Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23 січня 2012 року в розмірі 20701,36 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23 січня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту від 23 січня 2012 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному цим договором, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 31 липня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 20701,36 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23 січня 2012 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору про надання банківських послуг б/н від 23 січня 2012 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи щомісячно мінімально 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, а також оплачувати за перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. Розмір відсотків за користування кредитом встановлюється відповідно до «Тарифів банку», що викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався сплатити пеню, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту б/н від 23 січня 2012 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 20701,36 гривень з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 497,34 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 15242,05 гривень; - заборгованість за пенею у розмірі 3500,00 гривень; - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; -штраф (процентна складова) у розмірі 961,97 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 23 січня 2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором б/н від 23 січня 2012 року не виконав, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому стягненню підлягає сума боргу за кредитом, за відсотками за користування кредитом та нарахована сума пені за порушення умов кредитного договору в загальному розмірі 19239,39 гривень. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором б/н від 23 січня 2012 року в загальному розмірі 1461,97 гривень, суд приходить до наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобовязання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором б/н від 23 січня 2012 року свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафу за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором б/н від 23 січня 2012 року в загальному розмірі 1461,97 гривень, при цьому також враховує, що за порушення умов вищевказаного кредитного договору суд, стягнув з відповідача суму нарахованої пені в розмірі 3500,00 гривень. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 23 січня 2012 року в загальному розмірі 19239,39 гривень (19239,39 гривень = 497,34 гривень (сума заборгованості за тілом кредиту) + 15242,05 гривень (сума заборгованості за відсотками за користування кредитом) + 3500,00 гривень (нарахована сума пені). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial