Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту №834234270 від 20.12.2012 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надав [PERSON] кредит у розмірі 10400 грн. зі сплатою відсотків за користування 0,01 % річних, строком на 36 місяців. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати пеню та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, однак він не виконує зобов'язання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 28.03.2014 року у розмірі 18918 грн. 94 коп.. Разом з тим, 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимог №37/14-ФНКю, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача, а тому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача Олійник А.С. не з'явилася, до початку судового засідання на адресу суду подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги позивача визнає частково, пояснюючи це тим, що дійсно не виконував свої зобов'язання по сплаті кредиту належним чином, однак це не було навмисно, заборгованість виникла через складні фінансові проблеми його сім'ї та у зв'язку із нестабільністю на валютному ринку. Зважаючи на викладене відповідач просив зменшити розмір пені, яку просить стягнути позивач. Суд, заслухавши позицію відповідача, всебічно, об'єктивно та повно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що 20.12.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 834234270, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 10400 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць, терміном на 36 місяців (а.с.6-7,13-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» взяті на себе зобов'язання виконав належним чином та надав відповідачу [PERSON] в сумі 10400 грн. Даний факт визнаний відповідачем, а тому у відповідності до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] частково сплачував кредитну заборгованість, а також відсотки за користування кредитними коштами по кредитному договору, однак ним було порушено встановлений графік погашення кредиту, у зв'язку з чим порушено умови кредитного договору, а саме пункти 7, 10. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, його заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» станом на 28.03.2014 року становить 18918 грн. 68 коп., яка складається з наступного: 9472 грн. 94 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 0,89 - заборгованість за відсотками, 5060 грн. 45 коп. - заборгованість за платою за управлінням кредитом, 4384 грн. 40 коп. - заборгованість за пенею (а.с.17). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту, суд визнає достовірним, оскільки відповідачем не надано доказів на його спростування. Встановлено, що 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенції з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення прав вимоги № 37/14-ФНКю (а.с.22-26). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору відступлення права вимог № 37/14-ФНКю від 28.03.2014 року (реєстру боржників) позивач набув - грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 834234270 від 20.12.2012 року (а.с.21). Таким чином встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 834234270 від 20.12.2012 року для позивача. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості було встановлено, що відповідачу було нараховано заборгованість за пенею в сумі 4384 грн. 40 коп. Згідно вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявністю інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вимоги чинного цивільного законодавства, суд приходить до переконання, що розмір нарахованої відповідачу пені повинен бути зменшений, оскільки у позивача відсутні прямі збитки від порушення відповідачем своїх зобов'язань, адже відповідач частково здійснював погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами. Окрім того, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідача [PERSON] погіршилось фінансове становище в якому велике значення відіграла не стабільна ситуація в країні, а саме стрімке падіння економіки. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за вірне зменшити розмір пені за прострочення заборгованості по кредитному договору № 834234270 від 20.12.2012 року з 4384 грн. 40 коп. до 40 грн. Таким чином, загальна сума боргу яка підлягає стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача, складає 14574 грн. 28 коп.. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд рахує за вірне стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial