Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] незаконно отримані кошти в розмірі 944 грн 79 коп та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 24.10.2018 року по 28.11.2018 року перебував на обліку в Олександрійському міськрайонному центра зайнятості. 24.10.2018 року відповідач подав до Олександрійського МРЦЗ заяву про надання йому статусу безробітного. Наказом Олександрійського МРЦЗ від 29.10.2018 року №НТ181029 відповідачу був наданий статус безробітного з 24.10.2018 року, а також відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 31.10.2018 року. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним було здійснено перевірку страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення в ході якої виявлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості перебував в трудових відносинах з Приватним науково-виробничим підприємством «Теплокомунсервіс» з 16 листопада 2018 року (згідно наказу про прийняття на роботу від 14.11.2018 року №00000000366-3358813052). Таким чином відповідач зобов`язаний був повідомити про своє працевлаштування та отримання доходів, а Олександрійський МРЦЗ повинен був припинити виплату допомоги по безробіттю. Приховування факту працевлаштування та перебування в трудових відносинах призвело до незаконного отримання відповідачем коштів на загальну суму 944 грн 79 коп., які підлягають поверненню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 24.10.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до Олександрійського МРЦЗ з заявою про надання йому статусу як безробітній та призначення відповідної допомоги до вирішення питання щодо його працевлаштування. Наказом Олександрійського МРЦЗ за №110818102400009 від 31.10.2018 року [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 31.10.2018 року. На [PERSON] в Олександрійському МРЦЗ було заведено персональну картку № [NUMBER] . Згідно журналу відвідування центру зайнятості, надані послуги, рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню [PERSON] відвідав Олександрійський МРЦЗ 24.10.2018 року, 29.10.2018 року, 31.10.2018 року, 20.11.2018 року, 28.11.2018 року. [PERSON] з 21.07.2011 року по 12.10.2018 року працював автоматником на вузлов`язальних навивальних автоматах та верстатах в ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні». [PERSON] Олександрійським МРЦЗ нараховано грошову допомогу в розмірі 1574,00 грн. Згідно Акту №283 розслідування страхових випадків на обґрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 15.05.2019 року [PERSON] в період знаходження на обліку в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний водночас був працевлаштований в ПНВП «Теплокомунсервіс» з 16.11.2018 року, страховий випадок є з вини особи, надлишково отримані кошти підлягають повернення з [PERSON] на користь служби зайнятості. Згідно Наказу (розпорядження) №00000000366-3359813052 від 14.11.2018 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду вантажника. 28.11.2018 року згідно наказу про прийняті рішення по [PERSON] останньому припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного. Наказом директора Олександрійського МРЦЗ №190521 Р1 від 21.05.2019 року посадових осіб Олександрійського МРЦЗ зобов`язано вжити заходи по поверненню ДБ у сумі 944 грн 79 коп, виплачених безробітному [PERSON] у зв`язку з поданням недостовірних відомостей до ОМРЦЗ. Директором Олександрійського МРЦЗ на адресу [PERSON] направлено повідомлення №03-03/691/03 від 21.05.2019 року про відшкодування коштів шляхом перерахування через установу банку на розрахунковий рахунок в розмірі 944 грн 79 коп. Так, відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції №803-ХІІ від 01.03.1991 року, що був чинний до 01.01.2013 року, до зайнятого населення належать громадяни, які, зокрема, працюють по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном, самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. Працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості які такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи, визнаються безробітними (ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції №803-ХІІ від 01.03.1991 року, що був чинний до 01.01.2013 року). Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються також Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, зокрема право на допомогу по безробіттю, мають застраховані особи в разі настання страхового випадку (відсутності або втрати роботи, заробітку). Згідно п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безробітні зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб`єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами) є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю, що передбачено п.п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 307 від 20.11.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року № 915/5136 (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин). Особа, яка працює по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, в розумінні ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» є зайнятою особою. Відповідно до п. 6.14 Порядку, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як зазначалося вище відповідач [PERSON] з 14.11.2018 року перебував в трудових відносинах з приватним науково-виробничим підприємством «Теплокомунсервіс», отримував заробітну плату у вказаному підприємстві. Про здійснення трудової діяльності під час перебування на обліку як безробітній відповідач центр зайнятості не повідомив. Таким чином, наведене свідчить про те, що відповідач [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 944 грн. 79 коп., згідно довідки за №343/07 від 02.12.2019 року, наданої позивачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved