Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON]. 20 квітня 2011 року був укладений договір банківського обслуговування №BLaЖГА00029189, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5 000,00 грн. на поточні потреби, строком користування до 20 квітня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 15% річних та за обслуговування кредиту щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту . Погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі та в строки, передбачені договором. Відповідач порушує умови укладеного договору, не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] 20 квітня 2011 року укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00029189 (а.с.а.с. 7-14), згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5 000,00 грн. на поточні потреби, строком користування до 20 квітня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 15% річних та за обслуговування кредиту щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно п.1.2 Договору Загальної частини, банк надає позичальнику грошові кошти («Кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Підпунктом 2.4.2 договору Загальної частини передбачено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (а.с.а.с. 15-16). Відповідно до п.п. 4.3 договору Загальної частини у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини Договору, а саме 0,50%, яка розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Відповідно до п. 4.2 договору Загальної частини у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини - 25,00% від суми кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання грошових коштів (кредиту) виконав. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с. 6). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за договором банківського обслуговування № BLaЖГА00029189 від 20 квітня 2011 року станом на 18 серпня 2015 року сума заборгованості становить 13 787,51 грн. та включає в себе: кредит - 2 049,84 грн.; відсотки - 612,99 грн.; комісія за РО - 737,68 грн.; плата за пропуск платежів - 10 387,00 грн. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, при зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, то суд приходить до висновку про стягнення судового збору у розмірі 243,60 грн. з відповідача на користь держави.

Outcome: approved