Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №15 від 23.04.2008 року в розмірі 520586 грн. 22 коп. звернути стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS] Дніпропетровської області, шляхом продажу позивачем квартири з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідача і інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 23.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-діполь» було укладено зазначений Кредитний договір №15, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 150000 грн., зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 19,6% річних, строком до 22.04.2011 року. Разом з тим, в забезпечення зобов'язань, взятих на себе ТОВ «Спектр-діполь» між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено Договір іпотеки №15/1 від 23.04.2008 року, згідно якого відповідач передав ЗАТ КБ «ПриватБанк» в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] Дніпропетровської області. Однак ТОВ «Спектр-діполь» своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконувало, в результаті чого станом на 05.11.2014 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 3654 грн. Представник позивача в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 23.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», організаційно-правова форма якого надалі змінилась на «Публічне акціонерне товариство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-діполь» було укладено Кредитний договір №15 (далі - Кредитний договір), згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 150000 грн., зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 19,6% річних строком до 22.04.2011 року, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-діполь» зобов'язалось своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.8-21, 31-34). Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань взятих на себе Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-діполь» за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений Договір іпотеки №15/1 від 23.04.2008 року, згідно якого відповідач передав позивачу в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] Дніпропетровської області (а.с.22-23). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Однак, ТОВ «Спектр-діполь» у порушення зазначених норм закону та умов укладеного Кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконувало, у зв'язку з чим станом на 05.11.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 520586 грн. 22 коп., із розрахунку: 150000 грн. - заборгованість за кредитом; 212163 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 320 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 132360 грн. 68 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1000 грн. - штраф (фіксована частина); 24742 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.6-14). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Разом з тим, названі й інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання, які містяться у договорі іпотеки, укладеному між позивачем та відповідачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, судом установлено неналежне виконання ТОВ «Спектр-діполь» взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору, а відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Стосовно вимог позивача про виселення відповідача та інших мешканців із зазначеної квартири, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ч.ч. 2 і 3 цієї ж ст. 40 законодавець установлює певний порядок дій позивача: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Таким чином, при вирішенні позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати те, що виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом, зокрема, при вирішенні цього питання, слід чітко враховувати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», якими встановлено певний порядок дій іпотекодержателя - позивача у справі. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме: у разі, якщо мешканці не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, суд уважає, що оскільки позивачем не було дотримано процедури, передбаченої ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, то підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 3654 грн. (а.с.35). На підставі викладеного,

Outcome: partial