Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на 06.05.2019 року за колишнім військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] рахується дебіторська заборгованість за завдані державні збитки в сумі 5829,52 грн. Відповідно до інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за № 232, відповідачу було видано речове майно, строки носіння та експлуатації якого також встановлені вказаною інструкцією. Проте через низьку виконавчу дисципліну, систематичні порушення військової дисципліни та скоєні військові адміністративні правопорушення 17.01.2018 року відповідач був звільнений з військової служби в запас. Тому, оскільки відповідач не відшкодував вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу, та не відповів про причини невідшкодування, хоча був ознайомлений з даною заборгованістю, позивач просить стягнути з відповідача на користь держави в особі військової частини [NUMBER] грошові кошти у сумі 5829,52 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 13.09.2017 року за № 187 старшого солдата військової служби за кнотрактом [PERSON] було призначено на посаду старшого солдата навідника 3 розрахунку 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської бататеї віськової частини [NUMBER] . Згідно інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за № 232, відповідачу було видано речове майно, що підтверджується довідкою-розрахунком № 3 від 17.01.2018 року. Наказом командира військової частини [NUMBER] № 11 від 17.01.2018 року [PERSON] було звільнено з військової служби в запас на підставі п.п. «е» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вказано про необхідність проведення відрахування вартості речового майна в сумі 5923,70 грн. відповідно до наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232. Із книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] за інв. №176 слідує, що за відповідачем рахується дебіторська заборгованість перед державою в особі військової частини [NUMBER] в сумі 5829,52 грн. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати військовою частиною [NUMBER] було здійснено відрахування коштів в сумі 94,18 грн. з грошового забезпечення відповідача, так як відповідно до розділу 4 п. 25 Постанови Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 року за № 243/95 - ВР, утримання грошового нарахування за наказом про відшкодування заподіяної шкоди провадиться щомісячно у розмірі 20 відсотків. Як убачається з претензії військової частини [NUMBER] від 21.09.2018 року № 1946, направленої відповідачу, останньому було запропоновано в рамках досудового врегулювання спору добровільно сплатити заборгованість в сумі 5829,52 грн. Однак відповідач завдані збитки не відшкодував. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положенням абзацу 2 п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Згідно абз. 7 ст. 4 розділу 3 інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за № 232, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до п. 2 Постанови Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», від 23.06.1995 року за № 243/95 - ВР зазначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Пунктом 31 Постанови Верховної Ради України «Про положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», від 23.06.1995 року за № 243/95 ВР визначено, що у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним / законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. За наведених обставин, оскільки дебіторська заборгованість перед державою в особі військової частини [NUMBER] в сумі 5829,52 грн. відповідачем не сплачена, тому вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені та документально підтверджені ними судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved