Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія [PERSON] було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», тому позивач звернувся з відповідною заявою 12.07.2013 року про виплату страхового відшкодування та подано ряд необхідних документів, але виплати здійснено не було та на його письмові заяви відповіді він не отримав. На відновлювальний ремонт позивач витратив 27888,00 грн. Внаслідок пошкодження автомобіля та невиплати страхового відшкодування позивачу була заподіяна моральна шкода. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 27888,00 грн., 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 550,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та 399,08 грн. судового збору. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем знаходження, причин неявки до суду не повідомив. За згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 224-226 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Згідно ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В силу ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 24.05.2013 року об 11-00 год. в м. Житомирі, по вул. Ватутіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував позивач, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], що підтверджується копією постанови Богунського районного суду міста Житомира від 25.06.2013 року (а.с. 23). Зазначена постанова набрала законної сили 05.07.2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) № АВ/7801815, укладеним 04.09.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» (а.с. 22). Ліміт відповідальності страховика на заподіяння матеріальної шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля автомобіля [NUMBER] визначений в сумі 50000,00 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3535 від 27.05.2013 року (а.с. 12-21), матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER] в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП, складає 25813,69 грн. 27.05.2013 року позивач звернувся до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 24.05.2013 року, а 12.07.2013 року із письмовою заявою про страхове відшкодування, що підтверджується копіями заяви та повідомлень про вручення поштових відправлень. Однак страхове відшкодування позивачу страховиком виплачено не було. Розмір франшизи, тобто сума, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до полісу АВ/7801815 становить 500,00 грн. Таким чином, оскільки позивачу було завдано шкоди у звязку з використанням забезпеченого транспортного засобу, тому відповідач зобов'язаний сплатити позивачу страхове відшкодування за даним випадком за вирахуванням безумовної франшизи, що становить 25313,69 грн. (25813,69 грн. 500,00 грн.). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої йому пошкодження автомобіля та невиплатою страхового відшкодування, то оскільки умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) № АВ/7801815 від 04.09.2012 року, а також нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено можливості відшкодування такої шкоди страховиком у разі пошкодження транспортного засобу та невиплати страхового відшкодування, тому в цій частині вимоги позову не ґрунтуються на вимогах закону і в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 253,14 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру. Також з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення експертного дослідження в сумі 550,00 грн., що підтверджується копією довідки від 27.05.2013 року (а.с. 11). Враховуючи викладене,

Outcome: partial