Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, вимоги якої мотивував тим, що він із відповідачкою являються співвласниками житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в частках ѕ та ј відповідно. Незважаючи на те, що кожен із них володіє й користується ізольованою частиною будинку з господарськими будівлями, яка відповідає розміру часток у праві власності, домовленостей про спосіб виділення часток із загального майна між ними не досягнуто Посилаючись на вказані обставини та положення статей 321, 356, 358, 364, 367 Цивільного кодексу України, позивач просив суд: - припинити право спільної часткової власності на спірний житловий будинок та виділити йому у власність як окремий об`єкт права власності частину спірного житлового будинку (літ. «А») з господарськими надвірними будівлями, спорудами, що складається з: літ. А, а - житловий будинок, в тому числі його частини, що складається з: веранда (І) - 6,3 кв.м., веранда (II) - 3,9 кв.м., кухня (1-3) - 5,5 кв.м., житлова кімната (1-4) - 9,3 кв.м., житлова кімната (1-5) - 10 кв.м., житлова кімната (1-9) - 10,1 кв.м., їдальня (1-10) - 10,1 кв.м., прибудова (а1) та надвірні господарські будівлі, споруди: літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - душ, літ. «І» - душ, літ. «К» - туалет, Ѕ водопроводу №1, Ѕ огорожі №2; - визнати за ним право власності на виділене майно визначивши його як окремий об?єкт права власності (окреме домоволодіння); - розподіл горища здійснити по лінії поділу житлового будинку літ. «А,а»; - встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до запропонованого порядку користування земельної ділянки по фактичному користуванню згідно Додатку №3 до висновку №11/190 від 25.10.2011 експертного будівельно-технічного дослідження про розподіл будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , виділивши йому в користування цілісну ізольовану земельну ділянку S1 площею 329,5 кв.м. та земельну ділянку S3 площею 94,5 кв.м., як єдиний об`єкт користування. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач підтримав доводи позовної заяви з підстав у ній наведених. Відповідачка висловила позицію про визнання позовних вимог та не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що сторони на підставі до свідоцтв про право на спадщину за законом, являються співвласниками житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд за адресою: за адресою: [ADDRESS] , в частках ѕ та ј відповідно. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що спірне домоволодіння, розділено на дві частини, що фактично становлять окремі об`єкти нерухомого майна, й кожен з них окремо та самостійно користуються ними, виходячи з власних потреб. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини та визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Outcome: approved