Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги 09.10.2014 року, просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 15760,00 грн., у тому числі: 1500 грн. - основний борг; 7260,00 грн. - проценти за користування позикою; 6750,00 грн. пеня за весь час прострочення; 250 грн. - штраф. Свої вимоги мотивував тим, що між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено в письмовій формі договір позики від 10.02.2014 року №2014-01-00071, згідно з п.1 якого ТОВ «Мігфінанс» надає позичальнику позику у розмірі 1500,00 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732 % річних). Термін повернення позики - 26.02.2014 року. Свої зобов'язання за договором ТОВ «Мігфінанс» виконало у повному обсязі. Однак, до теперішнього часу, [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання і борг не повернула, вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутністю та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №2014-01-00071, згідно п. 1 якого Позикодавець надає Позичальнику позику у розмірі 1500 гривень, з нарахуванням відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування Позичальником грошовими коштами (732 % річних). Свої зобов'язання за договором ТОВ «Мігфінанс» виконало у повному обсязі, а саме: передало відповідачу гроші у розмірі 1500,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.02.2014 року. Згідно п. 3.1 договору, відповідач зобов'язалася 26.02.2014 року повернути позивачу отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою, але в порушення умов договору суму позики та відсотків не повернула. У зв'язку із чим станом на 09.10.2014 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 15760,00 грн., що складається з: 1500,00 грн. - основний борг, 250,00 грн. - штраф, 7260,00 грн. - відсотки, 6750,00 грн. - пеня. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 7.1. договору при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 250,00 грн. Згідно п. 7.2, у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п.3.1. Договору, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Відповідно до п. 1 Договору за кожний день користування Позичальником грошовими коштами нараховується відсоток у розмірі 2% за кожний день. Уклавши з ТОВ «Мігфінанс» договір позики та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування коштами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Мігфінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 15760,00 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved