Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7813 грн. 42 коп. надмірно сплаченої суми адресної допомоги особі зі статусом внутрішньо переміщеної. В позові зазначив, що в провадженні управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району перебуває облікова справа по призначенню щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відносно [PERSON], якій на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 в період з 25 грудня 2015 року по 20 червня 2016 року була призначена та виплачувалася допомога як внутрішньо переміщеній особі у сумі 1326 грн. на місяць. Усього за вказаний період відповідач отримала зазначеної допомоги у сумі 7813 грн. 42 коп. В силу п. 6 вказаної Постанови, якою встановлений «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Разом з тим відповідачем до часу призначення вказаної допомоги, а саме: 9 листопада 2015 року, набуто право на частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], що суперечить наведеним вимогам Постанови № 505. У зв'язку з викладеним просить стягнути з відповідача надмірно сплачену суму грошової у розмірі 7813 грн. 42 коп. Представник позивача до суду не з'явився, надавши письмове звернення про задоволення позову і розгляд справи у його відсутність, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач звернулася до суду з аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову. За зазначених обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі сторін. Оцінивши доводи позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з таких міркувань. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В силу п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved