Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 30.05.2017 відповідач позичив у нього 8 300 доларів США. Ці кошти відповідач зобовязався повернути до 01.07.2017 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було написано розписку, в якій засвідчено суму боргу та строк його повернення. Відповідач кошти вчасно не повернув, при цьому порушивши строки виконання зобов'язання. У зв'язку із вищенаведеним, просить стягнути на його користь суму боргу за договором позики від 30.05.2017 року у розмірі 8 300 дол. США. та 3% річних за користування позикою у період з 01.07.2017 року по 24.07.2017 року. Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився двічі, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому, враховуючи клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] 8 300 доларів США, що станом на день звернення до суду (24.07.2017 року) за офіційним курсом валют, встановлених НБУ, еквілалентно 214 884,51 грн. Відповідно до боргової розписки [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] борг в розмірі 8 300 доларів США до 01.07.2017 року (а.с.27). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який би посвідчував передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, факт написання розписки, та особистий підпис відповідача на них, відповідно до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України, є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов розписки відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Як встановлено судом, відповідач не повернув позивачу суму позики за договором від 30.05.2017 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 30.05.2017 року в сумі 8 300 дол. США, що на день звернення позивача до суду за курсом НБУ становило 214 884,51 грн. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 3% річних за користування позикою у період з 01.07.2017 року по 24.07.2017 року ( ((8 300 х 3) х 23) : 365 : 100). Сума санкції рівна 15,69 дол. США, що на день звернення Позивача до суду ( 24.07.2017 року) за офіційним курсом НБУ складає 406,22 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 30.05.2017 року в сумі 215 287,73 грн., в тому числі: 214 884,51 грн. - заборгованість за договором та 406,22 грн. - 3% річних за користування позикою у період з 01.07.2017 року по 24.07.2017 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат в розмірі 2 152,87 грн. підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідною квитанцією.

Outcome: approved