Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.02.2009 р. померла його тітка [PERSON], яка за життя заповіла все своє майно йому, проте він не звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 20.08.2009 р. по 29.08.2009 р. хворів. Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи позивач і відповідач не зявились. Від представника позивача надійшла заява, у якій той просив розглянути справу без участі сторони позивача. До цієї заяви додана заява відповідача із засвідченим старостою села підписом, у якій той не заперечував проти позову. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась 19.09.1917 р., померла 25.02.2009 р. у віці 91 року, проте за життя заповіла все своє майно племіннику [PERSON] (а.с.3-7). На час смерті з [PERSON] був зареєстрований і проживав відповідач (а.с.9). За інформацією Глухівської районної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] [INFO], спадкова справа не заводилась, проте наявний заповіт № 13, посвідчений 26.06.1998 р. Сварківської сільрадою (а.с.21-24). Постановою нотаріуса від 22.12.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність факту прийняття спадщини (а.с.32). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, а спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд визнає, що сама по собі довідка про те що позивач лікувався з 20.08.2009 р. по 29.08.2009 р. на дому, не є достатнім доказом, що підтверджує непереборні, істотні труднощі для позивача щоб звернутись до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Водночас враховуючи зазначені обставини у сукупності з віком позивача, його заінтересованістю у спадщині, наявністю згоди відповідача на поновлення позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини і відсутністю інших спадкоємців та з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому задовольняє позов. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 16, 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved