Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати незаконною відмову ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] в реалізації права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк; розірвати договір купівлі-продажу відеокарти, укладений 01.12.2017 між ФОП [PERSON] та позивачем; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача вартість товару в сумі 8999,00 грн; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача пеню за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки в сумі 6569,00 грн; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача пеню за кожний день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк в сумі 5309,41 грн; стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.12.2017 між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір купівлі-продажу комп`ютерних комплектуючих, а саме відеокарт Gigabyte radeon RX570 за ціною 8999,00 грн, кожна, про що складено товарний чек від 01.12.2017. Згідно гарантійного талону №YTUM-001310 від 01.12.2017 гарантійний строк експлуатації даного товару складає 3 роки, тобто до 01.12.2020. 04.01.2019 виник недолік товару, а саме не працював один із двох вентиляторів системи охолодження відеокарти. З приводу цього позивач звернувся до ФОП [PERSON] . для усунення недоліку та повернув товар, про що складено накладну на повернення від 04.01.2019. Під час повернення позивачем було заявлено вимогу про надання аналогічного товару на період ремонту. Зазначена вимога задоволена не була. 01.02.2019, тобто через 28 календарних днів, позивач звернувся до ФОП [PERSON] щодо повернення товару з ремонту, проте останній повідомив, що зазначений товар може бути замінений на новий, але із гарантійним строком лише один рік, замість трьох років згідно первісного гарантійного талону. У зв`язку із порушенням ФОП [PERSON] права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк та відмовою в заміні на аналогічний товар із гарантійним строком, що обчислюється заново від дня обміну, позивач 01.02.2019 змінив вимогу та вимагав розірвання договору купівлі-продажу та повернення вартості такого товару, про що зазначив у заяві від 01.02.2019. Зазначена заява за вказівкою працівників магазину, де був придбаний та повернутий товар, була адресована ФОП [PERSON] , реєстраційні документи якого містилися в магазині. В зазначеній заяві позивач повторно прохав надати аналогічний товар на період ремонту. Зазначена заява задоволена не була. ФОП [PERSON] листом від 05.02.20198 відмовив позивачу в розірванні купівлі-продажу та поверненні вартості товару. Зазначений вище товар залишається у ФОП [PERSON] по сьогоднішній день. Згоди на інший строк усунення недоліків позивач не надавав ФОП [PERSON] загальний строк затримки виконання вимоги позивача про надання товару аналогічної марки на період ремонту складає 73 календарних дні (з 04.01.2019 по 18.03.2019). Загальний строк затримки усунення недоліків понад установлений строк 14 днів складає 59 календарних днів (з 19.01.2019 по 18.03.2019). У зв`язку із вказаним позивач просить стягнути пеню (неустойку), а також грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди. Позов просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Третій особі також направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень щодо позову, та п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання пояснень щодо відзиву. З боку відповідача ФОП [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що з доводами позивача, викладеними в позовній заяві не погоджується та просить відмовити в задоволенні вимоги позову про стягнення пені за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки у сумі 6569, 00 грн, відмовити в задоволенні вимоги позову про стягнення пені за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк у сумі 5309,41 грн, відмовити у задоволенні вимоги позову про відшкодування моральної шкоди. Стосовно інших вимог позову відповідач свою позицію не виклав. З боку відповідача ФОП [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, який є аналогічним за текстом з відзивом ФОП [PERSON] . З боку третьої особи пояснень щодо позову не надійшло. З боку позивача до суду надійшло дві відповіді на відзиви відповідачів, в яких останній наполягає на задоволенні вимог позову та просить їх задовольнити. Доводи відповідачів, які викладені у відзивах на позовну заяву, вважає такими, що не відповідають дійсності. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 01.12.2017 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір купівлі-продажу комп`ютерних комплектуючих, а саме відеокарт Gigabyte radeon RX570 за ціною 8999,00 грн, кожна. Такий факт підтверджено копією товарного чеку від 01.12.2017 (а.с.8). Згідно гарантійного талону №УTUM-001310 від 01.12.2017 гарантійний строк експлуатації даного товару складає 3 роки, тобто до 01.12.2020 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. 04.01.2019 у позивача виник недолік товару, а саме не працював один із двох вентиляторів системи охолодження відеокарти. В межах строку гарантійного обслуговування, позивач звернувся до ФОП [PERSON] для усунення недоліку товару та повернув товар. Під час повернення товару позивачем заявлено вимогу про надання аналогічного товару на період ремонту. Такий факт підтверджено копією накладної на повернення від 04.01.2019 (а.с.10). Частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати, зокрема, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. Також, частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Зазначені вимоги позивача з боку відповідача задоволені не були. 01.02.2019, тобто через 28 календарних днів, позивач звернувся до ФОП [PERSON] щодо повернення товару з ремонту. ФОП [PERSON] запропонував позивачу, замінити товар на новий, але із гарантійним строком лише один рік, замість трьох років згідно первісного гарантійного талону. Такий факт підтверджується і ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] у наданих відзивах на позовну заяву. Згідно до вимог ч. 6 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», при виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків. Частиною 7 статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що при обміні товару його гарантійний строк обчислюється заново від дня обміну. 01.02.2019 позивач письмовою заявою змінив вимогу та вимагав відповідача ФОП [PERSON] розірвати договір купівлі-продажу та повернути вартость такого товару в сумі 8999, 00 грн., а також на період розгляду заяви та проведення ремонту надати аналогічний товар (а.с.11). Згідно відповіді ФОП [PERSON] № 1 від 05.02.2019, останній лише перелічив статті Закону України «Про захист прав споживачів», однак відповіді стосовно вирішення вимог зазначених у заяві [PERSON] або причин неможливості їх вирішення, не надав (а.с.12). Тим самим, зазначена заява позивача задоволена не була. Згідно до вимог ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Частиною 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На сьогоднішній день, повернений позивачем товар залишається у ФОП [PERSON] З боку відповідачів вимоги позивача не виконані, товар або грошові кошти за нього так і не були повернуті позивачу. Згоди на інший строк усунення недоліків позивач ФОП [PERSON] не надавав. Загальний строк затримки виконання вимоги позивача про надання товару аналогічної марки на період ремонту складає 73 календарних дні (з 04.01.2019 по 18.03.2019). Загальний строк затримки усунення недоліків понад установлений строк 14 днів складає 59 календарних днів (з 19.01.2019 по 18.03.2019). Згідно до вимог ч. 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Посилання відповідачів ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] у своїх відзивах на позовну заяву на неналежне звернення [PERSON] саме до ФОП [PERSON] , який не є стороною договору купівлі-продажу або виробником, спростовуються доказами які містяться в матеріалах справи, оскільки ФОП [PERSON] не надавав позивачу жодної відповіді стосовно неналежного до нього звернення, а письмово перелічив варіанти вирішення вимог заяви позивача, шляхом посилання на законодавство. Що стосується тверджень відповідачів стосовно неможливості надання позивачу товару аналогічної марки, незалежно від моделі, на час проведення ремонту, з причин не зазначення такого товару як «відеокарта» в переліку товарів, що складають собою обмінний фонд затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 172 від 19.03.1994 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає їх хибними, такими, що не відповідають дійсності та суперечать вимогам ч. 9 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 172 від 19.03.1994 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів». Так, частиною 9 статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що гарантійне зобов`язання не припиняється у разі неможливості виконання такого зобов`язання з причини відсутності необхідних для його виконання матеріалів, комплектуючих або запасних частин. Частиною 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. Так, до переліку товару з яких утворюється обмінний фонд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 172 від 19.03.1994 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» входять, зокрема, комп`ютери та комплектуючі частини до них. Пунктом 6 частиною 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову в частинах визнання незаконною відмову ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] в реалізації права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк; розірвання договору купівлі-продажу відеокарти, укладеного 01.12.2017 між ФОП [PERSON] та позивачем; стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача вартість товару в сумі 8999,00 грн; стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача пені (неустойки) за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки в сумі 6569,00 грн; стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача пені за кожний день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк в сумі 5309,41 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача порушено. Далі, у відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що з вини відповідачів порушені права позивача, як споживача, завдано душевних страждань. Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 21.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Частина друга статті 23 ЦК України, визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 №4). Позивач посилається на той факт, що внаслідок порушення відповідачами його прав як споживача, це призвело до порушення його сну, нормального ходу життя, стосунків з оточуючими людьми. Організація життя позивача потребує додаткових зусиль. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, з боку позивача, не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили у своїй сукупності про те, що позивач зазнав моральної шкоди. Не містять таких доказів і матеріали справи. Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що з боку позивача не доведено вчинення моральної шкоди з доку відповідачів, яка полягає у фізичному болю, стражданнях, яких [PERSON] зазнав, наявність душевних страждань, яких останній зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї чи близьких родичів тощо, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову у частині стягнення моральної шкоди. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial