overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи його тим, що відповідачка [PERSON] є споживачем Криворізьких міських електричних мереж, та на неї оформлений особовий рахунок № [NUMBER]. 10.01.2014 року в результаті проведення перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 зазначених правил, а саме: використання недорахованої електроенергії шляхом самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку вікритим способом в прихованому місці. Даний факт порушення зафіксовано актом Н № 101196 від 10.01.2014 року, підписаним трьома представниками енергопостачальника та споживачкою [PERSON]. Отже, у відповідності із п. 53 ПКЕЕН він є дійсним. Відповідно до п.53 ПКЕЕН, п.п.1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, сума збитків, завдана відповідачем енергопостачальнику за період з 07.11.2013 року по момент виявлення порушення 10.01.2014 року складає 2634 гривні 98 копійок. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпробленерго» заборгованість в розмірі 2634 гривні 98 копійок та сплачений судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача на судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлялося належним чином, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги уточненої позовної зави підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до залу судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе постановити заочне рішення. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги уточненої позовної заяви підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до акту про порушення ПКЕЕН Н № 101196 від 10.01.2014 року (а.с. 5,6), під час перевірки за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 зазначених Правил, а саме: використання недорахованої електроенергії шляхом самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку вікритим способом в прихованому місці. Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків (а.с. 3), розмір збитків, завданих енергопостачальнику, обчислений за період з 07.11.2013 року по момент виявлення порушення 10.01.2014 року складає 2634 грн. 98 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив та обгрунтовував тим, що відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж, та на неї оформлений особовий рахунок № 1346006. 26.12.2012 року в результаті проведення перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 зазначених правил, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Даний факт порушення зафіксовано актом Н № 019377 від 26.12.2012 року, підписаним трьома представниками енергопостачальника в присутності споживача. Отже, у відповідності із п. 53 ПКЕЕН він є дійсним. Відповідно до п.53 ПКЕЕН, п.п.1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, сума збитків, завдана відповідачем енергопостачальнику за період з 05.07.2010 року по момент виявлення порушення 26.12.2012 року складає 4328 грн. 18 коп. Заборгованість споживачем в добровільному порядку не сплачена. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 4328 грн. 18 коп., сплачений судовий збір у сумі 243 грн.60 коп., а також витрати, повязані з розглядом справи в сумі 500,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, в уточненому вигляді, підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» від 23.08.2016 року № 63 (1762), про причини своєї неявки суд не повідомив, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, в уточненому вигляді, підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до акту про порушення Н № 019377 від 26.12.2012 року, під час перевірки за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 зазначених Правил, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Згідно розрахунку позовної суми до акту, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, обчислений за період з 05.07.2010 року по момент виявлення порушення 26.12.2012 року складає 4328 грн. 18 коп., яка до теперішнього часу не сплачена. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка за життя склала заповіт і все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті спадкодавці залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. Позивач мав намір успадкувати вище зазначене майно та звернувся до районного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про права власності на спадкове майно за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивач звернувся до суду та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позов. Відповідачка позов визнала, про що подала суду відповідну заяву та просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). На праві власності спадкодавці належало майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] (а.с.6). 12 жовтня 2007 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у Підмихайлівській сільській раді за №107, у відповідності до якого все своє майно, яке їй належить на праві власності заповіла позивачу [PERSON] (а.с.12). При зверненні позивача до державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.4). Як вбачається з технічного паспорту від 15.09.2015 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] становить 130 417 грн.(а.с.13-14). Факт належності спадкодавцю житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] також підтверджується довідкою Підмихайлівської сільської ради від №1578 від 30.06.2015 року в якій зазначено, що за [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], значиться житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, спадщину прийняв про що подав відповідну заяву у нотаріальну контору. Відповідачка по справі у наданій в судове засідання заяві не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому враховуючи уточнені позовні вимоги (а.с. 155) просить зобовязати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0105 га, що розташована за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, з приведенням її у придатний для використання в якості проїзду стан, шляхом знесення огорожі. В обґрунтування посилається на те, що управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції у Житомирській області була проведена перевірка дотримання вимог чинного земельного законодавства. Згідно наданих матеріалів перевірки інспекції встановлено, що відповідач за вищевказаною адресою загородив та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0105 га для власних потреб, про що складено відповідні приписи та вручені відповідачу. Сторони у судове засідання 13.10.2015 р. не зявились. Уповноважений представник позивача через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у позові, та просила розглянути справу без її особистої участі. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не прибули, а також те, що у справі зібрано достатньо матеріалів, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням статей 158, 169, 197 ЦПК України. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом в якому зазначив, що 07.06.2007 р. між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № МІ-80-07, в забезпечення виконання зобовязань за яким того ж дня укладено договір застави автотранспорту № МІ-80-07, за умовами якого [PERSON] надав у заставу т/з Krone SDP 24, номер кузов/шасі: NW1049417, номер державної реєстрації: АМ5781XX. Відомості про обтяження рухомого майна були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 21.06.2007 року та 21.05.2012 року проведено зміни. Позивач у своїй заяві вказує, що під час продажу предмету договору застави ПАТ КБ ПриватБанк стало відомо, що Богунським ВДВС Житомирського міського управління юстиції накладено арешт на все майно боржника, у тому числі на предмет договору застави. Посилаючись на те, що позивач має пріоритетне право на звернення стягнення на майно, що перебуває під заставою, а арешт та заборона на відчуження такого майна порушують права позивача як заставодержателя, просить звільнити заставне рухоме майно з-під арешту. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та третя особа повідомлені про час і місце судового розгляду справи належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується наявними у справі матеріалами, жодних заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило, причини неявки суду невідомі. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача. В судовому засіданні позивач подав заяву про відмову від позову посилаючись на те, що спір між ним та відповідачем врегульований. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлена відмова від позовних вимог може бути прийнята судом, оскільки ці дії не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості в якому зазначив, в 2007 році сторони домовилися про те, що позивач придбає у відповідача садовий будинок, який розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку [NUMBER] розташовану за тією ж адресою (далі - спірне майно). На виконання своїх зобов'язань позивач передав відповідачу 40 650 євро та 16 000 грн.. У зв'язку із невиконання відповідачем домовленості про передачу позивачу права власності на вказане нерухоме майно, позивач вимушений був звернутися до суду із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності, а відповідач, в свою чергу звернувся із зустрічним позовом про визнання договору купівлі - продажу дійсним. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2011 року, яке набрало законної сили 11.03.2011 року в задоволенні первісного та зустрічного позову було відмовлено. У зв'язку із неповерненням відповідачем коштів, які були йому передані позивачем за отримання права власності на нерухоме майно відповідача, він вимушений був звернутися до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про витребування грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року, яке рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 року було змінено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 40 650 євро, що за курсом НБУ становило 428 170,52 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн.. В свою чергу відповідач, у зв'язку із проживання позивача та членів його сім'ї в належному їй будинку, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила зобов'язати позивача та усіх членів його сім'ї звільнити спірне майно. Вказаним вище рішенням, позовні вимоги відповідача [PERSON] було задоволені частково, зобов'язано позивача [PERSON] звільнити спірне майно. В цій частині, рішення набрало законної сили. У зв'язку із добровільним невиконанням відповідачем рішення суду про стягнення боргу, ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження, яке на підставі постанови державного виконавця від 11.03.2015 року було закінчено у зв'язку із добровільним виконанням відповідачем рішення суду та сплати боргу. Посилаючись на те, що зобов'язання по поверхню коштів у відповідача виникло 11.03.2011 року та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача. Через канцелярію суду позивач звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. З огляду на викладене, суд вважає можливим задовольнити заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Крім цього, позивач звернувся до суду із заявою про повернення йому сплаченого ним судового збору в розмірі 245 грн. З такими вимогами суд погодитися не може виходячи із наступного. Відповідно до положень ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження в справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. Оскільки позовна заява залишена без розгляду у зв'язку з заявою позивача, підстав для повернення судового збору, передбачених ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не має.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача. Через канцелярію суду уповноважений представник позивача звернувся до суду із заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі. У зв`язку із надходженням вищенаведеної заяви, судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Клопотань, заяв до суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно до вимог ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом встановлено, що дії позивача не суперечать його інтересам, суд вважає можливим задовольнити заяву про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що із 22.11.2008 р. перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], від якого сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO] Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що їхнє подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюбні обов'язки та несумісність характерів. Подружні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть та більше двох років разом не проживають. Примирення вважає неможливе, оскільки ні хто із сторін цього не бажає. У судове засідання, яке відбулося 22.05.2014 р. сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. У поданій заяві позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав повністю та проти задоволення даного позову не заперечував. /а.с. 11, 12/ Згідно частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Враховуючи, що у матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін, розгляд справи відбувся у відсутності учасників процесу згідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України. У відповідності до положень частини другої статті 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 13/ Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 18 серпня 1995 року позивач купив у відповідача [PERSON] 50/100 частку квартири [ADDRESS], при цьому дану угоду не оформили відповідно до діючого законодавства. факт укладення угоди підтверджується розпискою про отримання відповідачем [PERSON] розписки про отримання грошей в рахунок продажу частини квартири. Просить визнати за ним право власності на 50/100 зазначеної частини квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача - Київської районної у місті Донецьку ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі Договору дарування частини квартири від 25 липня 1995 року (зареєстровано у реєстрі за номером 2027) належала 50/100 частина квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). Про те, що між сторонами фактично було укладено Договір купівлі-продажу 50/100 частки вищевказаної квартири свідчить розписка [PERSON] про отримання грошей в рахунок продажу цієї частки квартир позивачу, яка датована 18 серпня 1995 роком (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, беручи до уваги постійне безперервне володіння позивачем частиною квартири з 1995 року, суд доходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved