overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Тростянецьким відділом РАЦС за актовим записом № 36. На обґрунтування позову повідомив, що 12.08.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою у Тростянецькому РАЦС Вінницької області. Від шлюбу у них є малолітня донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. З 2010 року позивач та відповідачка разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Сім'я розпалася у зв'язку з тим, що у них немає взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідачка також просила відновити їй її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачкою позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений шлюб зареєстрований 12.08.2007 року Тростянецьким РАЦС Вінницької області за актовим записом №36. Від шлюбу у сторін є дочка - [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалася, на даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 229,40 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком [ADDRESS] шляхом зняття відповідача з реєстрації місця проживання у вказаному будинку. На обґрунтування своїх вимог повідомив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Прийнявши рішення продати даний будинок він звернувся до відповідача - [PERSON] з проханням знятися з реєстрації проте, добровільно зніматися з реєстрації він не бажає. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Представник третьої особи будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, будь-якого повідомлення про причини неявки не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] в якому зареєстровано місце проживання відповідача, який добровільно зніматися з реєстрації не бажає. Дані факти стверджується сукупністю доказів. Так з Свідоцтва про право на спадщину за законом № 752 від 26.04.1991 року видно, що [PERSON] є спадкоємцем майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS], після смерті матері - [PERSON] З Реєстраційного посвідчення № 389 від 30.05.1981 видно, що за [PERSON] зареєстровано право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS]. З домової книги видно, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Проаналізувавши встановлені вище обставини та приведені норми закону, суд вважає за можливе усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] та знятти [PERSON] з реєстрації місця проживання у житловому будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними склалися неприязні стосунки, з лютого 2016 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сімєю неможливе Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, наполягає на задоволенні свого позову. Відповідач всудове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України , про що в матеріалах справи є відповідні докази, причину неявки до суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд постановляє по справі заочне рішення. Позов підлягає задоволенню Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 15 липня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 219. Від шлюбу сторони не мають дітей. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, між ними склалися неприязні стосунки, в звязку з чим вони з лютого 2016 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сімї сторони не здійснили, позивач миритися не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в звязку з чим у листопаді 2015 року вони припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачкою однією сімєю неможливе. Позивач також посилається на те, що з лютого 2016 року він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою , яка вагітна від нього та з якою він бажає зареєструвати шлюб. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , в позовній заяві просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не прибула , про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ст.. 74 ч.5 ЦПК України, причину неявки до суду не повідомила , заперечення проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення , що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 17 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області , про що було зроблено актовий запис за № 24. Дітей від шлюбу сторони не мають. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в звязку з чим вони у листопаді 2015 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сімї сторони не здійснили. Позивач з лютого 2016 року перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, яка вагітна , чекає дитину від позивача та з якою позивач бажає зареєструвати шлюб. Позивач миритися не бажає , наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №57 по вул. Побєди в с.Троїцьке, Біляївського району Одеської області. Позивач до суду не зявився, але написав заяву в якій на позові наполягає і просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у друге не зявився до суду, хоча був повідомлений належним чином, і не повідомив суд про причину неявки, про що свідчать заказані повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовільненню. Як встановлено судом на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 16 квітня 2008 року Троїцькою сільською радою, позивач є власником житлового будинку №57 по вул. Побєди в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області. 31 березня 2005 року в будинку був зареєстрований як тимчасовий мешканець [PERSON], [INFO], згідно з усної домовленості між сторонами дана реєстрація була терміном на 6 місяців. З вказаного часу відповідач ніколи не проживав і речей в будинку його не має. Де саме особа проживає позивачу не відомо, оскільки з ним він не спілкувався. Факт його не проживання та відсутність його речей підтверджують свідки, сусіди позивача: [PERSON] та [PERSON], їх підписи завірені належним чином та про це складено акт депутатом Троїцької сільської ради [PERSON]. Згідно з нормами ст.391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На теперішній час порушується право позивача, оскільки він не може реалізувати його відповідно до закону. Суд вважає, що позов законний, обґрунтований, підтверджується матеріалами справи, тому підлягає задовільненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 19034,11 гривень за кредитним договором № OD0LRC00701954 від 31.07.2013 року. Стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач до суду не з'явився, але написав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у друге не з'явився до суду, хоча був повідомлений належним чином, і не повідомив про причину неявки, про що свідчать заказані повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом відповідно до укладеного договору OD0LRC00701954 від 31.07.2013 року [PERSON] 31.07.2013 року отримав кредит у розмірі 15433,45 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка « складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 14.04.2014 року має заборгованість - 19034.11 грн., яка складається з наступного: - 15433.45 грн. - заборгованість за кредитом; - 8.31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2209, 77 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень штраф ( фіксована частина ):- 882,58 штраф ( процентна складова ). Тому суд вважає, що позов законний, обґрунтований підтверджується матеріалами справи і у суда нема підстав, для відмови в позові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 20027,08 гривень за кредитним договором № ODXRF913071575 від 08.01.2011 року. Стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач до суду не з'явився, але написав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у друге не з'явилася до суду, хоча була повідомлена належним чином, і не повідомила про причину неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом відповідно до укладеного договору № ODXRF913071575 від 08.01.2011 року [PERSON] 08.01.2011 року отримала кредит у розмірі 4933.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 14.02.2014 року має заборгованість - 20027.08 грн., яка складається з наступного: - 4933.00 грн. - заборгованість за кредитом; - 2.84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 493.30 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 13168.08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 929.86 грн. - штраф (процентна складова). Тому суд вважає, що позов законний, обґрунтований підтверджується матеріалами справи і у суда нема підстав, для відмови в позові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 20169,99 гривень за кредитним договором № ODXRRX10070359 від 19.03.2008 року. Стягнути з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 229,40 грн. Позивач до суду не з'явився, але написав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у друге не з'явилася до суду, хоча була повідомлена належним чином, і не повідомила про причину неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом відповідно до укладеного договору № ODXRRX10070359 від 19.03.2008 року [PERSON] 19.03.2008 року отримала кредит у розмірі 2328,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти щомісячний платіж для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідачка станом на 25.11.2013 року має заборгованість - 20162,99 грн., яка складається з наступного:- 1769,41 грн. - заборгованість за кредитом; - 95,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 152,49 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 16709,31 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).- 936,33 грн. - штраф процентна складова. Тому суд вважає, що позов законний, обґрунтований підтверджується матеріалами справи і у суда нема підстав, для відмови в позові.

Outcome: approved