Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] затрачених коштів на її навчання у КВНЗ «Запорізький медичний коледж» ЗОР в розмірі 38901,06 грн. В позові вказують, 08.08.2011 року відповідачка наказом директора КЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради № 64-Ост була зарахована на другий курс денної форми навчання за спеціальністю «Акушерська справа» з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за бюджетною формою навчання державним замовленням. 02.09.2011 року між [PERSON] та позивачем укладено типову угоду №181 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої, відповідачка взяла на себе зобовязання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. 27.01.2014 року відповідачу присвоєно кваліфікацію акушерки, виданий диплом молодшого спеціаліста серія АР №45905731 за спеціальністю «Акушерська справа». Відповідача, згідно відомості персонального розподілу молодих фахівців, які закінчили медичний коледж особисто під підпис було повідомлено про її місце працевлаштування, а саме відповідача було розподілено до КЗ «Пологовий будинок №4». Згідно довідки від 18.08.2014 року №1004/14 відповідачка в 2014 році вступила до інституту журналістики і масової комунікації Класичного приватного університету на перший курс денного відділення. 21.04.2015 року на адресу Класичного приватного університету був направлений лист №476 про надання інформації про навчання відповідача у цьому вищому навчальному закладі. 28.04.2015 року на адресу медичного коледжу надійшов лист №970 з інформацією про те, що [PERSON] була зарахована до складу студентів першого курсу денної форми навчання Класичного приватного університету напрям підготовки «Психології (наказ №1069-с від 14.08.2014р.) та відповідно до наказу №1611-с від 18.11.2014 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, як таку, що не приступила до навчання у першому семестрі 2014-2015р. Позивачем на адресу позивача були надіслані вимоги щодо працевлаштування та повернення коштів на відшкодування вартості навчання, однак [PERSON] на вимоги не реагує. У разі відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. В звязку з чим позивач, просить стягнути з [PERSON] затрачені на її навчання кошти у розмірі 38901,06 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, просить стягнути суму вартості навчання та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлялась. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 10.02.2014 року вбачається, що відповідачка не має реєстрації в м. Запоріжжі та Запорізькій області, останнє відоме місце реєстрації [ADDRESS] куди їй направлялась судова повістка про виклик до суду, проте остання не отримувала її та не повідомила суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради відповідно до рішення Запорізької обласної ради від 24.12.2012 року №34 було перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. 08.08.2011 року відповідачка наказом директора КЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради № 64-Ост була зарахована на другий курс денної форми навчання за спеціальністю «Акушерська справа» з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за бюджетною формою навчання державним замовленням. 02.09.2011 року між [PERSON] та позивачем укладено типову угоду №181 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої, відповідачка взяла на себе зобовязання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. 27.01.2014 року відповідачу присвоєно кваліфікацію акушерки, виданий диплом молодшого спеціаліста серія АР №45905731 за спеціальністю «Акушерська справа». Відповідача згідно відомості персонального розподілу молодих фахівців, які закінчили медичний коледж особисто під підпис було повідомлено про її місце працевлаштування, а саме відповідача було розподілено до КЗ «Пологовий будинок №4». Згідно довідки від 18.08.2014 року №1004/14 відповідачка в 2014 році вступила до інституту журналістики і масової комунікації Класичного приватного університету на перший курс денного відділення. 21.04.2015 року на адресу Класичного приватного університету був направлений лист №476 про надання інформації про навчання відповідача у цьому вищому навчальному закладі. 28.04.2015 року на адресу медичного коледжу надійшов лист №970 з інформацією про те, що [PERSON]В, була зарахована до складу студентів першого курсу денної форми навчання Класичного приватного університету напрям підготовки «Психології (наказ №1069-с від 14.08.2014р.) та відповідно до наказу №1611-с від 18.11.2014 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, як таку, що не приступила до навчання у першому семестрі 2014-2015р. Позивачем на адресу позивача були надіслані вимоги щодо працевлаштування та повернення коштів на відшкодування вартості навчання, однак [PERSON] на вимоги не реагує. Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому КМУ. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Постановою КМУ №992 від 22.08.1996 року затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Згідно п.8 Порядку випускники, які уклали угоду з вищим начальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. П.14 порядку передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до розрахунку вартості навчання загальна заборгованість за весь час навчання [PERSON] у Комунальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради складає 38901,06 грн. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати і тому, з позивачки підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved