Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування службовим жилим приміщенням квартирою № 27 в будинку № 7-Б по вул. Прибрежна в м.\~Ладижин Вінницької області, зобовязати Ладижинський міський сектор Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою, стягнути з відповідачів судові витрати. На обґрунтування позову повідомив, що за клопотанням начальника УСБУ у Вінницькій області від 16.12.2005 року виконавчий комітет Ладижинської міської ради своїм рішенням від 01.02.2006 за № 39 надав [PERSON], як співробітнику Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, та його сім'ї, службову двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, для подальшого проходження служби, 29.09.2006 року був переведений у м. Козятин Вінницької області. З листопада 2006 року по теперішній час [PERSON] та його сім`я у вказаній квартирі не проживає та здає її громадянину [PERSON] В м. Козятин сім`я [PERSON], маючи в приватній власності дві квартири, повністю забезпечена житлом. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, проходить службу в УСБУ Житомирської області. Вважає, що відповідачі втратили право користування службовою квартирою, проте добровільно звільняти її не бажають, що створює перешкоди у користуванні нею іншим співробітниками Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідачі позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. На обгрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначив, що відповідно до чинного законодавства зобов`язаний звільнити займане службове приміщення лише у разі одержання або придбання житла для постійного проживання. Але за новим проходженням служби в нього немає житла для постійного проживання, яким його та членів сім`ї не забезпечили, в зв`язку з чим він не здійснював переїзд в іншу місцевість за новим місце роботи, що виключає обов`язок звільнити займану ним службову квартиру. Представник Ладижинського МС УДМС у Вінницькій області [PERSON] позов визнала. Представник Управління СБУ у Вінницькій області [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 18 ЖК України, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для\~заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових\~відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Пунктом 19 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого [PERSON] КМУ від 03.08.2006 року за № 1081 встановлено, що у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством. Пунктом 28 [PERSON] Міністрів УРСР від 04.02.1988 року за №\~37 «Про службові жилі приміщення» встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї службове жиле приміщення зберігається за ними у випадках і в строки, вказані в статті 71 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів\~його\~сім'ї\~за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право\~користування\~жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад\~встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлені наступні факти. Рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 01.02.2006 року за № 39 було надано [PERSON], як співробітнику Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, та членам його сім`ї - дружині [PERSON] та сину [PERSON], службову двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 15.02.2006 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, на підставі вищевказаного рішення, [PERSON], як співробітнику Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, та членам його сім`ї - дружині [PERSON] та сину [PERSON], було видано спеціальний ордер на службове жиле приміщення, на підставі якого вони зареєструвалсь у вказаному приміщенні. 29.09.2006 року [PERSON] з Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області для подальшого проходження служби був переведений до Козятинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, що у м. Козятин Вінницької області. З листопада 2006 року по теперішній час [PERSON] та члени його сім`ї, яким видавався спеціальний ордер на службове приміщення, у квартирі [ADDRESS], не проживають. Натомість в даній службовій квартирі тривалий час проживає лише громадянин [PERSON], якому службове житло не надавалось та який не є членом сім`ї [PERSON] Дані факти стверджуються сукупністю доказів. З архівної виписки від 04.09.2015 року за № 18-15-150 видно, що 15.02.2006 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, на підставі свого рішення від 01.02.2006 за № 39, [PERSON], як співробітнику Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області, та членам його сімї - дружині [PERSON] та сину [PERSON], було видано спеціальний ордер на службове жиле приміщення квартиру [ADDRESS], на підставі якого вони зареєструвалсь у вказаному приміщенні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що всі вони проживають в підїзді будинку №\~7-Б по вул. Прибрежна в м.\~Ладижин Вінницької області, в якому розташована квартира № 27. В даній квартирі тривалий час проживає тільки громадянин [PERSON] Про факт проживання в даній квартирі інших осіб їм невідомо. З витягу наказу Управління СБУ у Вінницькій області від 29.09.2006 року за № 130-ОС видно, що 29.09.2006 року [PERSON] з Гайсинського МРВ УСБУ у Вінницькій області для подальшого проходження служби був переведений до Козятинського МРВ УСБУ у Вінницькій області. З витягу наказу Управління СБУ у Вінницькій області від 24.02.2014 року за № 21-ОС видно, що 26.02.2014 року [PERSON] з Жмеринського МРВ УСБУ у Вінницькій області для подальшого проходження служби був переведений до УСБУ у Житомирській області. З листа Управління СБУ у Вінницькій області від 27.07.2015 року, адресованого за вих. № 53/16/52 [PERSON], та відповіді останнього на даний лист від 04.08.2015 року видно, що добровільно звільнити службове приміщення в м. Ладижин [PERSON] не бажає. З довідки КП «Ладжитлосервіс» від 27.08.2015 року за № 662 видно, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] З довідки КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної документації» від 02.09.2015 року за № 84 видно, що станом на 31.12.2012 року у спільній частковій власності [PERSON], його сина [PERSON] та дружини [PERSON], перебувала квартира [ADDRESS]. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Суд не приймає до уваги заперечень відповідачів, оскільки вони повністю спростовуються вищевикладеними доказами та фактами, якими встановлено, що військовослужбовець [PERSON] під час свого переміщення по службі, повязаного з переїздом в іншу місцевість м. Козятин, де маючи у своїй приватній власності житло, тобто місце для постійного проживання, добровільно не звільнив службове житлове приміщення у м. Ладижин, яке він займав за попереднім місцем служби, де він та члени його сім`ї понад п`ять років вже не проживають. Аналізуючи вищенаведені факти та норми Закону суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування службовим житловим приміщенням - квартирою № 27 в будинку № 7-Б по вул. Прибрежна в м.\~Ладижин Вінницької. Порушене право власника службового жилого приміщення, яке відповідно до Закону призначене для\~заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових\~відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, підлягає захисту шляхом зняття відповідачів з реєстрації місця проживання у службовій квартирі, на яку вони втратили право користування. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 6 - 15, 88, 174, 208 215 ЦПК України,

Outcome: approved