Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Також посилається на те, що відповідач народила чотирьох дітей, відносно трьох з яких, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , її було позбавлено батьківських прав, а малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, куди його було влаштовано відразу після його народження, оскільки відповідач написала заяву про його тимчасове влаштування до цього закладу терміном на 6 місяців у зв`язку зі складними матеріальними умовами. Однак, за час перебування дитини у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, відповідач жодного разу сина не відвідала, не телефонувала, станом здоров`я та його потребами не цікавилась, до служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації з приводу повернення дитини на виховання в сім`ю не зверталась. З 23 жовтня 2018 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації. Своєю поведінкою та способом життя відповідач [PERSON] вже допустила до позбавлення її батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей, однак з того часу свою поведінку та спосіб життя не змінила. Оскільки відповідач зі своїм малолітнім сином, [PERSON] , не проживає, не забезпечує його виховання та утримання та не вжила жодних дій щодо повернення дитини на виховання у родину, то для забезпечення захисту прав та законних інтересів дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на його утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, на його особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач до суду також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзив на позов не подала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Також ст. ст. 180, 181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. А відповідно до ч.2 ст. 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини й на вимогу позивача одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження й те, що відповідач від самого народження сина разом з ним не проживає, зовсім не займається його вихованням та утриманням, не піклується про його фізичний і духовний розвиток та навчання, не цікавиться станом здоров`я сина та його потребами, а також матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. За її заявою дитина була влаштована до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини терміном на 6 місяців, однак до цього часу, відповідач жодних дій щодо повернення дитини на виховання у родину не вжила. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, то суд вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно її мололітнього сина [PERSON] та стягнути з неї на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи стягування з 13 травня 2019 року та аліменти сплачувати на його особистий рахунок. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1536,8 грн. судового збору, так як за законом позивач звільнений від його сплати.

Outcome: approved