Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 9 листопада 2017 року близько 1 години сільського голову с. Калинівка Носівського району Чернігівської області Носівським відділенням поліції було повідомлено про те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у стані алкогольного сп'яніння у Бобровицькому відділенні поліції. З урахуванням того, що вказана сім'я має малолітніх дітей, поліцейськими Носівського відділення поліції спільно з представниками опікунської ради при виконкомі Калинівської сільської ради невідкладно було здійснено виїзд за місцем проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON], а саме до господарства [ADDRESS]. У ході виїзду було встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходилися вдома самі, без нагляду дорослих, у будинку було холодно, продукти харчування були відсутні. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей рішенням виконавчого комітету Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 50 від 9 листопада 2017 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] було негайно відібрано у [PERSON] та передано до служби у справах дітей Носівської РДА. У подальшому дітей влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. [PERSON] проживає в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області разом із батьком [PERSON] Станом на 9 листопада 2017 року [PERSON] перебував у с. Новий Биків Бобровицького району Чернігівської області у баби по лінії батька. Питання неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків неодноразово було предметом розгляду на опікунській раді при виконкомі Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не забезпечує необхідного харчування та належних умов для проживання своїх дітей. Позивач просив: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; - стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на їх утримання, в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав з мотивів, які зазначені у позовній заяві, стверджував, що сім'я [PERSON] є неблагополучною, відповідач притягувалася до кримінальної відповідальності, продовжує зловживати алкогольними напоями, веде розгульний спосіб життя, не приділяє дітям належної уваги, не доглядає за ними. [PERSON] неадекватно реагує на зауваження, неодноразово її попереджували про можливість позбавлення батьківських прав, запрошували на засідання комісії опікунської ради. У судовому засідання відповідач позов не визнала, пояснила, що вона та її співмешканець залишила дітей самих дома, поїхала у сусіднє село, де її затримали працівники поліції. Її відпустили пізно, тому діти ночували вдома самі. Вона двічі залишала своїх дітей у соціальному реабілітаційному центрі, а потім забирала їх до себе. У судовому засіданні представник служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області Романець О.М. пояснила, що 9 листопада 2017 року надійшло повідомлення про те, що діти [PERSON] залишились дома без батьківського догляду, хата була холодна. Наступного дня проводились обстеження побутових умов сім'ї [PERSON], господарство не було забезпечене дровами, мати обіцяла піти напиляти дров. У [PERSON] раніше діти вилучались. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює директором центру соціальних служб, сім'я [PERSON] є неблагополучною, перебувала під супроводом. Сім'я ставилась на облік неодноразово. Вислухавши пояснення представників позивача, третьої особи та відповідача, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 16; 17). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що 13 та 23 травня 2017 року комісією у складі сільського голови, секретаря сільської ради та членів опікунської ради проводилося обстеження умов проживання багатодітної сім'ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. У ході обстеження було виявлено, що в будинку холодно, не прибрано, дітям їсти не наварено, одяг брудний і розкиданий, [PERSON] та її співмешканець [PERSON] перебували в стані алкогольного сп'яніння. 9 листопада 2017 року у нічний час [PERSON] та [PERSON] перебували самі, без нагляду дорослих, у будинку [ADDRESS], у будинку було холодно. У цей час [PERSON] та [PERSON] перебували у стані алкогольного сп'яніння у Бобровицькому відділенні поліції Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання від 13, 23 травня 2017 року (а.с. 12; 13) та протоколом № 5 від 9 листопада 2017 року засідання органу опіки та піклування при Калинівській сільській раді Носівського району Чернігівської області (а.с. 5-6). 9 листопада 2017 року виконавчий комітет Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області прийняв рішення під № 50 про негайне відібрання у [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], і передання їх службі у справах дітей Носівської РДА, що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 7). З висновку органу опіки та піклування Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області 14 листопада 2017 року (а.с. 9-10) вбачається, що з метою захисту інтересів дітей Калинівська сільська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], зокрема, відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON]. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню синів [PERSON] та [PERSON], а тому є законні підстави для позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач не надала суду доказів про те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання синів [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований на законі, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 6 листопада 2017 року, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 280 грн.

Outcome: approved