Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у с.Р-Порічне Суджанського району Курської області Російської Федерації померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки, загальною площею 3,930 га, що розташовані на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Спадщину після її смерті фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] у с.Руське Порічне Суджанського району Курської області Російської Федерації, після якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли вищевказані земельні ділянки, а також земельні ділянки, загальною площею 3,641 га, що розташовані на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно після смерті [PERSON] він не може у зв`язку з наявністю заповіту складеного [PERSON] , зміст якого невідомий, оскільки оригіналу заповіту не збереглося, позивач просить визнати за ним право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.39). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності (а.с.45). Третя особа в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.59). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Р-Порічне Суджанського району Курської області Російської Федерації та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками [PERSON] , третьої особи у справі (а.с.8,9,10-11,52). Відповідно до довідки Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області №493 від 17 жовтня 2018 року [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] . Бояро-Лежачівською сільською радою не посвідчувався (а.с.7). [PERSON] , позивач у справі, є племінником та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с.Руське Порічне Суджанського району Курської області Російської Федерації (а.с.12,13,16-18). Відповідно до довідок Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області №492 від 17 жовтня 2018 року та №164 від 2 квітня 2019 року [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Бояро-Лежачівською сільською радою 4 квітня 2003 року за №29. Зробтити дублікат або копію заповіту немає, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал (а.с.14,15). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21 листопада 2019 року визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.19). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28 січня 2020 року відбулась реєстрація спадкової справи №9/2020 після смерті [PERSON] (а.с.33). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 1 квітня 2019 року Бояро-Лежачівською сільською радою 4 квітня 2003 року посвідчено заповіт [PERSON] за №29 (а.с.34). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №011158 від 18 грудня 2001 року [PERSON] є власницею земельних ділянок площами 2,021 га та 1,909 га, що розташовані на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.20). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 січня 2020 року та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 квітня 2020 року [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ\~№011158\~від 18\~грудня 2001\~року є власником земельної ділянки «рілля» площею 1,9089 га, кадастровий номер 5923880700:05:003:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.21-23,24). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №011157 від 18 грудня 2001 року [PERSON] є власником земельних ділянок площами 1,619 га, 1,246 га та 0,775 га, що розташовані на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.25). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 січня 2020 року та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 квітня 2020 року [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ\~№011157\~від 18\~грудня 2001\~року є власником земельної ділянки «рілля» площею 1,6192 га, кадастровий номер 5923880700:05:003:0091, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.26-28,29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №75/02-31 від 6 травня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельні ділянки у зв`язку з наявністю заповіту складеного [PERSON] , зміст якого невідомий, оскільки оригіналу заповіту не збереглося (а.с.35). Як роз`яснено в п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст.1225\~ЦК України та ст.131\~ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки право власності померлих [PERSON] та [PERSON] на зазначені земельні ділянки підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №011158 від 18 грудня 2001 року та серії ІV-СМ №011157 від 18 грудня 2001 року витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 1 серпня 2018 року, але [PERSON] у зв`язку з наявністю заповіту складеного [PERSON] , зміст якого невідомий, оскільки оригіналу заповіту не збереглося, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому право власності\~ позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved