Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 20 серпня 2010 року [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 21 500 доларів США на покупку автомобіля Hyndai Tucson, які зобов'язався повернути на першу його вимогу, що підтверджується розпискою. Враховуючи, що [PERSON] грошові кошти на вимогу позивача не повернув, останній просив суд (з урахуванням уточнення позовних вимог) стягнути солідарно з нього та з його колишньої дружини [PERSON] борг у сумі 21 500 доларів США або 169 635,00 гривень, що станом на 20.08.2010 року по офіційному курсу НБУ становить 21500 доларів США. Вказуючи співвідповідачем колишню дружину відповідача - [PERSON], позивач посилаючись на ст.73 СК України вказав, що придбане авто є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. (а.с. 61). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказавши що грошові кошти витрачені на потреби сім'ї, а саме на придбання авто. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю. Вказала, що ні яких розмов про позичку в їх сім`ї з відповідачем не було. Питань про те, що не вистачає коштів на придбання автомобіля Hyndai Tucson ні коли не було. Грошей від продажу даного автомобіля вона не бачила. У запереченнях на позов та в судовому засіданні вказала, що придбане авто не використовувалося на потреби сім'ї, оскільки шлюбні відносини погіршилися, а з червня 2011 року вона з дитиною проживала окремо від відповідача. Представник співвідповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні на позов, зокрема вказавши, що спірний автомобіль придбаний за кошти з продажу автомобіля Shcoda Oktavia та за кошти, подаровані на весіллі подружжя [PERSON], крім того вказавши, що [PERSON] згоду на укладання договору позики не надавала. Відсутні докази, що автомобіль використовувався в інтересах сім`ї. Суд, заслухавши [PERSON], представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що відповідно до розписки від 20 серпня 2010 року [PERSON] взяв у борг грошові кошти у [PERSON] в розмірі 21 500 доларів США на покупку автомобіля Hyndai Tucson, які зобов'язався повернути на першу вимогу (а.с. 8). Проте, взяте на себе зобов'язання не виконав та не повернув на вимогу [PERSON] взяті в борг кошти. Крім того судом встановлено, що [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], придбано автомобіль Hyndai Tucson, що підтверджується довідкою-рахунком серії КІМ №181869 від 08 вересня 2010 року (а.с. 27). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між співвідповідачами розірвано (а.с. 29). В силу ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2014 року за клопотанням [PERSON] було призначено судово-технічну експертизу боргової розписки. Проте, 07 липня 2014 року на адресу суду надійшло письмове повідомлення [PERSON] про відсутність можливості оплатити вартість призначеної експертизи (а.с. 130), вартість якої складає 12136 грн. у зв'язку з чим суд не піддає сумніву часу складення розписки та наявності боргового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до змісту ст. 65 СК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. Отже, одне з подружжя може нести солідарну відповідальність та відповідати своєю часткою майна у спільній сумісній власності подружжя за невиконання іншим з подружжя договору позики за умови, якщо договір позики було укладено іншим подружжям в інтересах сім'ї за наявності письмової згоди іншого з подружжя, а одержане за договором використано на потреби сім'ї. Аналогічну правову позицію про необхідність встановлення факту наявності письмової згоди одного з подружжя на укладання договору позики іншим з подружжя висловлено у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі 6-163цс12. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 21 500 доларів США в оплату автомобіля Hyndai Tucson, що підтверджується розпискою від 30 серпня 2010 року (а.с. 23). Згідно довідки-рахунку серії КІМ №181869 від 08 вересня 2010 року виданого ТОВ «Український автомобільний холдінг» [PERSON] продано і видано автомобіль Hyndai Tucson, вартість якого склала 192 400 грн., які були одержані касою торговельної організації (а.с. 27). Одночасно судом встановлено, що [PERSON] не давала письмової згоди на укладання договору позики з метою придбання спірного автомобіля. Крім того, свідок [PERSON],яка є матір`ю [PERSON] у судовому засіданні вказала, що у подружжя на момент придбання авто були власні кошти, отримані подружжям з продажу автомобіля Shcoda Oktavia та кошти, подаровані їм на весіллі у сумі, а всього 120 тис. грн. Про наявність коштів у подружжя [PERSON] на придбання авто у судовому засіданні вказала свідок [PERSON]. Згідно довідки Житомирського ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області від 19 квітня 2011 року за №4347 автомобіль Shcoda Oktavia 26 серпня 2010 року за заявою [PERSON] знято з обліку для реалізації. (а.с. 50) Суд не бере за основу твердження представника [PERSON], - [PERSON], що спірне авто використовувалося для ведення бізнесу [PERSON], оскільки належних і допустимих доказів цьому в розумінні ст. 57 ЦПК України ні відповідачем, а ні його представником суду не надано. Таким чином, встановивши відсутність письмової згоди одного з подружжя на укладання іншим з подружжя договору позики з метою придбання цінного майна на потреби сім'ї, яке не було використано на її потреби, наявність у подружжя власних коштів для придбання автомобіля, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики. В частині встановлення солідарної відповідальності та стягнення коштів з [PERSON] слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1717,85 гривень.

Outcome: partial