Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, а саме 4 приватні земельні ділянки, розташовані на землях Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. Спадщину після смерті померлої позивач прийняв, шляхом подачі заяви до нотконтори, але видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно державний нотаріус відмовився, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, тому позивач і звернувся з даним позовом до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею: 2,916 га; 0,2798 га; 1,1465 га; 0,2595 га, розташованих на землях Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, відповідно до державного акту про право приватної власності на землю, виданого 19 грудня 2002 року Боромлянською сільською радою Тростянецького району Сумської області Серії Р1 №581731, реєстровий номер 1956. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився,але від представника відповідача надійшла письмова заява (а.с.21), згідно якої сільська рада не заперечує проти позову, просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі матеріалів, які є в справі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року в с.Боромля Тростянецького району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.9). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За час життя, 24.05.2006 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого 24.05.2006 року секретарем виконкому Боромлянської сільради Тростянецького району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №24 (а.с.7). Спадщина померлої [PERSON] складається з: житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], 4 приватних земельних ділянок, розташованих на землях Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області та грошових внесків (а.с.11-17). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв, шляхом подачі заяви до нотконтори (а.с.27,28), але видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно державний нотаріус відмовився, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.10). Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п.3 Декрету КабМінУ «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки передані їм для цілей, передбачених статтею 1 Декрету, посвідчуються відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Згідно п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що на земельні ділянки, надані померлій [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею: 2,916 га; 0,2798 га; 1,1465 га; 0,2595 га, розташованих на землях Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, відсутні правовстановлюючі документи, такі як державний акт на право власності на землю, позивач є спадкоємцем цих земельних ділянок за заповітом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved