Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON], неповнолітню [PERSON], [INFO], та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [NUMBER] за адресою [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що у 1983 році він отримав квартиру [NUMBER] за адресою [ADDRESS] на сім'ю із трьох осіб, а саме себе, дружину [PERSON] та сина [PERSON] 01 грудня 1999 року вказану квартиру було приватизовано ним, його дружиною та сином [PERSON] Його син [PERSON] участі у приватизації не приймав. Після смерті синів, 1/3 частину квартири успадкувала його дружина [PERSON] [INFO] померла його дружина, після якої він успадкував 2/3 частини квартири. Таким чином на теперішній час він являється єдиним власником квартири. Позивач зазначає, що при житті його дружини у квартирі була зареєстрована його онука - [PERSON], яка являється дочкою його старшого сина. Після смерті дружини [PERSON] проживала у вказаній квартирі періодично, приводила свого співмешканця, влаштовувала сварки та скандали. У січні 2014 року [PERSON] забрала усі свої речі та виїхала із квартири. [PERSON] жодного разу не сплачувала ні квартплату ні комунальні послуги, нічим не допомагала і на даний час коли зросли витрати на комунальні послуги вона також нічим не допомагає. Крім цього у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка являється далекою родичкою його покійної дружини, та була зареєстрована по проханню його дружини, щоб [PERSON] мала можливість влаштуватися на роботу у м. Києві. Позивач зазначає, що він мав надію, що остання буде чимось допомагати та сплачувати комунальні послуги, однак [PERSON] витрат на сплату комунальних послуг не несе. Відповідно поданої позивачем заяви ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року заявлені вимоги у частині визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування спірною квартирою залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири [NUMBER] за адресою [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 01.12.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2013 року, зареєстрованого за реєстром № 6-1112, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. (а.с. 8, 13). Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 411 від 30.12.2014 р. № 1873, у квартирі [NUMBER] по [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі та малолітня [PERSON] (а.с. 5). Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка [PERSON] до нього у квартиру ніколи не вселялася та була зареєстрована 04.02.2014 року лише для працевлаштування у м. Києві, онука [PERSON] виселилася з квартири у січні 2014 року, забравши свої речі, після чого теж жодного разу не з'являлася; відповідачі постійно не проживають у квартирі [NUMBER] по [ADDRESS] без поважних причин, речі їх там відсутні, житлом не цікавляться, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несуть, будь-яких домовленостей з приводу користування квартирою між сторонами не було. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні без поважних причин підтверджено актами від 07.09.2014 року, 21.10.2014 року та 29.01.2015 року, що підписані сусідами, посвідчені начальником ЖРЕО № 411, і показами свідків [PERSON] та [PERSON], які суду засвідчили, що [PERSON] з позивачем у квартирі [NUMBER] по [ADDRESS] ніколи не проживала, вони її не знають, а онука позивача [PERSON] виселилася з речами взимку 2014 року, з того часу [PERSON] мешкає один. Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачі більше року без поважних причин постійно не проживають у спірній квартирі, їх майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачі не несуть, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS], відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved