Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 113986,63 грн.та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.03.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №78/2012-Р. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 150000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,5%, з кінцевим терміном повернення до 25.03.2017р. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 24,5% річних. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 24.09.2018 заборгованість становить 113986,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 97746,11 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015 в розмірі 16240,52 грн. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договром між банком та [PERSON] укладений договір поруки №78/2012-Р/П1 від 26.03.2012р., за умовами п.1.1 якого [PERSON] зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. Враховуючи невиконання [PERSON] договірних зобов`язань, передбачених кредитним договором, банк змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувавши строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступні обставини. 26.03.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №78/2012-Р. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 150000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,5%, з кінцевим терміном повернення до 25.03.2017р. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 24,5% річних. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 24.09.2018 заборгованість становить 113986,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 97746,11 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015 в розмірі 16240,52 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договром між банком та [PERSON] укладений договір поруки №78/2012-Р/П1 від 26.03.2012р., за умовами п.1.1 якого [PERSON] зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. Відповідно із ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої статті 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON] останній платіж за кредитом нею був внесений 03.07.2014р. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеної у постанові від 25.11.2019 по справі 61-28139ск18. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed