Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.01.2013 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в сумі 31134 грн. 25 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5813 грн. 76 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 89 коп., а також 25319 грн. 60 коп. - залишку за несплаченим штрафом, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що утворилася станом на 09.08.2014 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, не погоджуючись із розміром існуючої у нього заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.01.2013 року, позивач надав відповідачу кредит у сумі 31134 грн. 25 коп., у вигляді встновленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31.07.2013 року. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості порушувалися її умови: не сплачувалися відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 09.08.2014 року, заборгованість за кредитним договором складає 31134 грн. 25 коп. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 5813 грн. 76 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 89 коп., а також 25319 грн. 60 коп. - залишку за несплаченим штрафом, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Оскільки відповідач протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача в повному обсязі. При цьому слід зазначити, що в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України, заперечення відповідача проти позову жодним належним та допустимим доказом не підтвержджено, а тому суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved