Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким. 02 березня 2011 року між ним, [PERSON], як покупцем, та [PERSON], як продавцем, був укладений договір купівлі-продажу майнового паю (без номеру), згідно якого продавець - [PERSON], як власник майнового паю (свідоцтво №754 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІХХІУ №017047 виданого 02 березня 2011 року Саїнською сільською радою Чернівецького району Вінницької області на його імя, в розмірі 7 359,00 гривень, або 1,330 відсотки) продав, а покупець - [PERSON], купив належний продавцю майновий пай, як частку пайового фонду КСП «Краса Поділля», розміром 7 359,00 грн., або 1,330 відсотки. Відповідно до умов вищезазначеного договору купівлі-продажу вартість продажу сторонами визначена в розмірі 7 359,00 грн., яку Позивач сплатив Відповідачу в день укладення договору, а саме 02 березня 2011 року в повному розмірі. Згідно п. 3 договору, сторони дійшли згоди, що право власності на майновий пай переходить до покупця з моменту підписання договору та повного розрахунку за договором. Крім цього, за умовами договору продавець зобовязався передати Покупцю оригінал свідоцтва №754 про право власності на майновий пай члена КСП «Краса Поділля» с. Саїнка, Чернівецького району Вінницької області (майновий сертифікат Серія ВІХХІУ №017047), виданий 02 березня 2011 року Саїнською сільською радою Чернівецького району Вінницької області на його імя в момент укладення даного договору. Однак, в порушення взятих на себе зобовязань, Відповідач ні в момент укладання договору, а ні до цього часу вищезазначене свідоцтво Позивачу не передав, що унеможливлює звернення Позивача до Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області по питанню внесення відповідних змін до списку осіб, які мають право на майновий пай КСП «Краса Поділля», анулювання попереднього свідоцтва, виданого на імя Відповідача та отримання нового свідоцтва на імя Позивача, у звязку із набуттям у власність майнового паю на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2011 року, що урегульовано нормами діючого законодавства. Наведене свідчить, що відповідач ігнорує взяті на себе зобовязання за договором та не виконує вимоги Позивача у добровільному порядку, що спонукало його на звернення до суду. Позивач, вважає, що він набув правомірно право власності на майно, однак таке його право не визнається та оспорюється, що ускладнює здійснення ним своїх правомочностей по відношенню до цього майна, тому просить суд здійснити захист його порушених прав у спосіб шляхом визнання права власності за ним, [PERSON], на майновий пай члена КСП «КРАСА ПОДІЛЛЯ» с. Саїнка, Чернівецького району, Вінницької області у розмірі 7 359,00 гривень, або 1,330 відсотків, що належав [PERSON]. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились. Представник позивача направив в адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд їх задовольнити у заявленому обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, в адресованій суду заяві вказав про визнання вимог за позовом, не заперечував стосовно його задоволення та просив суд розгляд справи здійснювати у його відсутності. Представник третьої особи Спілки співвласників майна бувшого КСП «Краса Поділля» в судове засідання не зявився, в заяві поклався на розсуд суду при вирішенні спору, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Приймаючи до уваги те, що сторони використали своє право передбачене ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксуваня судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши зібраними у справі доказами в їх сукупності, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. 02 березня 2011 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено Договір купівлі-продажу майнового паю (без номеру), за умовами якого, продавець - [PERSON], як власник майнового паю (свідоцтво №754 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІХХІУ №017047 виданого 02 березня 2011 року Саїнською сільською радою Чернівецького району Вінницької області) продав, а покупець - [PERSON], купив належний продавцю майновий пай, як частку пайового фонду КСП «Краса Поділля», розміром 7 359,00 грн., або 1,330 відсотки. Згідно п.2 Договору, вартість майнового паю (п.1) договору визначена сторонами в розмірі 7359,00 грн. Відповідно до п.3 договору, сторони дійшли згоди, що право власності на майновий пай переходить до покупця з моменту підписання договору та повного розрахунку за договором. В силу п.4 договору сторони узгодили, що продавець зобовязується передати покупцю оригінал свідоцтва №754 про право власності на майновий пай члена КСП «Краса Поділля» с. Саїнка, Чернівецького району Вінницької області (майновий сертифікат Серія ВІХХІУ №017047), виданий 02 березня 2011 року Саїнською сільською радою Чернівецького району Вінницької області на його імя в момент укладення даного договору. Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч.2 ст.11 ЦК України). Відповідно до Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62\\2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено право громадянина вільно розпоряджатися своїм правом власності на майновий пай, а саме надано право купівлі продажу майнового паю. Стаття 656 Цивільного кодексу України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, або майнові права. Жодних законодавчих обмежень щодо операцій з майновими паями не передбачено. Договір купівлі-продажу майнового паю, згідно листа Міністерства Аграрної політики України від 20.04.2005 року №37-17-2\\5492, не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договорами купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як убачається із розписки від 02.03.2011 року (а.с.9), [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок продажу частки в майні (майновий пай) пайового фонду КСП «Краса Поділля» та відповідно до п.2 договору купівлі продажу майнового паю від 02 березня 2011 року 7\~359 гривень у повному розмірі. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, ч. 1 статті визначає - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Наведене свідчить, що позивач правомірно набув майно за договором купівлі - продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, передбачено, що для отримання нового свідоцтва у разу набуття у власність майнового паю (його частини) на підстави угоди - договору купівлі-продажу, до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільної - правової угоди, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП. Нове свідоцтво видається тією ж сільською, селищною або міською радою, якою було видано попереднє свідоцтво з одночасною його реєстрацією в книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП, про що робиться відповідний запис у списку осіб, які мають права на майновий пай. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що за умовами п.4 договору відповідач зобовязався передати позивачеві оригінал свідоцтва №754 про право власності на майновий пай члена КСП «Краса Поділля» с. Саїнка, Чернівецького району Вінницької області (майновий сертифікат Серія ВІХХІУ №017047) в момент укладення даного договору, однак взятих на себе зобовязань не виконав. Згідно зі ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право спарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача зі сторони відповідача очевидна, отож підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується приписами ст.88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача стягує судові витрати у вигляді судового збору, які підтверджені документально. На підставі викладеного та

Outcome: approved