Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.10.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди шести земельних ділянок загальною площею 26,00га із земель Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для ведення фермерського господарства строком на 10 років з можливістю подальшого продовження його дії. На даних земельних ділянках позивач звів нежитлові приміщення, які необхідні для здійснення підприємницької діяльності. Всі будівлі та споруди виконані із дотриманням будівельно-технічних, екологічних, санітарних, пожежних норм. В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на нерухоме майно: вівчарню літ. «А», площею 520 кв.м., вівчарню літ «Б», площею 520 кв.м, будинок животновода літ. «В» загальною площею 52,8 кв.м., прибудова літ. «в», колодязь трубчатий «1», колодязь «2», туалет літ. «Г» площею основи 1,1 кв.м, господарське приміщення літ. «Д» площею основи 13,9 кв.м. і господарські приміщення «Е» площею основи 9,3 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 10,5372 га, кадастровий номер 6522381000:05:001:0299, розташованої на території Великокардашинської сільської ради, Голопристанського району Херсонської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав клопотання з проханням розглядати справу у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Спірне нерухоме майно збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту, в зв'язку з чим є самочинним будівництвом. Згідно ч. 4 ст. 375 ЦК України право власності на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. 11 жовтня 2012 року між [PERSON] та Голопристанською РДА в особі голови районної державної адміністрації Морева О.О. був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 26,00 га для ведення фермерського господарства (а.с. 4-6). Доказів порушення позивачем, який здійснив самочинне будівництво, прав інших осіб, суду не надано. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved