Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання КП «Теплоенерго» ДМР протягом опалювальних сезонів впродовж періоду з жовтня 2016 року по квітень 2018 року надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , де згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 5351 від 17.04.2018, зареєстрованими особами є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідачі). Відповідно до відкритого особистого рахунку № № [NUMBER] (підрозділ 22) та Особистого рахунку № [NUMBER] , відкритих на [PERSON] (відповідача [NUMBER] ), відповідачі повинні були сплачувати кошти за надані послуги з теплопостачання щомісячно до 20-го числа, наступного за розрахунковим. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, відповідачами не здійснювалася оплата наданих позивачем послуг з теплопостачання належним чином, у зв`язку з чим станом на 31.01.2019 виникла заборгованість (за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року), яка становить 7\~904,41 коп., з яких: 7\~334,52 грн. сума основного боргу; 234,85 грн. 3 % річних; 335,04 грн. інфляційне збільшення суми боргу. Предмет позову становить вимога про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги теплопостачання в сумі 7\~904,41 грн. Представник позивача не скористався правом брати участь в судових засіданнях, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі не скористалися правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом місце проживання відповідачів зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5351 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 17.04.2018 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.15). Позивач (КП «Теплоенерго» ДМР) протягом опалювальних сезонів впродовж періоду з жовтня 2016 року по квітень 2018 року надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.19, 20,21,22-26). На ім`я відповідача [NUMBER] відкрито особистий рахунок № [NUMBER] . (а.с.16-18). Відповідачі не виконують належним чином зобов`язання зі сплати послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим станом на 31.01.2019 виникла заборгованість (за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року), яка становить 7\~904,41 коп., з яких: 7\~334,52 грн. сума основного боргу; 234,85 грн. 3 % річних; 335,04 грн. інфляційне збільшення суми боргу. Спірні правовідносини склалися із обов`язку сплачувати за надані послуги з теплопостачання. Споживач зобов`язаний\~оплатити послуги,\~якщо він\~фактично користувався\~ними.\~Відсутність договору\~сама по\~собі не\~може бути\~підставою для\~звільнення споживача\~від оплати\~комунальних послуг\~(Постанова\~Верховного суду\~України від\~20.04.2016\~року у\~справі №6-2951цс1). Згідно ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Відповідно до вимог статті 541 ЦК\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач, обравши певний спосіб захисту (ст. 16 ЦК), на власний розсуд визначився також із колом відповідачів, та подав до суду позов саме до [PERSON] (відповідач-1) (на ім`я якого відкрито особовий рахунок та який є має право користування вказаною квартирою) та до [PERSON] відповідач-2) та [PERSON] (відповідач-3), оскільки останні мають право користування квартирою [ADDRESS] та, як наслідок, є користувачами послуг), що, на переконання суду, є таким, що відповідає закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6). За ст. 13 ЦПК України (ч. 1) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На переконання суду позивач виконав обов`язок доказування, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 81 ЦПК України. Таким чином, у позивача були підстави для звернення з даним позовом, в результаті дій відповідачів порушені права позивача, які підлягають поновленню у спосіб, обраний позивачем (ст.ст. 11, 16 ЦК України). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: судові витрати відносяться на рахунок відповідачів, які винні на користь позивача відшкодувати сплачений позивачем судовий збір у рівних частках.

Outcome: approved