Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу № 995 від 27.03.2010 року він є власником земельної ділянки площею 0,2895 га, кадастровий номер №1410300000:00:010:0612, яка розташована по [ADDRESS]. Дана земельна ділянка зареєстрована 31.12.2010 року відділом держкомзему у м. Артемівську Донецької області за реєстровим номером №011014700270, що підтверджується відповідною відміткою на державному акту права власності на земельну ділянку АИ № 426418. Після реєстрації права власності на дану земельну ділянку позивач почав будівництво та у 2012 році за його кошти була збудована нежитлова будівля площею 1704,1 кв.м. На теперішній час позивач має намір належним чином оформити право власності на зведений ним об'єкт нерухомості, однак позивач не має правовстановлюючих документів яки дають право виконувати будівельні роботи та відсутній належно затверджений проект, і вказаний нерухомий об'єкт є самовільним будівництвом, яке він збудував за власні кошти та користується і володіє ним. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить встановить за ним право власності на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні представник позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія АИ № 426418 право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], загальною площею 0,2895 га, відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 995 від 06.11.2009 року належить [PERSON] та зареєстроване 31.12.2010 року відділом держкомзему у м. Артемівську Донецької області за реєстровим номером №011014700270. Згідно технічного паспорту від 04.12.2014 року власником нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] є [PERSON] Згідно ст..319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та використовує право власності яке не шкодить правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, не погіршує екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст.. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 375 ч.1 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ст..376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішення суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельній ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, також на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст..174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявністю законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що визнання позову відповідачем і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та свобод інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved