Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у [ADDRESS] на його ім'я відкритий особовий рахунок. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов'язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2014 року по 01.05.2017 року в сумі 15975,24 гривень, яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1600,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.11.2014 року по 01.05.2017 року складає 15975,24 гривень. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області №766/3527/17 від 13.03.2017 року відмовлено ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. З урахуванням викладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved