Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, 14 липня 2001 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося, з-за постійних сварок, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, місце проживання дитини визначити з відповідачем. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, просить суд залишити їй шлюбне прізвище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та є такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 14 липня 2001 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року /а.с.5/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 листопада 2001 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області на ім'я [PERSON], [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.3/. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2014 року, спільного господарства вони не ведуть, втратили один до одного відчуття любові та поваги, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу з [PERSON] відповідач змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», просить суд залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так як між сторонами спору про подальше місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, [PERSON], немає, суд вважає за необхідне подальше місце проживання дитини визначити з матір'ю.

Outcome: approved