Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, про стягнення суми заборгованості мотивуючи тим, що 26.05.2009 року між останньою та ТОВ «Херсонавтотранс» був укладений договір компенсації, за умовами якого [PERSON] взяла на себе обов'язок по відшкодуванню понесених позивачем витрат на благоустрій території баз відпочинку «[INFO]», на якій знаходиться майно відповідача в кількості 4 будиночків. За умовами вказаного договору відповідач зобов'язалась компенсувати загальну суму 27040,20 грн. з розстроченням платежу на 5 років шляхом сплати обов'язкового щомісячного платежу з урахуванням індексу інфляції в сумі 450,67 грн., який включає 15% від загальної суми компенсації за розстрочення платежу. Однак відповідач взяті на себе обов'язки не виконала, у зв'язку із чим станом на 01.12.2014 року за останньою обраховується сума боргу у розмірі 36299,47 грн., яка включає: компенсаційний платіж з урахуванням 15% за розстрочку платежу -27040,20 грн.; інфляційне збільшення боргу-6336,92 грн; 3% річних-2415,80 грн; пеня-506,55 грн. У зв'язку із викладеними вище обставинами позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу із її складовими та витрати по сплаті судового збору в сумі 363,00 грн. До початку розгляду справи по суті позивач надав суду заяву, у якій уточнив позовні вимоги, остаточно просив суд стягнути з відповідача борг станом на 03.03.2015 року у розмірі 38420,31 грн, яка включає: компенсаційний платіж з урахуванням 15% за розстрочку платежу -27040,20 грн; інфляційне збільшення боргу-8011,52 грн; 3% річних-2618,05 грн; пеня-750,54 грн, а також суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. Представники позивача у судових засіданнях підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень, просили їх задовольнити. У подальшому представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, оскільки [PERSON] виконала умови укладеного між нею та позивачем договору від 26.05.2009 року у повному обсязі. У подальшому у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнала, зазначивши, що відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти відповідно до наявної у матеріалах справи квитанції, у зв'язку із чим вимоги є необґрунтованими, просила відмовити у їх задоволенні. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.(ст. ст.157,158 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у відсутності осіб, що приймають участь у розгляді справи, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26.05.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Херсонавтотранс» укладений договір компенсації № б/н, за умовами якого [PERSON] взяла на себе обов'язок по відшкодуванню понесених позивачем витрат на благоустрій території баз відпочинку «[INFO]», на якій знаходиться майно відповідача в кількості 4 будиночків( п.п. 1.2, 1.2.1 договору). Відповідно до п.п. 1.4, 2.1, 2.4, 2.5 договору [PERSON] зобов'язалась компенсувати витрати позивача на суму 23513,46 грн з розстроченням платежу на 5 років шляхом сплати обов'язкового щомісячного платежу в сумі 391,89 з урахуванням індексу інфляції та який включає 15% від загальної суми компенсації за розстрочення платежу та який у підсумку складає 450,67 грн, у зв'язку із чим загальна сума зобов'язання за договором становить 27040,20 грн, у розрахунковий період з 01.06.2009 по 31.05.2014 р.р., з обов'язком здійснити остаточні розрахунки не пізніше 31.05.2014 року. Як вбачається з примірника договору, останній підписаний сторонами, однак містить зауваження [PERSON] про незгоду з п.1.2.1 договору про кількість будиночків, на території яких здійснює благоустрій позивач, яких за зауваженням [PERSON] у неї 3, а не 4; зазначено про незгоду з сумою компенсаційних витрат, оскільки остання була надана без калькуляції та не на загальних зборах орендарів бази відпочинку «[INFO]». Вивчивши зазначене зауваження, судом не встановлено, яким чином останнє вплинуло на зміст правовідносин сторін. Враховуючи обставини, за яких відповідач не заперечувала про факт укладення договору, не оспорювала його або його частин, приймаючи до уваги, що позивач не заперечувала обов'язку по сплаті сум за вказаним договором, надаючи до суду докази виконання такого обов'язку, суд не приймає до уваги вказане зауваження. Позивач вказує, що відповідач обов'язку по сплаті за договором б/н від 26.05.2009 року не виконувала, у зв'язку із чим станом на 03.03.2015 року за останньою обліковується борг. В заперечення до вимог позивача, представником [PERSON] до суду надано доказ на підтвердження виконання нею свого обов'язку за договором б/н від 26.05.2009 року, а саме: відривний корінець квитанції до прибуткового касового ордера серії 118 б/н від 19.11.2009 року платника [PERSON] з оплати згідно договорів від 26.05.2009 року в сумі 34164,97 грн. Дослідивши зазначений доказ у сукупності з іншими та матеріалами справи, суд не приймає останній як належний та допустимий, виходячи з наступного. З вказаного платіжного документу суд позбавлений можливості встановити, за яким саме договором від 26.05.2009 року здійснено оплату [PERSON], оскільки окрім договору б/н від 26.05.2009 року про компенсацію витрат, між сторонами тією ж датою був укладений договір № 193 про надання послуг, сума зобов'язання за яким [PERSON] визначена сторонами в 11662,49 грн. Крім того, вказаний платіжний документ містить посилання на обидва договори без визначення та конкретизації сум щодо оплати за кожним з них. Також зазначений прибутковий касовий ордер серії 118 б/н від 19.11.2009 року, наданий стороною позивача на спростування позиції позивача, відсутні обов'язкові реквізити, передбачені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, а саме: відсутній відбиток печатки або напис «Оплачено» з проставлянням дати оплати; вказана квитанція містить номер, який не відповідає номерам прибуткових ордерів, оформлений датою 19.11.2009 року, як вбачається витягу з журналу реєстрації прибуткових/видаткових касових документів ТОВ «Херсонавтотранс», наявного у матеріалах справи; корінець містить підпис уповноваженої особи, яку неможливо ідентифікувати як головного бухгалтера товариства з огляду на те, що у дату оформлення прибуткового касового ордеру у ТОВ «Херсонавтотранс» на посаді бухгалтерів відповідно до наявних у матеріалах справи наказів від 04.03.2008 року № 20а-к, від 20.10.2009 року № 286-к, працювали особи, підписи яких не збігаються з підписом на корінці. Крім того, судом сторонам було роз'яснено право на звернення із клопотанням щодо проведення судової експертизи з метою встановлення автентичності зазначеного доказу, однак жодною із сторін таке клопотання до суду заявлено не було. Отже, доводи відповідача суд вважає неприйнятними, такими, що не спростовують позиції позивача, у зв'язку із чим встановлено, що на час розгляду справи борг [PERSON] перед ТОВ «Херсонавтотранс» не сплачений, зобов'язання відповідача за договором б/н від 26.05.2009 року не виконано, умови договору порушені. Відповідно до ст..626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з нормою статті 530 Цивільного Кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання) Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку вбачається, що станом на 03.03.2015 року [PERSON] заборгувала ТОВ «Херсонавтотранс» за договором б/н від 26.05.2009 року грошові кошти в сумі 38420,31 грн, яка включає: компенсаційний платіж з урахуванням 15% за розстрочку платежу -27040,20 грн; інфляційне збільшення боргу-8011,52 грн; 3% річних-2618,05 грн; пеня-750,54 грн, а також суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, які не були спростовані в ході вирішення спору стороною відповідача та наданими у справі доказами, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 384,20 грн.

Outcome: approved