Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 24.05.2013 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 388. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні інтереси, погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, шлюбні відносини не підтримують з червня 2017 року, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливо, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач зазначає, що спір про місце проживання дитини та про поділ спільного майна між ним та відповідачем відсутній. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 17.03.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час, з урахуванням положень п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві положення) ЦПК України, доповненим згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», та згідно із Законом України № 731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»,від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 24.05.2013 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 388 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони з червня 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання про зміну свого прізвища суду не подала. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved