Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1136861,41 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 16.02.2012 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 241500 грн., строком до 31.05.2012 року. Позика була надана на прохання відповідача для початку здійснення підприємницької діяльності з торгівлі хлібобулочними виробами. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується розпискою оформленою 16.02.201 року на зворотній стороні Договору позики. У 2013 році відповідач повторно звернувся до позивача з проханням надання повторної позики для досягнення покращень у бізнесі та збільшення прибутків за рахунок яких він розрахується з позивачем по Договору позики. 19.02.2013 року між сторонами було укладено Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 264600 грн., строком до 20.05.2013 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується наданою 19.02.2013 року розпискою відповідачем на скоротній стороні Договору. Станом на 29.01.2015 року позика у розмірі 241500 грн. за Договором від 16.02.2012 року та в сумі 264600 грн., за Договором від 19.02.2013 року відповідачем не повернута. Відповідач умисно ухиляється від виконання зобовязань з повернення грошових коштів наданих позивачем йому у борг. У звязку з невиконанням відповідача зобовязань за Договором позики від 16.02.2012 року утворилась прострочена заборгованість, яка складається з: - основної заборгованості у розмірі 241500 грн., - винагороди, передбаченої п.5 Договору у розмірі 95006,10 грн., - 3% річних у розмірі 13414,15 грн. - втрат від інфляції у розмірі 88326,12 грн. За Договором позики від 19.02.2013 року утворилась заборгованість, яка складається з: - основної заборгованості у розмірі 264600 грн., - винагороди, передбаченої п.5 Договору у розмірі 23814 грн., - 3% річних у розмірі 14673,56 грн., - втрат від інфляції у розмірі 72792,21 грн., - пені у розмірі 178528,27 грн., - штрафу у розмірі 144207 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 241500 грн., строком до 31.05.2012 року. Позика була надана на прохання [PERSON] для початку здійснення підприємницької діяльності з торгівлі хлібобулочними виробами. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується розпискою оформленою 16.02.201 року на зворотній стороні Договору позики. 19.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON]грошові кошти в розмірі 264600 грн., строком до 20.05.2013 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується наданою 19.02.2013 року розпискою відповідачем на скоротній стороні Договору. Станом на 29.01.2015 року позика у розмірі 241500 грн. за Договором від 16.02.2012 року та в сумі 264600 грн., за Договором від 19.02.2013 року відповідачем не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав грошове зобовязання та не повернув взяті ним у позивача у борг грошові кошти вказані грошові кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача. Крім того, за неналежне виконання умов Договорів позики з відповідача необхідно стягнути винагороди, передбаченої п.5 Договору, 3% річних, втрати від інфляції, пеню, а також штрафи, передбачені Договором. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати

Outcome: approved