Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав,\~ що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 61701927 від 17.10.2012 року на обєкт розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.32 цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести зміни, доповнення або розірвати. Договір пролонговано на 2018 рік без змін та доповнень. Відповідно до п.1 Договору енергопостачальник бере на себе зобовязання постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт енергоустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобовязується оплачувати вартість\~ одержаної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором. Відповідач в порушення норм ПКЕЕН не виконує своїх обовязків належним чином, щодо сплати за надані послуги, у звязку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 4412 грн. 04 коп., з причини несплати рахунків починаючи з 01.02.2017 року по 01.03.2018 року, зазначені рахунки були виставлені на оплату за спожиту електричну енергію у період з 01.01.2017 року по 01.03.2018 року. Просив стягнути з відповідачки зазначену суму боргу, а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 11.01.2019 року у справі відкрито провадження, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про розгляд справи сповіщалася у встановленому законом порядку, шляхом направлення повісток за адресою реєстрації. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 10.01.2019 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 10.11.1994 року, саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про розгляд справи (а.с.13). Рекомендовані листи відповідачкою не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням строку зберігання» (а.с.19, 24) . Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи у Хортицькому районному суді через оголошення, яке опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України 20.02.2019 року, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов вона суду не подала. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до\~ст.\~280\~ч.1\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~1)відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~3)\~відповідач не\~подав відзив;\~4)\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи.Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [PERSON] Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву не направив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 61701927 від 17.10.2012 року на обєкт розташований за адресою: [ADDRESS] За період з 01.01.2017 року по 01.03.2018 року було спожито електроенергію споживачем на суму 4412 грн. 04 коп. Відповідачка в порушення норм ПКЕЕН не виконувала свої обов'язки належним чином і в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію, та до теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість не сплачена. Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричної енергії для населення затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357. Відповідно п.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого обєкту повинен звернутися до енергопосточальника для укладення договору про користування електричною енергією. Згідно з положень ПКЕЕН розрахунок населення за спожиту електроенергії є календарний місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка обовязки по оплаті за використану електроенергію у повному обсязі не виконувала, в звязку з чим має заборгованість, на суму 4412\~грн.\~04\~коп.,\~що виникла\~з причини\~несплати \~рахунків які\~ були\~виставлені на\~оплату за\~спожиту електричну\~енергію у\~період з\~01.01.2017\~року по\~01.03.2018\~року(а.с.10-11). Враховуючи вищевказане, суд вважає \~позовні вимоги позивача \~у частині стягнення з відповідачки заборгованості за використану електричну енергію у сумі 4412 грн. 04 коп. підлягаючими повному задоволенню, оскільки вони є\~обґрунтованими і доведеними. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved