Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №DNHDGB0000000018 від 20.03.2008 року [PERSON] 20.03.2008 року отримав кредит у розмірі 65 600,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2028 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору та закону відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в наслідок чого станом на 13.02.2013 року відповідач має заборгованість у розмірі 142 203,63 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 64 853,56 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 35 940,05 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 840,83 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33 767,79 доларів США, штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США та штраф (процентна складова) - 6 770,11 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач уклав з банком договір іпотеки № DNHDGB0000000018 від 20.03.2008 року, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 414 100 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором в розмірі 142 203,63 доларів США звернути стягнення на вказану квартиру шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, стягнути з відповідача сплачений понесені витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. В дане судове засідання представник позивача не з»яввся, надав суду заяву про розгляд справ у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, в дане судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у ого відсутність, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 20.03.2008 року між [PERSON] та «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір № №DNHDGB0000000018. Відповідно до п.1.1.,8.1. кредитного договору банк надав [PERSON] в кредит шляхом видачі готівки у розмірі 65 600 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2028 року для купівлі квартири. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором [PERSON] уклав з банком договір застави майнових прав на нерухомість № DNHDGB0000000018 від 20.03.2008 року, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 414 100 грн. У п.2. цього договору зазначено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець надає в заставу право вимоги передачі йому майнових прав на квартиру будівельний [ADDRESS], а також інших прав за договором купівлі-продажу №56/20.03 від 20.03.2008 року, укладеного між заставодавцем та ТОВ «Приват Коемплект», який є боржником перед заставодавцем, з моменту сплати повної вартості майна за договором купівлі-продажу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови кредитного договору, в зв'язку з чим має прострочену заборгованість станом на 13.02.2013 року у розмірі 142 203,63 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 64 853,56 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 35 940,05 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 840,83 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33 767,79 доларів США, штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США та штраф (процентна складова) - 6 770,11 доларів США. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст.33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого банк має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду. Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення ним зобов'язання за Кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду і, підписуючи цей договір, він виявив своє волевиявлення на виконання обов'язків за цим договором та погодився з його умовами, що відповідало положенням ч.1 ст.590 ЦК України. Як вбачається із вказаних кредитного договору та договору іпотеки, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Вказані договори в судовому порядку недійсними не визнавалися і тому звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку не суперечить умовам договорів. З огляду на наведене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNHDGB0000000018 від 20.03.2008 року в розмірі 142 203,63 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 64 853,56 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 35 940,05 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 840,83 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33 767,79 доларів США, штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США та штраф (процентна складова) - 6 770,11 доларів США., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. При ухвалені рішення в частині вказаних позовних вимог суд бере до уваги роз'яснення п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року. Разом з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають за спірною адресою, з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зважаючи на наступне. Як зазначено в роз'ясненнях, викладених в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.3012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Разом з цим, як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Позивач надав докази відправлення боржникові вимоги щодо невиконання умов кредитного договору, та ним не надано доказів відмови боржника від виконання грошового зобов'язання та звільнення квартири. Тобто, тільки у разі невиконання вимоги про виконання порушеного зобов'язання у встановлений банком термін, у іпотекодержателя настає право вимоги до боржника про звільнення квартири, яка є предметом іпотеки, тому вказані позовні вимоги про виселення та зняття з реєстрації є передчасними. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial