Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840/-К/264-Н від 11.01.2006р., яка складається з: - 104 155 грн. 74 коп. - сума заборгованості за кредитом; - 75 715 грн. 21 коп. - сума заборгованості по відсоткам; - 46 436 грн. 69 коп. - сума комісії; - 795 271 грн. 61 коп. - пеня; - 11 509 грн. 92 коп. - штраф за невиконання зобов'язань, а також понесені ним судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 11.01.2006р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 8/2006/840/-К/264-Н, згідно якого позивач, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 14 400 доларів США, а відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути до 06.01.2012 року отримані від позивача кошти згідно умов договору, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 10,0% річних. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, 11.01.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON], як поручитель, поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2006/840/-К/264-Н від 11.01.2006 року. Однак, зобов'язавшись щомісяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 8/2006/840/-К/264-Н, відповідачка [PERSON], взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2013 року виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору у розмірі 1 033 089,18 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON], як поручителя, за неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 8/2006/840/-К/264-Н. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] (кожен) в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ході розгляду справи судом встановлено, що 11.01.2006р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 8/2006/840/-К/264-Н, згідно п.1.1 якого позивач надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення грошові кошти в розмірі 14 400 доларів США. Згідно п.1.3., 3.3.4 вищезазначеного договору, відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути кредит до 06.01.2012р., та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 10,0% річних. Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840/-К/264-Н через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість, яка складається з: - 104 155 грн. 74 коп. - сума заборгованості за кредитом; - 75 715 грн. 21 коп. - сума заборгованості по відсоткам; - 46 436 грн. 69 коп. - сума комісії; - 795 271 грн. 61 коп. - пеня; - 11 509 грн. 92 коп. - штраф за невиконання зобов'язань. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту відповідачем [PERSON], 11.01.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки 264/2-Н, згідно якого відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2006/840/-К/264-Н. Згідно п.1.1. вищезазначеного договору поруки від 11.01.2006 року, Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за невиконання зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору № 8/2006/840/-К/264-Н від 11.01.2006 року. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості, що виникла через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 8/2006/840/-К/264-Н від 11.01.2006 року. Водночас, вирішуючи питання щодо стягнення пені з відповідачів [PERSON] та [PERSON] - суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно рішення Конституційного Суду України N 7-рп/2013 від 11.07.2013р., Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відповідно до ч.3 ст.13 ЦК України, зловживання правом не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, правом на позов про стягнення суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, що виникло у позивача після несплати позичальником [PERSON] чергового платежу - позивач не скористався, що потягло за собою перетворення пені з засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Враховуючи вищевикладене, та, встановивши, що, розмір пені у сумі 795 271 грн. 61 коп. значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу, суд вважає необхідним, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити нарахований позивачем розмір пені до 30 000 грн. Таким чином, враховуючи, що, позовні вимоги позивача суд задовольнив частково, суд,

Outcome: partial