Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7238,92 грн. незаконно виплаченої допомоги по безробіттю, оскільки останній надав недостовірні відомості щодо своєї зайнятості при прийнятті позивачем рішення про надання йому статусу безробітного. Відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 08 травня 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, про надання статусу безробітного. Як вбачається з персональної картки № 027814050700025, відповідно до приписів ст.. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VІ та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2013 за № 198, відповідачу надано статус безробітного з 08.05.2014 року та на підставі ст.. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена допомога по безробіттю, яку відповідач мав отримувати у період з 15.05.2014 року по 09.05.2015 року. У своїй заяві відповідач своїм підписом засвідчив, що станом на 08.05.2014 року він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідно до приписів п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 15 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, відповідачу з 30.07.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з зняттям з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 2 пп. 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» відповідачу з 11.09.2014 року припинено реєстрацію як безробітного у звязку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування. 16 грудня 2014 року [PERSON] повторно звернувся з заявою до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, про надання статусу безробітного. Відповідно до приписів ст.. 43, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та п.п. 5, 38 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», відповідачу поновлено статус безробітного з 16.12.2014 року, тобто не раніше ніж через 90 календарних днів з дня зняття з обліку. Відповідачу з 16.12.2014 року по 29.01.2015 року скорочено виплату допомоги по безробіттю на підставі п. 5, 6 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 5.4, 6.8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності. Актом №1728 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 17.12.2014 року підтверджений факт того, що [PERSON] надавав послуги старшого стюарда на футбольному матчі в ДП НСК «Олімпійський» з 05.05.2014 року, що підтверджується договором від 05.05.2014 року № 2014/20 та актом приймання передачі наданих послуг від 07.05.2014 року. Строк дії договору до 31.12.2014 року включно. На момент звірки повідомлень про розторгнення договору не було. У травні 2014 року [PERSON] отримав винагороду від ДП НСК «Олімпійський» (а.с. 15-20). У звязку із вказаним та на підставі п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 8 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, відповідачу з 17.12.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з призначенням та виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Вищевказане підтверджується витягом із наказів про прийнятті рішення по особі: [PERSON] від 27.01.2015 року. За період з травня 2014 року по липень 2014 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 7238,92 грн., свідченням чого є розрахунок виплаченого матеріального забезпечення [PERSON] від 21.01.2015 року та наказ № 16 від 23.01.2015 року про стягнення коштів (а.с. 21, 22). 27 січня 2015 року за вих.. № 24-383 на адресу відповідача направлено вимогу про повернення виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 7238,92 грн., однак до цього часу вказана сума відповідачем не повернута (а.с. 23). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. За змістом ч. 3 цієї статті, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями статті 1192 цього Кодексу передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Приймаючи до уваги не повідомлення відповідачем про свою зайнятість, що є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, то наявні підстави для повернення безпідставно отриманих коштів, виплаченої як допомоги по безробіттю, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved