Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на сина - [PERSON] та стягнути з відповідача на користь нього аліменти на сина, [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав та показав, що раніше він перебував у шлюбі з відповідачем, від якого має, зокрема, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на якого, згідно виконавчого листа від 07.09.2009 року, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу сплачує аліменти відповідачу. При цьому, з вересня 2016 року син проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні, з відповідачем (матір'ю) не проживає. Відповідач виплачені аліменти не повертає (за виключенням аліментів за один чи два місяці), допомоги на утримання сина не надає. Син бажає проживати з ним, сину більше 14 років і він сам може обирати місце свого проживання. Характеристика з навчального закладу,у якій зазначено, що він не приймає участі у вихованні дитини, не відповідає дійсності та датована більш як рік тому, у той час, коли син ще проживав з матір'ю. Просить позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач в ході надання пояснень показала, що у 2016 році у неї були матеріальні проблеми, бо вона проживала сама з 3 дітьми. Син її не слухався, з цих підстав між ними виникали сварки. Він поскаржився батькові (позивачу). У них з позивачем існує спір щодо квартири, у якій вона проживає зараз. Потім позивач забрав сина до себе. Він настроює сина проти неї. Позивачка не повертала аліменти бо хотіла, щоб син писав про це розписки, а батько це йому заборонив. Вона проти, щоб син жив з батьком та хоче, щоб син жив з нею, і тому не хоче відмовлятися від аліментів, а батько хоче виселити їх з квартири. Просила у позові відмовити. Допитаний у судовому засіданні за участю представника органу опіки неповнолітній свідок [PERSON] показав, що він є сином позивача та відповідача. Раніше він проживав з матір'ю, але через погані стосунки з нею у вересні 2016 року пішов жити до батька і з того часу проживає з ним. З матір'ю у нього часто виникали сварки. Після того, як він переїхав до батька, мати 2 місяці віддавала аліменти, а потім перестала. З матір'ю стосунки погані. Навіть коли влітку вони відпочивали на морі, вони постійно сварилися. Він щоліта буває у її батьків в селі на відпочинку, 2-3 тижні. З ними відносини нормальні. Коли він проживав з матір'ю, мати забороняла батькові відвідувати школу. Місце проживання він змінив за власною волею, хоче проживати з батьком. Представник третьої особи - органу опіки в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення позову та вважає, що дитина вправі самостійно обирати своє місце проживання, оскільки досягла 14 років. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та свідка, дослідивши документи, докази та матеріали, що маються у справі, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній, на якого сплачує аліменти відповідачу позивач, проживає з самим позивачем та знаходиться на його повному утриманні. При цьому, відповідач, отримуючи аліменти, не повертає їх позивачу або самій неповнолітній дитині, що підтверджується зібраними у справі доказами та не заперечується самим відповідачем. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно встановлених обставин, дитина проживає з позивачем, який, згідно позову, просить стягнути аліменти з її матері у частці від доходу (заробітку). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення повноліття. Вказаний розмір, на думку суду, є розумним та обґрунтованим. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved