Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив суд визнати незаконними нарахування КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за опалення та гарячу воду у розмірі 4\~520,41 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про те, що з 19.01.2001 року квартира була відключена від мережі теплопостачання, опалювальні прилади демонтовані. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, представник відповідача проти позову заперечувала, вказала про те, що відповідачем не було виконано припис для відключення опалення квартири від системи централізованого опалення, відповідну заяву позивач до відповідача також не подавав. Вислухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе зобовязання здійснювати продаж товарів, виконання робіт чи надання послуг. 12.08.2005 року в Офіційному віснику України № 30 було опубліковано постанову Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, додатком до якої є Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Між відповідачами і позивачем склалися фактично договірні відносини, оскільки позивач надавав послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював. Посилання відповідачів на відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від сплати за житлово- комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення письмового договору обовязок по оплаті за надані послуги. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Позивач зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. Вказаний будинок обладнаний централізованою системою теплопостачання[ADDRESS] належить позивачу на праві власності і є невідємною частиною житлового будинку тому послуги з теплопостачання надаються зокрема і в квартиру позивача ( додає акти включення та відключення житлового будинку [ADDRESS] від джерела теплової енергії) . Згідно вимог ст.ст. 160, 162 ЖК України, члени сім'ї наймача, які мешкають разом із ним у квартирі, яка належить громадянину на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі зобовязання, які витікають з договору найму. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (у даному випадку опалення), по затвердженим у встановленому порядку тарифам, з урахуванням показників лічильника обліку тепла та

Outcome: dismissed