overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 27.12.2008 р. перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, матеріальну та фінансову допомогу надає не щомісячно, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту розірвання шлюбу, а саме з 05.05.2013 р. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, вважає, що аліменти повинні стягуватись з дня подачі позовної заяви про стягнення аліментів до суду. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.12.2008 р., який було розірвано 22.02.2013 р. рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми. (а.с. 4, 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 ст. 191 СК України передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Ковпаківського районного суду м. Суми [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів 14.10.2014 р. Позивач не надав суду доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 14.10.2014 р. З квитанції від 14.10.2014 р. вбачається, що [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.05.1994 р. Сумським професійно-технічним училищем №21, домоволодіння, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Аксакова,8, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] та позивачеві, [PERSON] Домоволодіння складається з: літера А-І житловий будинок, загальною площею 55,3 кв.м, житловою площею 34,1 кв.м, літера Б сарай, літера В- сарай, літера Г убиральня, літера Е душ, літера Ж гараж, літера п/г погріб, №1-3-огорожа. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.11.2005 р. було визнано право власності на 9/16 часток в домоволодінні №8, що в м.Суми по вул.Аксакова, і складається з трьох кімнат, житловою площею 34,1 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 9 кв.м., 2-а кімната 19,2 кв.м, 3-тя кімната 9,0 кв.м, кухні площею 8,5 кв.м, коридору площею 12,7 кв.м, за [PERSON] В звязку з втратою правовстановлюючого документу на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Суми, вул.Аксакова,8, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на частину домоволодіння та оформити спадкове майно після померлого батька [PERSON] Тому позивач просить суд: визнати за [PERSON]. право власності на 7/16 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Суми, вул.Аксакова,8. Представник відповідача надав суду відзив на позов, згідно якого просить розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Третя особа подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти позову не заперечувала. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, від 19.05.1994р. виданим Сумським професійно-технічним училищем №21, домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Аксакова,8, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] та позивачеві, [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] помер 02.09.2000 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). [PERSON] помер 24.11.2001 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.11.2005 р. було визнано право власності на 9/16 часток в домоволодінні №8, що в м.Суми по вул.Аксакова, за [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. 392 ЦК України, - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 7/16 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Суми, вул.Аксакова,8.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.03.2006 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 16.03.2006 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 24.03.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.09.2011 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 16.09.2011 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с. 4, 5). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10.04.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 19.02.2007 р. рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.06.1997 р., який було розірвано 19.02.2007 р. рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми. (а.с. 3, 4-а). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 27.08.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 27.02.2013 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 3000 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 27.02.2013 р. (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с. 3, 12). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04.08.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 05.07.2018 перебував в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачу від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 54810,13 грн. (в т.ч. 19804,09 грн. вихідної допомоги), справу просить слухати в його відсутності, не заперечує про винесення заочного рішення. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 05.07.2018 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.5-6) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 54810,13 грн. (в т.ч. 19804,09 грн. вихідної допомоги). Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 54810,13 грн. (в т.ч. 19804,09 грн. вихідної допомоги). На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 09.07.2018 перебував в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачу від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 41268,95 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 41268,95 грн. підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу просить слухати в його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 09.07.2018 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.5-6) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 41268,95 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 41268,95 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 09.08.2018 перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачу від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на його користь заборгованість із заробітної плати, компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку, компенсацію за невиплачені дні щорічної відпустки в розмірі 41287,21 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу просить без його участі, не заперечує про винесення заочного рішення. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Суд, згідно ст.280 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 09.08.2018 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.5-8) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, сума коштів належна до виплати позивачу на день його звільнення становить 41287,21 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість із заробітної плати, компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку, компенсацію за невиплачені дні щорічної відпустки в розмірі 41287,21 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~та свої\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що до\~10.09.2018\~перебував в\~трудових відносинах\~з ПАТ\~«СМНВО».\~Передбачені ст.116\~КЗпП України\~зобовязання відповідач\~не виконав,\~а саме:\~не виплатив\~всіх сум,\~що належить\~позивачу від\~підприємства,\~що є\~грубим порушенням\~вимог КЗпП\~України.\~Тому позивач\~просить стягнути\~з Публічного\~акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~обєднання» на\~його користь\~заборгованість по\~заробітній платі в розмірі 9202,96 грн. Позивач,\~повідомлений належним\~чином про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~зявився.\~Представник позивача\~надав суду\~письмову заяву\~в якій\~позовні вимоги\~про стягнення\~з ПАТ\~«СМНВО» на\~користь позивача\~заборгованості по\~заробітній платі в\~розмірі 9202,96\~грн.\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити.Справу просить розглянути без його участі та участі позивача. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 10.09.2018 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі по цеху №256 становить 9202,96 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі по цеху №256 в розмірі 9202,96 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Outcome: approved