Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну унаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 105558,57 грн. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви посилається на наступні обставини: 10 березня 2017 року о 20 год.00 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], проїзджаючи перехрестя вул. Миколайчука - Фестивальної, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі. Під час дорожньо транспортної пригоди належний позивачеві автомобіль отримав значні механічні ушкодження, унаслідок чого потерпілому було завдано матеріальної шкоди, пов'язаної з пошкодженням автомобіля, у розмірі 105558,57 грн. Постановою Ковельського міськрайонного суду від 01.06.2017 року постановлено визнати винним [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП грн. Незважаючи на неодноразові спроби позивача спонукати відповідача до відшкодування матеріальної шкоди у добровільному порядку, до теперішнього часу відповідачем не вживаються заходи для відшкодування шкоди, що спонукало його звернутися з даним позовом до суду. Крім цього, унаслідок ДТП позивачеві було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв'язку з ушкодженням автомобіля та переживанням щодо здоров'я, оскільки він перебував на лікуванні.Також, небажання відповідача упродовж тривалого часу вживати заходів для відшкодування шкоди, завданої позивачеві, неможливість у зв'язку з цими обставинами вести звичний спосіб життя, що призвели до душевних його страждань. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 44676 грн.. Крім того, прохає стягнути з відповідача витрати пов'язані з його лікуванням в розмірі 1000 грн. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року залучено до участі в даній справі, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України. У ході судового розгляду представник позивача [PERSON] зменшив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало позивачу 46 972 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 59789,94 грн., витрат пов'язаних з лікуванням позивача в розмірі 1000 грн., а також моральної шкоди в розмірі 44674 грн. позов підтримав повністю та прохає задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позов визнав частково. Зокрема, визнав в частині вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 59789,94 грн., та витрат пов'язаних з лікуванням позивача в розмірі 1000 грн. Позов, щодо стягнення моральної шкоди в сумі 44676 грн. визнав частково, оскільки вважає, що розмір моральної шкоди є надто завищеним. Представник третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є підставним і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, а провадження у даній справі закрито в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення . Зокрема відповідача визнано винним у тому, що він 10 березня 2017 року о 20 год.00 хв. керуючи автомобілем [NUMBER], проїзджаючи перехрестя вул. Миколайчука - Фестивальної, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, провина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 березня 2017 року, встановлена. В результаті ДТП належний позивачу [PERSON] автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. З метою визначення вартості матеріального збитку, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження вартості транспортного засобу у керівника суб'єкта оціночної діляності Гуль В.І., згідно звіту про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку становить 105558,57 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якої створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У ході судового розгляду відповідачем [PERSON] визнається та обставина, що завдані позивачу [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 59789,94 грн., а також витрат пов'язаних з лікуванням позивача в розмірі 1000 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, під моральною шкодою, у відповідності до ст.23 ЦК України слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичний чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідачем визнається та обставина, що саме унаслідок його неправомірних дій позивачеві було заподіяно матеріальної шкоди - пошкоджено автомобіль і з часу ДТП, яка мала місце 10 березня 2017 року до теперішнього часу збитки позивачеві не відшкодовано навіть частково. У ході судового розгляду встановлено, що на час ухвалення рішення, відповідач навіть частково не відшкодував заподіяної позивачеві унаслідок ДТП шкоди. Разом з тим, враховуючи наслідки ДТП, обсяг душевних та фізичних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню до 12000 грн. Саме така сума моральної шкоди на перекоання суду поряд з відшкодування матеріальної шкоди буде відповідати загальним засадам виваженості, розумності та справедливості. Вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК УкраїниЦПК України, ст. 22, 23, 1167, 1168,1187,1192 ЦК України, суд,

Outcome: partial