Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що з 01.02.1979 року по 02.06.2014 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Він працював за професією котельника. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №121 від 25.09.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: «Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві». Основний діагноз. У п.16 вище вказаного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я позивача. Відповідно до довідки, виданої Ковпаківською МСЕК м. Суми від 09.11.2015 року, ступінь втрати професійної працездатності склала 25%, безтерміново. Також встановлено необхідність лікування у невролога, ЛОР, лікування у реабілітаційній установі, потребує слуховий апарат. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його неповноцінною людиною, він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми, навчатися, працювати за професією. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Він повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоров'я, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну, порушено звичний уклад життя. Він змушений постійно в зв'язку з цим приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки, потребує слуховий апарат. Через дратівливість, що з'явилася, погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує. Позивач оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 25000грн., кожен відсоток стійкої втрати його працездатності в 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 25000грн. в відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з зазначених підстав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки не має вини відповідача в заподіянні моральної шкоди. Відповідно до п. 19 акту розслідування професійного захворювання №125 від 06.10.2014р. Товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, отже, відсутні порушення законних прав [PERSON], які передбачені статтею 237-1 КЗпП України як підстава для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В п. 19 акту розслідування професійного захворювання №121 від 25.09.2014р., складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно [PERSON], не встановлено порушень Товариством нормативних актів про охорону праці та не визначені посадові особи Товариства, які допустили такі порушення. Встановлювати осіб, які не виконали вимог по охороні праці відповідно до п.86 Порядку, має право комісія з розслідування професійних захворювань, яка не встановила з боку Товариства порушень законодавства про охорону праці, а оскільки акт розслідування професійного захворювання №121 від 25.09.2014р. [PERSON] не оскаржив в судовому порядку, то відсутні належні та допустимі докази порушення Товариством його прав, а отже і відсутні підстави для задоволення позову. Позивач не довів заподіяння йому моральних страждань. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що позивач з 01.02.1979 року по 02.06.2014 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 02.06.2014 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач працював за професією котельника. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.5-6). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №121 від 25.09.2014 року [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: «Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві» (а.с.7). В п.16 вище вказаного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму. 09.11.2015 року позивачу на МСЕК встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності безтерміново (а.с.8). Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. Саме роботодавець зобовязаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. Робота [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» в умовах підвищеного рівня виробничого шуму призвела до виникнення у [PERSON] професійного захворювання. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його неповноцінною людиною, він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми, навчатися, працювати за професією. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Він повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоров'я, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну, порушено звичний уклад життя. Він змушений постійно в зв'язку з цим приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки, потребує слуховий апарат. З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування хронічного професійного захворювання № 121 від 25.09.2014 року а.с.7; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/945 від 13.10.2015 року а.с.9, актами огляду МСЕК № 1404 від 11.11.2014 року та №1310 від 09.11.2015 року), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обовязків з питань охорони праці, порушено права [PERSON], йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з хворобою, втратою професійної працездатності на 25%. Позивачу встановлено необхідність лікування у невролога, ЛОР, лікування у реабілітаційній установі, потребує слуховий апарат. Доказів винної поведінки позивача [PERSON], порушення ним норм законодавства про охорону праці в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON], виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 5000грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON], Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.

Outcome: partial