Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу у загальному розмірі 63 816,38 грн, в обґрунтування вказав, що 14.12.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області. Станом на 12.08.2016 року рішення суду не виконано, у зв'язку з великою кількістю стягувачів відносно ТОВ «Завод гранульованих кормів» та позивач знаходиться у шостій черзі. Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП засновником ТОВ «Завод гранульованих кормів» є [PERSON] - розмір внеску до статутного фонду 500 000 грн., тому він несе ризики збитків, пов'язаних з діяльності товариства, у межах своїх вкладів, згідно ст.80 ГК України. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позивних вимог посилаючись на ст. 96 ЦК України, а саме, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою від 14.12.20015 року державного виконавця Самарського ВДВС Дніпровського МУЮ відкрито виконавче провадження №49621638 на підставі наказу №904/1412/15 виданого 23.10.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом, про стягнення з ТОВ «Завод Гранульованих Кормів» на користь ТОВ «Правова Стратегія» заборгованість у розмірі 63 816,38 грн. (а.с.5-6). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ТОВ «Завод гранульованих кормів» є [PERSON] - розмір внеску до статутного фонду 500 000 грн. (а.с.7). Твердження представника позивача, що відповідач несе ризики збитків, пов'язаних з діяльності товариства, у межах своїх вкладів, згідно ст.80 ГК України, є помилковими, оскільки частинами 1, 2, 3 ст. 96 ЦК встановлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Статею 140 ЦК України передбачено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, тому відповідач як засновки не повинен нести будь які боргові зобов'язання, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed