Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 3 липня 2013 року, на земельну ділянку площею 7,05 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері у спадок залишилася зазначена земля, однак оформити спадщину нотаріальному порядку він не взмозі в звязку з наявністю іншого спадкоємця, який прийняв спадщину. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті матері, але через зазначену обставину не може її оформити в нотаріальному порядку, хоча інший спадкоємець, який прийняв спадщину, відмовляється від неї на його користь, тому просив в судовому порядку визнати за ним право власності на землю. В судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач та третя особа в своїх заявах позов визнали і не заперечували проти оформлення спадщини на імя позивача. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 3 липня 2013 року померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 7,05 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області Земельна ділянка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 008006, виданого Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 11 вересня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6565. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (день смерті спадкодавця) відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання в передбачений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Він, бажаючи оформити спадщину після смерті матері на зазначену землю, звернувся до нотаріуса, але отримав відмову, оскільки є інший спадкоємець, який прийняв спадщину дочка померлої [PERSON], тобто відповідачка у справі. Проте вона не бажає оформляти цей вид спадщини на своє імя, про що підтвердила в своїй заяві на адресу суду. Це також підтверджується і наявністю договору між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], згідно з яким вони розподілили спадщину між собою: земельна ділянка площею 7,05 га переходить позивачу, а будинок та земельна ділянка для його обслуговування за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Новогригорівка, вул. Космонавтів 5 відповідачці [PERSON] І хоча цей договір оформлений у простій письмовій формі, проте може слугувати підтвердження того, що відповідачка відмовляється від спадщини у виді земельної ділянки, площею 7,05 га, на користь свого брата позивача у справі. Ще один спадкоємець син померлої [PERSON] - [PERSON], тобто третя особа в цій справі, спадщину не прийняв. В той же час, закон не передбачає поновлення строку для подання заяви про відмову від спадщини, що не дає можливості позивачці оформити спадщину на земельну ділянку в цілому на себе. Належність померлій землі підтверджується як державним актом, так і витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказана ділянка належала [PERSON] і після її смерті вона повинна входить до складу спадщини та перейти у власність до спадкоємців, а беручи до уваги відмову від спадщини іншої спадкоємиці - до позивача. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved