overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 05 листопада 2005 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, протягом останніх років поступово погіршувалося, внаслідок чого вони втратили почуття взаєморозумінна та взаємоповаги. Зазначив відповідач у позові і те, що проживає з іншою жінкою, яка вагітна та чекає дитину, батьком якої він є. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться з березня 2014 року. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, на підставі чого позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що він фактично проживає з іншою жінкою, яка вже народила від нього дитину. Відповідачка у судовому засіданні проти позову не заперечувала, виказала бажання після розірвання шлюбу і на далі іменуватися прізвищем [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази та матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1479. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та їх небажання зберігати сім'ю. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2014 року. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка після розірвання шлюбу бажає і на далі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 06 серпня 1976 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2008 року. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач зазначив також і те, що на момент звернення до суду, сторони не ведуть спільного господарства, на підтримують сімейних відносин, примирення між ними неможливе, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить його шлюб з позивачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу. Представник відповідач в судовому засіданні спочатку проти позову не заперечував, проте в ході розгляду справи змінив свою думку і заперечив проти розірвання вказаного шлюбу з підстав, що подружжя не дійшло згоди з приводу поділу їх спільного сумісного майна, обгрутновуючи позицію тим, що неможливо розірвати шлюб до вирішення майнового спору між подружжям. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 1976 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1963. Як зазначив позивач у судовому засіданні від вказаного шлюбу вони з відповідачкою дітей мають, проте ті вже повнолітні, але оскільки відповідачка в добровільному порядку розривати шлюб не бажає, тому він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Встановлено, що причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Щодо заперечень представника відповідача проти такого розірвання з підстав не вирішення спору майнового між подружжям, то такі не є підставою для відмови в задоволенні позову про розлучення, оскільки спір майновий може бути вирішено окремо в іншому судовому провадженні, враховуючи при цьому, що сторона відповідача не скористалася своїм правом на зустрічний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 11 січня 2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне сімейне життя подружжя виявилось невдалим через постійні сварки, втручання в сімейне та особисте життя родичів відповідача, що негативно впливає на сімейне життя подружжя. З квітня 2014 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства, через що фактично сім'я розпалася, а її збереження стало неможливим. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив шлюб з відповідачем розірвати, вказуючи, що примирення між ним та відповідачем бути не може. Зазначив і те, що наразі перебуває на лікувані після поранення, яке отримав в зоні дії АТО, куди був призваний для захисту Батьківщини, після якого він має знову вирушати до продовження служби. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 січня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 33. Від вказаного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали тривалі сімейні конфлікти зумовлені втручанням родичів у подружнє життя, та відсутність взаєморозуміння в сім'ї, що негативно впливає на обох з подружжя і дитину. У сторін повністю відсутнє взаєморозуміння, та почуття поваги і любові один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені, сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, рідко спілкуються. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спорів матеріального характеру, а також спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотань до суду про зміну прізвища на дошлюбне не подавала, отже суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 12 липня 2003 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та зазначаючи, що від самого початку сумісного проживання в шлюбі у них виникали непорозуміння та сварки, внаслідок чого з травня 2008 року подружні відносини між ними були припиненні. Тепер подружжя разом не проживає, з липня 2009 року припинено ведення спільного господарства, кожен з них живе окремо своїм особистим життям. За таких обставин, на думку позивача, спільтне життя, збереження сім'ї та сумісне виховння дитини є неможливим. Примирення між подружжям неможливе, спору про поділ майна та виховання дитини у них немає. З огляду на що, позивач просить вказаний шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила, що шлюбно-сімейні відносини припинено з липня 2009 року, також висловила бажання вказаний шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 822, що вбачається з копії свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] (а.с. 6). Із наданого свідоцтва про народження сина сторін [PERSON] вбачається, що такий народився [INFO]. Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взажмні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу). Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з липня 2009 року. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. Як зазначали сторони у судовому засіданні, примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає повернути собі дошлюбне прізвище «Карпенко», проте в ході судового розгляду вона змінила свою думку та виявила бажання надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]», про що також свідчить її заява, яка міститиься в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17 червня 2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, але їх сімейне життя, як подружжя склалося невдало через відсутність взаєморозуміння та постійні конфлікти. Від шлюбу дітей немає, але у зв'язку з тим, що [PERSON] через органи державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу не бажає подавати, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду. Оскільки місцем проживання відповідача є м. Білогірськ Автономної Республіки Крим, згідно вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.09.2015 року, матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено до Святошинського районного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, шлюб просив розірвати. Суду пояснив, що влітку 2015 року вдповідач виїхала та стала постійно проживати в АР Крим за місцем своєї реєстрації. Шлюбно-сімейних стосунків вони не підтримують, їх шлюб має виключно формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, в розумінні ст. 74 ЦПК України, належним чином, зокрема шляхом оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр», а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 17 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 857. Від вказаного шлюбу подружжя дітей не має. Причиною розпаду сім'ї сторін стали відсутність взаєморозуміння та тривалі конфлікти в сім'ї. Відповідач проживає в АР Крим за місцем своєї реєстрації, стосунків з позивачем не підтримує. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені, і мають виключно формальний характер. Як зазначив відповідач у судовому засіданні подальше збереження шлюбу є неможливим. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 листопада 1997 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте через конфлікти та непорозуміння, які виникли між ними в листопаді 2013 року між ними фактично припинені шлюбно-сімейні стосунки. Таким чином, вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, сім'я фактично розпалась та носить лише формальний характер, у зв'язку з чим позивач і просить розірвати шлюб. Позивач, повідомлений про розгляд справи належним чином, до суду не з'явився, подав через канцелярію заяву в якій просив слухати справу без його участі, та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка також не з'явилась до суду, подавши заяву про можливість розгляду справи без її участі та визнання позову в повному обсязі, в якій наполягала на розірвання шлюбу та просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін, які просять її розглядати без них. Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 листопада 1997 року Виконком Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 14. Від вказаного шлюбу у сторін народилось двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із заяви, поданої відповідачкою вбачається, що вона після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]», що враховується судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 23 жовтня 2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їхнє шлюбне життя з [PERSON] не склалось через сварки та відсутність спільних інтересів. Іх подружжя протягом тривалого терміну проживає окремо та не підтримує сімейні стосунки, шлюбні відносини фактично припинились. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, підстав для вжиття заходів для примирення подружжя не вбачає, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Тому суд, заслухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, вирішив провести судовий розгляд без участі [PERSON] та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 100. Від вказаного шлюбу сторони вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім»ї сторін стали різні погляди на життя і сімейні відносини та їх небажання зберігати сім»ю. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сім»я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім»я розпалася остаточно, підстав для примирення подружжя суд не встановив, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 23 квітня 2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], через конфлікти та непорозуміння, які виникли між ними, в травні 2014 року відповідачка забрала дітей та залишила його. Таким чином, з цього ж часу вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, сім'я фактично розпалась та носить лише формальний характер, у зв'язку з чим [PERSON] просить розірвати вказаний шлюб. Позивач, повідомлений про розгляд справи належним чином, до суду не з'явився, в позовній заяві просив слухати справу без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбуне заперечувала, зазначаючи, що примирення між ними не можливе. Підтвердила і те, що з травня 2014 року з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 287. Від вказаного шлюбу у сторін народились двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з травня 2014 року. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24 лютого 1992 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO]. Проте починаючи з січня 2013 року в їх сім'ї склалися неприязні стосунки через відсутність почуття любові та взаємоповаги між ними. Фактично шлюбні відносини припинилися, з січня 2013 року вони проживають окремо, перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить їхнім особистим інтересам. Представник позивача, повідомлений про розгляд справи належним чином, до суду не з'явився, натомість подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, їйбули відправлені судові виклики за адресою реєстрації місця проживання, яке перевірялось судом згідно інформації Адресного бюро, проте не вручені адресату з незалежних від суду причин, що згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони. Про причини неявки відповідач не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 лютого 1992 року Відділом ЗАГС Кам'янець-Подільського міськвиконкому зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 115. Від вказаного шлюбу у сторін народилась двоє дітей, в тому числі неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сторін стали тривалі сімейні конфлікти та відсутність взаємоповаги в сім'ї, що негативно впливає на обох з подружжя і дітей. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотань до суду про зміну прізвища на дошлюбне не подавала, отже суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом просив постановити судове рішення, яким визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказана особа з 2010 року не проживає у спірному приміщенні , не цікавиться житлом, не сплачує комунальні послуги тощо, чим фактично перешкоджає позивачу у реалізації права власності на житло. Позивач подав заяву, в якій позов підтримав, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе, враховуючи згоду позивача, провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного : Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Співвласниками також є і треті особи.Згідно довідки обслуговуючої організації (а.с.13) за вказаною адресою зареєстровані : позивач [PERSON] [PERSON] та [PERSON] по теперішній час . Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу , а саме з 2010 року у спірній квартирі не проживає. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Судом також встановлено, що відповідачка житлом не цікавиться, комунальних послуг не оплачує, не бере участі у витратах по утриманню та ремонту квартири. З боку позивача відповідачу не чинилися будь-які перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Дані факти встановлені судом. Доказів, які б свідчили про наявність поважних причин непроживання відповідача в спірному приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням на підставі ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України.

Outcome: approved