Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 30.11.2013 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу лінолеуму на загальну суму 9616 грн. 32 коп., на підтвердження чого йому була надана накладна за №115 від 30.11.2013 року. Згідно укладеного договору купівлі-продажу він здійснив оплату замовленого товару у повному обсязі в розмірі 9616 грн. 32 коп., а відповідач зобов'язався у строк до 07.12.2013 року доставити за вказаною адресою придбаний ним згідно накладної лінолеум. Однак до теперішнього часу відповідач своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу не виконав - придбаний ним згідно накладної лінолеум не доставив. 16.12.2013 року він звернувся з письмовою претензією до відповідача з проханням 17.12.2013 року виконати доставку придбаного ним товару, або повернути сплачені ним згідно накладної грошові кошти. Проте дана претензія, яку відповідач отримав 16.12.2013 року, була залишена ним поза увагою, у зв'язку з чим він вимушений був звернутись до суду з проханням стягнути з відповідача на його користь суму грошових коштів сплачених за товар згідно накладної у розмірі 9616 грн. 32 коп. та 6107 грн. 72 коп. - розмір неустойки за прострочення виконання відповідачем зобов'язання, що передбачено ч. 5 ст. 709 ЦК України та п. 7 ст. 14 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що він повинен постійно витрачати додаткові сили на організацію свого життя, тому розмір моральної шкоди він оцінює у 3000 гривень, які просить також стягнути з відповідача на свою користь. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, 30.11.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу лінолеуму на загальну суму 9616 грн. 32 коп., на підтвердження укладення якого позивачу була надана накладна за №115 від 30.11.2013 року (а.с.4). Відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу позивач здійснив оплату замовленого товару - лінолеуму - в повному обсязі в розмірі 9616 грн. 32 коп., а відповідач зобов'язався у строк до 07.12.2013 року доставити за вказаною позивачем адресою придбаний ним згідно накладної лінолеум (а.с.5). Однак відповідач у встановлений строк своїх зобов'язань не виконав, лінолеум згідно накладної позивачу не доставив. 16 грудня 2013 року позивач звернувся з письмовою претензією до відповідача з проханням до 17 грудня 2013 року виконати доставку придбаного ним товару, або повернути сплачені ним згідно накладної грошові кошти (а.с.5). Проте, дана претензія, яку відповідач отримав 16 грудня 2013 року, була залишена останнім поза увагою, у зв'язку з чим позивач був вимушеним звернутись до суду. Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сплачених за товар грошових коштів у розмірі 9616 грн. 32 коп., суд зазначає наступне. В обґрунтування цієї частини вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень ст. 655 ЦК України Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов'язання, 3) сплата неустойки, 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За вимогами ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, позивач у виконання укладеного договору купівлі-продажу сплатив відповідачеві вартість придбаного лінолеуму згідно накладної у повному обсязі, однак відповідач у встановлений строк придбаний позивачем товар останньому не передав, а відтак суд уважає, що сплачені позивачем згідно накладної грошові кошти в розмірі 9616 грн. 32 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми неустойки за прострочення виконання зобов'язань, суд зазначає наступне. Позивач в обґрунтування цієї частини позовних вимог послався на ч. 7 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 5 ст. 709 ЦК України, відповідно до положень яких виробник (виконавець) зобов'язаний інформувати споживача про можливий ризик і про безпечне використання продукції за допомогою прийнятих загальновідомих у міжнародній практиці позначень, та за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Із визначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стало невиконання відповідачем умов укладеного між ними договору купівлі-продажу, за якими відповідач був зобов'язаним передати позивачеві оплачений ним згідно накладної товар, тоді як положення ч. 7 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 5 ст. 709 ЦК України, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог в частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання зобов'язання з її розрахуванням, стосуються саме прав споживача на безпеку придбаної ним продукції та порядку стягнення з продавця неустойки у разі прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків товару. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, то така вимога також задоволенню не підлягає, оскільки, як уже зазначалось вище, предметом спору стало невиконання відповідачем умов укладеного договору купівлі-продажу, а п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Таким чином, за наведених вище обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial