Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у сумі 20 429 грн. 74 коп., судового збору розмірі 1762 грн. 00 коп. В обгрунтування позову вказав, що 16.06.2014 року між ним та відповідачем було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 23.01.2015 року в м. Кіровограді по вул. Мєдвєдєва мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Gelly», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Geely», державний реєстраційний номер «[NUMBER]» було завдано механічних пошкоджень, власнику автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Gelly», державний реєстраційний номер «[NUMBER]» - [PERSON] - звернувся до страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/1124661. Так, на підставі страхового акту №32 від 28.10.2015 року власнику автомобіля «Gelly», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20429,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №650 від 28.10.2015 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 20429,74 грн. Як вбачається з постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року, відповідач [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я на стан алкогольного сп'яніння відмовився. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки. В розумінні ст.ст.11, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого останнім стахового відшкодування за Полісом №АІ/1124661. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 28.10.2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями №650 від 28.10.2015 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/1124661. Ухвалою від 29.08.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову, розгляд справи за їх відсутності, згоди на проведення заочного розгляду справи (а.с.58, 72). Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю реєстрації проживання (а.с.77-78) та шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с.65), причини неявки суду не повідомив. Тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Полісом №АІ/1124661 від 16.06.2014 року (а.с.10) цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія»; страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договорм (полісом); строк дії з 29.06.2014 року до 28.06.2015 року; забезпечений транспортний засіб ВАЗ-21063, номерний знак [NUMBER]. Відповідно до довідки №56652537 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Кіровоградського МВ УМВС в Кіровоградській області 10.02.2015 року за №98 та постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2015 року, [PERSON] визнано винним в настанні ДТП, що сталася 23.01.2015 року о 14 год. 10 хв. по вул. Мєдвєдєва в м. Кіровограді, на перехресті рівнозначних доріг вул. Мєдвєдєва і вул. Шевченка, а саме, що керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак [NUMBER], не надав дорогу автомобілю GEELY, державний номерний знак [NUMBER], що наближався на перетині праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, в результаті чого автомобілі отримали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху. Крім того, [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, дратівливість), від продуття алкотестера ДРАГЕР та проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Таким чином, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по справі закрито, звільнивши [PERSON] від адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строку притягнення. Автомобілем GEELY, державний номерний знак [NUMBER] керувала [PERSON] (а.с.11, 12, 18). Згідно заяви-повідомлення (ОЦВ) від 26.01.2015 року №33/5 (а.с.13) [PERSON] повідомив Кіровоградську філію ПрАТ «УПСК» про дорожньо-транспортну пригоду що мала місце 23.01.2015 року о 14 год. 10 хв. в м. Кіровограді, де потерпілою є [PERSON] Протоколом технічного огляду транспортного засобу від 26.01.2015 року (а.с.31) було оглянуто транспортний засіб марки GEELY JL7162 МК, державний номерний знак [NUMBER] та визначено перелік ремонтно-відновлювальних робіт. 21.05.2015 року до позивача ПрАТ «УПСК» звернувся [PERSON], як власник автомобіля GEELY, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.17), з заявою про страхове відшкодування, пов'язане з пошкодження його майна «GELLY JL7162» внаслідок ДТП, що сталася 23.01.2015 року в м. Кіровограді на перехресті вул. Мєдвєдєва і вул. Шевченка та відповідальним за вчинення якої є [PERSON] (а.с.16). Згідно звіту №17/15 про оцінку автомобіля GEELY JL7162 МК, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 27.01.2015 року (а.с.19-30) вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля GEELY JL7162 МК, державний реєстраційний номер [NUMBER], станом на 26.01.2015 року складає 24515 грн. 69 коп. 28.10.2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено страховий акт № 32 (аварійний сертифікат), згідно якого сума страхового відшкодування становить 20429,74 грн. (а.с. 32). 28.10.2015 року позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 20429,74 грн., про що свідчить платіжне доручення №650 від 28.10.2015 року (а.с.33). Після проведення виплати ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» пред'явило вимогу [PERSON] про відшкодування у добровільному порядку витрат в порядку регресу, направивши лист від 22.12.2015 р. за № РУ/2/32/15/2, який залишено без задоволення. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.5, 6-) ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснює оцінювання ризиків та завданої шкоди; діяльність страхових агентів і брокерів; іншу допоміжну діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. «в» 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної подїі (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі?визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використаннм, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням,зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове права, договір підряду, оренди тощо) володіє траспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України, за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 23.01.2015 року в м. Кіровограді по вул. Мєдвєдєва мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON] та автомобіля «Gelly», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Geely», було завдано механічних пошкоджень, власнику автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідач [PERSON] керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я на стан алкогольного сп'яніння відмовився. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Gelly», [PERSON], звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту останньому позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20429,74 грн. Оскільки відповідач [PERSON] відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому позивач має право на відшкодування завданих збитків в межах сплаченого останнім страхового відшкодування. За вказаного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати , понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved