Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь витрати, пов`язані з утриманням у вищих навчальних військових, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в сумі 37792,10 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підсудність зазначеної вище справи визначена Печерському районному суду м. Києва відповідно до ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 06.04.2018. В обгрунтування заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] позивачем зазначено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уродженець м. Прилуки в період з 2007 по 2011 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». 18.06.2011 [PERSON] , закінчив Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку» наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 № 586 був призначений для проходження військової служби в Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби громадянина [PERSON] була посада командира взводу військової частини [NUMBER] . 23.03.2014 Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частини (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24.03.2014 № 339/2014. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Незважаючи на вимоги зазначених нормативно-правових актів, відповідач не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Своїм ганебним проступком [PERSON] принизив високе звання офіцера Збройних Сил України, знехтував наданою народові України Військовою присягою, порушив вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують кожного військовослужбовця свято та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати вимоги статутів Збройних Сил України. У зв`язку з зазначеним вище, відповідно до вимог статей 12, 45, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 № 117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на лейтенанта [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». На підставі зазначеного наказу наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2015 № 37, колишнього лейтенанта [PERSON] , відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015. Відповідно до наказу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 26.03.2015 № 57 [PERSON] , який перебуває у розпорядженні командувача 117 з 21.03.2015 виключити зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, зняти зі всіх видів забезпечення та направити документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату міста Одеси, позбавленого військового звання в дисциплінарному порядку відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 № 117 з 21.03.2015 виключити зі списків особового складу [INFO] , зняти зі всіх видів забезпечення та направити документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату міста Одеси. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету та використовується відповідно до кошторису Міністерства оборони України. Відповідно до пункту 5 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за весь період навчання. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, що пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах [PERSON] , складають 37792,10 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 22.05.2018, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем проживання (перебування) вказаним в позовній заяві. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника на підставі матеріалів справи, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уродженець м. Прилуки в період з 2007 по 2011 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». 18.06.2011 [PERSON] , закінчив Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку» наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 № 586 був призначений для проходження військової служби в Збройних Силах України. 23.03.2014 Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частини (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24.03.2014 року № 339/2014. Відповідно до ст. 14 Закону Укораїни «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території. Військовослужбовці військових формувань, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями строки вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Звертючись до суду з позовом позивач стверджує, що на вимогу зазначених нормативно-правових актів, відповідач не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Своїм ганебним проступком [PERSON] принизив високе звання офіцера Збройних Сил України, знехтував наданою народові України Військовою присягою, порушив вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують кожного військовослужбовця свято та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати вимоги статутів Збройних Сил України. Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 № 117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на лейтенанта [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2015 № 37, колишнього лейтенанта [PERSON] , відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015. Наказом командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по строєвій частині) №57 від 26.03.2015 [PERSON] , позбавленого військового звання в дисциплінарному порядку відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 року № 117 з 21.03.2015 виключено зі списків особового складу [INFO] , знято зі всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату міста Одеси. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», ч. 6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. У відповідності до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №964 від 12.07.2006 відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірах фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету та використовується відповідно до кошторису Міністерства оборони України. Відповідно до пункту 5 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за весь період навчання. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Відповідно до загального розрахунку, наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати, що пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах [PERSON] , складають 37792,10 грн. Звертаючись до суду з позовом позивач стверджує, що відповідач не відшкодував у добровільному порядку Міністерству оборони України витрат, що пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». На спростування наведеного будь-яких належних доказів відповідачем суду не надано, а тому суд приймає твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь Міністерства оборони України витрат пов`язаних з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі у зазначеному позивачем розмірі 37792,10 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved