Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, що зазначенні в позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили в задоволені позову відмовити, оскільки відповідачці перешкоджають спілкуватися з відповідачем та зберегти сім'ю, надавши письмове заперечення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. З 13.12.2008 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 10.04.2008 актовий запис № 298. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін по справі, від спільного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.06.2013 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.01.2013 року скасовано, та ухвалено нове рішення яким в позові [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовлено. Як було встановлено у судовому засіданні, що з серпня 2011 року позивач не підтримує з [PERSON] подружніх стосунків, близько трьох років, після прийняття рішення суду від 14.01.2013 року, він зустрів іншу жінку, з якою на даний час проживає, та бажає створити нову сім'ю, а тому збереження їх із відповідачкою шлюбу суперечить його інтересам. Крім того, після постановлення рішення апеляційною інстанцією від 17.06.2013 року про відмову позивачу у розірванні шлюбу з відповідачкою, позивач з відповідачкою не веде спільного господарства та проживають окремо один від одного, що не заперечувала сама відповідачка. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу та іншими наявними у справі доказами та пояснення сторін у судовому засіданні. Крім того, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України. За таких обставин, суд прийшов до висновку що позов про розірвання шлюб підлягає задоволенню, оскільки безспірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим і відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам одного з подружжя. За таких обставинах позовні вимоги визнаються обґрунтованими, доведеними і такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved