Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 07 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №457. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2014 року і є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами існує формально. Сторони припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб, сім'ю, сімейні цінності та взаємовідносини у сім'ї. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними існує лише формально. Оскільки відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Факт реєстрації шлюбу між сторонами укладений 07 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2004 року. Даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 грудня 2005 року доводиться, що сторони є батьками [PERSON]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. У ході підготовчого судового засідання встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході підготовчого судового розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи ту обставину, що сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружніх відносин та обоє наполягають на розірванні шлюбу, а тому ця обставина не потягне негативних наслідків для неповнолітньої дитини сторін. На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141,247,206, 258-259,264, 265 ЦПК України, ст. ст55-56, 110, 112 Сімейного кодексу України,суд -,

Outcome: approved