Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором б/н від 13.01.2011 року у сумі 6\~388,56 грн. та судові витрати у сумі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та [PERSON] 13.01.2011 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] помер 10.06.2015 року. Спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON], [PERSON]. У порушення умов вказаного договору [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 10.06.2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 6\~388,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3\~936,26 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2\~452,30 грн. До спадкоємців [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 01.12.2015 року було направлено лист-претензію, відповідно до якого позивачем були заявлені свої вимоги, проте, відповідачами вказані вимоги виконані не були. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про вручення судової повістки. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 ПАТ КБ «ПриватБанк» 13.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою процентів у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед [PERSON] виконав. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру ліміту, встановленого банком. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зімни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснення операцій по картрахункам. Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3, а саме поповнення карткового рахунку Держателя здійснюється шляхом внесення засобів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок Держателя, а також шляхом договірного списання засобів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно до п. 2.1.1.12.6, 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.1.2.13. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. З наданої суду копії свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що останній помер 10 червня 2015 року (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №497343 від 11.06.2015 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Спадкоємцями [PERSON], померлого 10.06.2015 р., відповідно до відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ГУЮ у Харківській області за № 2937/02-14 від 06.10.2015 р., є [PERSON], [PERSON]. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Судом встановлено, що [PERSON] не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 10.06.2016 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 3936,26 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2452,30 грн. Таким чином, [PERSON] були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Кредиторові спадкодавця, відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивачем 04.10.2015 року була направлена претензія до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ГУЮ у Харківській області. На яку 09.10.2015 року було отримано відповідь за № 2937/02-14 від 06.10.2015 р. про те, що спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], [PERSON]. За приписами ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем 01.12.2015 року на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, яка до цього часу задоволена не була. Частиною 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Приписами ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України закріплено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідачів в розмірі заборгованості, що утворилась в наслідок невиконання [PERSON] зобовязань за договором кредиту №б/н від 13.01.2011 р. на дату смерті останнього, тобто станом на 10.06.2015 р., в розмірі 6\~388,56 грн. Згідно платіжного доручення № BOK36B0QYO від 16.02.2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved