордоном, має іншу сім`ю та двоє малолітніх дітей, вона також надавала дітям : [PERSON] та [PERSON] фінансову допомогу, яку направляла на адресу матері позивача [PERSON] , про що свідчать відповідні фінансові квитанції. Разом із тим, відповідачка згодна сплачувати аліменти на утримання доньок : [PERSON] та [PERSON] , але в розмір не більш ніж 1200 грн. щомісячно, так як наразі не працевлаштована та має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей, то представник відповідачки просив відмовити у задоволенні даної вимоги з підстав того, що позивач знаходиться за кордоном, діти фактично проживають із матір`ю позивача в господарстві останньої. Вказані обставини не позбавляють позивача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2008 року по 19 лютого 2016 року (а.с.03). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.08). Відповідно до рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с.28-29). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. З аналізу вказаної норми вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частина друга статті 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з довідкою Горбівського старостинського округу №2 Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 1563 від 24.07.2020 року, неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають (без реєстрації) за місцем реєстрації їх батька, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та навчаються у Горбівській ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.10). За даними Горбівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 28 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] навчаються вказаному навчальному закладі у 7-му та 5-му класів, відповідно (а.с.11). Обставини того, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають за місцем проживання позивача в с. Горбова Герцаївського району, стороною відповідача не оспорюється. Та обставина, що господарство в якому проживають неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за матір`ю позивача - [PERSON] , в якому проживає й сам позивач, не спростовує факт того що неповнолітті проживають окремо від батька. Допитавши в якості свідка [PERSON] , суду показала, що позивач приходиться її сином, а відповідачка - колишня невістка. Неповнолітні онучки [PERSON] та [PERSON] з часу коли відповідачка виїхала за кордон, а саме з вересня 2016 року проживають у її домоволодінні за адресою : с. Горбова Герцаївського району. У даному господарстві зареєстровано і місце проживання позивача, так як іншого володіння в нього немає. З часу як діти [PERSON] та [PERSON] стали проживати у її господарстві, то ними опікується позивач, тобто їх батько та вона усіляко їм допомагає. Так як коштів які заробляв позивач на території району, області не вистачало, то періодично він виїжджає за кордоном звідки надсилає як грошові кошти на утримання дітей так і речі, продукти харчування, тощо. Від самої відповідачки за час її перебування за кордоном отримала загалом біля 600 Євро. З огляду на те, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються у сільській школі, то для їх утримання необхідно значно більше коштів порівняно із тими які відправляла відповідачка. Згідно акту обстеження умов проживання складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Герцаївської РДА Мотрич Ю.І., вбачається що житловому будинку, що в с. Горбова Герцаївського району проживають [PERSON] та її онучки [PERSON] та [PERSON] . Вказаний будинок з ремонтом, в якому є всі необхідні умови для проживання та навчання дітей (а.с.28). Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки наявними в справі доказами підтверджується факт проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] та факт їх перебування на його утриманні з вересня 2016 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки, задовольнивши в цій частині вимогу позивача. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей та слід зазначити про наступне. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вищенаведені норми законодавства перш за все зводиться до того, що утримання дитини по досягнення нею повноліття є обов`язком батьків. Нормою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого а нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З витягів з актів про народження в перекладі з італійської мови на українську, вбачається що матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] (а.с.69-72). Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідачка працює та сам позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі, то такі вимоги позивача підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дітей та відповідача. За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обов`язку по утриманню дітей як матір`ю так і батьком, враховуючи вік дітей та пов`язане з цим розмір коштів потрібних на їх утримання, з огляду на працездатний вік сторін, зокрема відповідачки, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача, стягнувши з відповідачки на його користь аліменти на утриманні дітей в розмірі 1300 грн., щодо кожного. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст.180-182, 197 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial