Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2006 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки зобовязання по кредитному договору не виконуються належним чином, позивач просить ухвалити рішення про стягнення заборгованості в розмірі 8855,35 доларів США , яка складається з наступного : 1966,85 доларів США заборгованість за кредитом, 6710,15 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 178,35 доларів США заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7275, 72 доларів США, яка була задоволена рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 31.01.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» , різниця становить 1579, 63 доларів США; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 21,69 доларів США штраф (фіксована частина), 78,98 доларів США штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 1680,30 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 38731, 00 грн.. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить слухати справу у відсутність представника . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляд справи повідомлявся. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати у його відсутність, просить застосувати строк позовної давності , оскільки прострочена заборгованість виникла з 01 березня 2008 року, а позивач звернувся до суду з позовом спочатку лише 22.10.2013 р. та в подальшому 28 листопада 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності.. Просить відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2006 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки зобовязання по кредитному договору не виконувались належним чином, утворилась заборгованість в розмірі 8855,35 доларів США , яка складається з наступного : 1966,85 доларів США заборгованість за кредитом, 6710,15 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 178,35 доларів США заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 7275, 72 доларів США, яка була задоволена рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 31.01.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» , різниця становить 1579, 63 доларів США. В подальшому рішення суду було скасовано. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 21,69 доларів США штраф (фіксована частина), 78,98 доларів США штраф (процентна складова). Отже заборгованість становить 1680,30 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 38731, 00 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком . Згідно ст. ст. 10, 60\~\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або\~\~заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони досягли домовленості, яка міститься у Заяві відповідача, про те, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти; порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 13,20 % на рік за суму залишку заборгованості за кредитом.\~\~ Відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2006 року [PERSON] отримав кредитну картку VISA GOLD строком дії 2 роки з кредитним лімітом в сумі 2000 доларів США за строком дії кредитного ліміту 1 рік. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою , які є частиною договору, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік) і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці. Строк дії картки закінчився 31 січня 2008 року. Нову картку [PERSON] не отримував. Таким чином в останній день січня 2008 року позивач повинен був здійснити погашення кредиту в повному обсязі. Прострочена заборгованість виникла з 01 березня 2008 року, проте з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом\~\~банк звернувся 28 листопада 2015 року та 22.10.2013 р.. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.\~\~ Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Статтею 260 ЦК передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За статтею 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В матеріалах справи відсутні дані про те, що між сторонами існує домовленість про збільшення позовної давності. За наведених обставин при вирішенні даної справи суд виходить із загального строку позовної давності у три роки, передбаченого ст. 257 ЦК України, та відсутності доказів про існування між сторонами договору про збільшення позовної давності, як це вимагається ст. 259 ЦК України. Щодо застосування 3-х річного строку позовної давності при вирішенні даної справи суд вважає за необхідне зазначити наступне. При вирішенні даної справи суд керується правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року (у справі № 6-14цс цс 14) . Зокрема, у названій постанові була висловлена наступна правова позиція. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами щомісяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту\~\~(місяця, дня) спливу останнього дня місяця дії картки . Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк » пропустив строк позовної давності. Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк»\~\~\~\~- кредитодавець звернувся до суду за захистом своїх прав лише 04.12.2015 року та до обєднання справи 30.10.2013 р., що вбачається із штемпеля суду, а тому суд\~\~приходить до висновку, що строк позовної давності\~\~для звернення до суду\~\~минув, що є підставою для відмови у позові.\~\~

Outcome: dismissed