Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що він є власником земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS]. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2008 року за ним було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. 25 вересня 2015 року відповідач [PERSON] попросила його, як власника житлового будинку, надати їй згоду на реєстрацію з постійним місцем проживання, терміном на один місяць в зв'язку з виготовленням особистих документів. Відповідач пояснила, що вона мала борги та судові тяганини, тому вона з власного будинку вимушена була знятися з реєстрації. Відповідач запевнила, що ніяких юридичних наслідків в зв'язку з її реєстрацією для нього не настане, так як вона виготовить документи та зніметься з реєстрації. Відповідачка з моменту реєстрації не проживала у вказаному житловому будинку. На даний час він має намір розпорядитися належним йому житловим будинком на власний розсуд, однак не має змоги в зв'язку з реєстрацією відповідача, яка не бажає добровільно знятися з реєстрації. Відповідач не являється йому близьким родичем, просто знайома. Йому на домашній адрес постійно приходять листи з поліції, судів, виконавчої служби, які адресовані відповідачу, що важко впливає на його психологічний стан, та так як він особа похилого віку, якому 69 років, у нього починає боліти голова, тремтять руки. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву вхід. № 1812 від 23 березня 2017 року в якій справу просить розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Надав суду заяву вхід. № 1813 від 23 березня 2017 року в якій не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих. №2450000305564 за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями Центру надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради Вінницькій області від 06.03.2017 року, яке повернулося із відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи її відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, вхід. № 1806 від 23 березня 2017 року в якій справу просять розглянути у їхню відсутність. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів - рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.09.2008 року, яке вступило в законну силу 26.09.2008 року, судом встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом (а.с.7). Із Витягу про державну реєстрацію прав серії ССХ №034644 від 07 червня 2012 року, реєстраційного посвідчення від 07 червня 2012 року, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 11 грудня 2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕК №822536 від 11 грудня 2014 року, технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] (а.с 8-15). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 08 лютого 2017 року судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та проживає за даною адресою один. В домоволодіння зареєстрована, але на даний час не проживає і ніколи не проживала [PERSON] (а.с.16). Із домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 25 вересня 2015 року зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.17-19). Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Враховуючи те, що [PERSON] зареєстрована, але без поважних причин не проживає у житловому будинку [ADDRESS] понад один рік та це є для власник житла перешкодою у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає, що відновлення прав на житлове приміщення позивача є можливе шлюхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме: 640 гривень 00 копійок судового збору.

Outcome: approved