Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за договором кредиту №640/196-К196 від 24.03.2008 року (далі кредитний договір) по кредиту та процентам за його використання в розмірі 570202,28 грн., та розмір інфляційних витрат за кредитом та відсотками у розмірі 25631,91 грн., оскільки останній не виконує зобовязань за кредитним договором. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] просить застосувати строк позовної давності, оскільки останній платіж за кредитним договором було здійснено 09.12.2008 року, а тому за п. 4.4 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 09.03.2009 року. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідно правовідносини. 24 березня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №640/196-К196, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 250000,00 на тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 14,50 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 23 березня 2023 року (п. 1.1, п. 1.1.1 кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.2.3, 3.2.3.1 Договору кредиту №640/196-К196 від 24.03.2008 року Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісій та можливих штрафних санкцій у разі, затримання Позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, [PERSON] було відкрито позичковий рахунок в Банку та надано транші кредиту на загальну суму 595834,19 грн., про що квитанції та виписки по особовому рахунку (а.с 8, 13-17). Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 10 травня 2017 року, сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором складає 595834,19 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 237413,42 грн., сума заборгованості за відсотками - 332788,86 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 6223,66 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 19408,25 грн. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Так, згідно з наданим позивачем розрахунком, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Кредитним договором, станом на 10.05.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 595834,19 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 237413,42 грн.; заборгованості за відсотками 332788,86 грн.; розміру інфляційних витрат за кредитом 6223,66 грн.; розміру інфляційних витрат за відсотками 19408,25 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. У відповідності до ч. 1\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Разом з тим, відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності. Про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, відповідач в своєму відзиві на позовну заяву до винесення рішення у справі просив суд про застосування до виниклих спірних відносин загальної позовної давності. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору погашення кредиту здійснюватиметься в наступному порядку: з квітня 2008 року по березень 2023 року щомісячно до 10 числа щомісячно, останній строк виплати в березні 2023 року включно. Разом з тим, п. 4.4 Кредитного договору було визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п. 3.3.7 та п.3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання зобовязання та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що відповідач здійснила останній платіж за Кредитним договором 09.12.2008 року (а.с.13-16). Таким чином, строк виконання зобовязання за Кредитним договором був змінений, позаяк відповідач з 10.12.2008 року припинила сплачувати чергові платежі та порушила графік їх погашення, який був установлений Кредитним договором, а тому строк користування кредитом достроково сплив 11.03.2009 року, тобто через 90 календарних днів з дати, коли відповідач перестала сплачувати платежі за кредитом.\~\~ Отже, перебіг загальної позовної давності почався від дня, наступного після 11.03.2009 року, тоді як позивач звернувся до суду з даним позовом лише 31.05.2017 року, який був отриманий судом 16.06.2017 року. Так, за існування встановлених обставин, суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду із зазначеним позовом, а відтак за заявою представника відповідача до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з пропуском строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed