overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 7026 грн. 07 коп. В заяві зазначив, що відповідач користується електроенергією на підставі особового рахунку № 531918015 за адресою: м. Запоріжжя вул. Тимірязєва, 405, однак обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 23.07.2016 року по 25.05.2017 року в сумі 7026,07 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальної шкоди підприємству. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі (власники) зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до договору та Правил. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 8450 грн. 08 коп. В заяві зазначив, що відповідач користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , однак обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 01.06.2016 року по 01.01.2019 року в сумі 8450,08 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальної шкоди підприємству. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживач електроенергії зобов`язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до договору та Правил. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 881 грн. 56 коп. В заяві зазначив, що відповідач користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER], однак обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 08.10.2012 року по 31.07.2014 року в сумі 881,56 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальної шкоди підприємству. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі (власники) зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до договору та Правил. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію, покликаючись на те, що відповідачу належним чином надаються послуги за теплову енергію, проте в порушення вимог закону, останній не вносив плату за них, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2057,63 грн. Просить стягнути з відповідача 2057,63 грн. боргу, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача не підтримала позовні вимоги, оскільки відповідач задоволив їх після пред'явлення позову, просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] після пред'явлення позову сплатив ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 2057,63 грн. заборгованості за теплову енергію, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки представник позивача не підтримує позовні вимоги та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 243,60 грн. сплаченого судового збору. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати за навчання. В позові зазначив, що 27 вересня 2012 року сторони уклали Договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 05080101/113, на підставі якого відповідач був зарахований на перший курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Мікро- та наноелектронні прилади і пристрої». Договором передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Освітні послуги відповідачу були надані в повному обсязі. Наказом від 13.03.2014 року відповідач був відрахований з університету з 6 семестру 2013/2014 навчального року за невиконання навчального плану. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 1929,00 грн., як оплата за перший семестр третього року навчання, в зв'язку з цим 02.02.2015 року йому була направлена претензія. До цього часу вищезазначена заборгованість не погашена. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача в рахунок виконання зобовязань за договором зазначену суму, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення заочного рішення, що в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення спору без участі представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення спору, до суду не зявився. За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої в письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року сторони уклали Договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 05080101/113, на підставі якого відповідач був зарахований на перший курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Мікро- та наноелектронні прилади і пристрої». Договором передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Як випливає з особистої картку студента/слухача, заборгованість відповідача становить 1929,00 грн. На думку суду, позовні вимоги в повному обсязі підтверджені наданими суду доказами, які є достовірними, допустимими, такими, що дають підстави для задоволення позову. Судові витрати, попередньо оплачені позивачем, при ухваленні рішення мають бути стягнутими з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 02.10.2012 року на підставі наказу від 26.09.2012 року за №109-з між ХДУ та [PERSON] було укладено договір №9884б про навчання, за умовами якого відповідач була замовником освітньої послуги. В порушення умов Договору з жовтня по листопад 2014 року оплата за навчання [PERSON] не здійснювалася, в результаті чого утворилася заборгованість на загальну сум 420,85грн. Просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості та судовий збір по справі в сумі 243,60 грн сплачений позивачем при предявленні позову до суду. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки до суду не повідомляла, заяв чи клопотань від неї не надходило. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що: 02.10.2012 року на підставі наказу від 26.09.2012 року за №109-з між ХДУ та [PERSON] було укладено договір №9884б про навчання, за умовами якого [PERSON] являється замовником освітньої послуги, а ХДУ виконавцем. В порушення умов Договору про навчання передбачених розділом 4 «Плата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків» [PERSON] допустила заборгованість на суму 420,85грн за період з жовтня по листопад 2014 року. Наказом по ХДУ від 24.11.2014 року за №203-з [PERSON] було відраховано за порушення умов договору №9884б від 02.10.2012 року. Розмір заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком №504 виконаної станом на 05.02.2015 року головним бухгалтером ХДУ. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт заборгованості позивачем доведений належними доказами у справі. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 10331,61грн., зазначивши в позовній заяві, що 11.05.2010р. наказом №01/12/-05к він був прийнятий до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду робочого зеленого будівництва учбово-тренувальної бази. Наказом від 14.12.2015р. №01/14-12-ЛС він був звільнений з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був забовязаний в день звільнення, провести з ним розрахунок по заробітній платі, однак це зобовязання не виконав до теперішнього часу. Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, на час звільнення 14.12.2015р., в сумі 11006,80грн. Загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 11006,80грн., що підтверджується довідкою відповідача. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача заперечень протии позову не надав, в судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановлений законом спосіб. Тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Зазначена вимога закону відповідачем не виконана, тому суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, заборгованість по заробітній платі позивачу підлягає стягненню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 10331,61грн., зазначивши в позовній заяві, що 18.11.2011р. наказом №01/18/-11к він був прийнятий до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду механіка учбово-тренувальної бази. Наказом від 01.07.2013р. №03/01-07-ЛС його було переведено на посаду слюсаря з ремонту автомобілів 5 розряду учбово-тренувальної бази а наказом від 11.04.2014р. №01/11-04-ДС його було переведено на посаду тракториста 3 розряду транспортного відділу. Наказом від 14.12.2015р. №05/14-12-ЛС він був звільнений з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був забовязаний в день звільнення, провести з ним розрахунок по заробітній платі, однак це зобовязання не виконав до теперішнього часу. Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, на час звільнення 14.12.2015р., в сумі 12079,15грн. Загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 12079,15грн. що підтверджується довідкою відповідача. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача заперечень протии позову не надав, в судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановлений законом спосіб. Тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Зазначена вимога закону відповідачем не виконана, тому суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, заборгованість по заробітній платі позивачу підлягає стягненню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 26676,41грн., зазначивши в позовній заяві, що 19.02.2014 року його було прийнято на роботу до Командитного товариства запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія», де він працює по теперішній час. У відповідності до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно не рідше 2-х разів на місяць. Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 26676,41грн. У судовому засіданні позивач позов уточнив, просив стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 23184,73грн., у звязку з частковою виплатою йому заробітної плати. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти уточнених позовних вимог не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: 19 лютого 2014 року позивача було прийнято на роботу до Командитного товариства запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» де він працює по теперішній час. У відповідності до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки № 7802 від 08.11.2016 року, наданої КТ «ЗЗВА», перед [PERSON] відповідач має заборгованість по виплаті заробітної плати, яка за період часу з січня по липень 2016 року, включно, складає 23184,73грн. та підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки заявлена вимога законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 3797,01грн., зазначивши в позовній заяві, що 16.07.2015р. він був прийнятий до ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків учбово-тренувальної бази. Наказом від 14.12.2015р. №06/14-12-ЛС він був звільнений з займаної посади у звязку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був забовязаний в день звільнення, провести з ним розрахунок по заробітній платі, однак це зобовязання не виконав до теперішнього часу. Вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, на час звільнення 14.12.2015р., в сумі 3797,01грн. Загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 3797,01грн., що підтверджується довідкою відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача заперечень проти позову не наддав, в судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановлений законом спосіб. Тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Зазначена вимога закону відповідачем не виконана, тому суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, заборгованість по заробітній платі позивачу підлягає стягненню у судовому порядку.

Outcome: approved