Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд постановити рішення яким визнати її звільнення з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незаконним та поновити її на роботі у Краснопільському районному відділу УМВС України в Сумській області на посаді завідувача канцелярією. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 22 серпня 2002 року вона працювала паспортистом в Краснопільському РВ УМВС України в Сумській області, з 01 грудня 2003 року переведена на посаду завідувача канцелярії, з 2009 року вона перебувала по догляду за дитиною, перебіг якої продовжувався з-за народження третьої дитини у вересні 2012 року. Довідкою лікарні підтверджено діагноз її сина з висновком про те, що він потребує догляду матері дома до 13 вересня 2016 року, про що було повідомлено Краснопільський РВ УМВС України в Сумській області. Наказом № 7 о/с від 06 листопада 2015 року її було звільнено з займаної посади завідувача канцелярії Краснопільського РВУМВС України в Сумській області відповідно до п.1 ст.40 КЗпП у звязку з ліквідацією підрозділу. 10 листопада 2015 року вона була повідомлена про факт звільнення та отримала трудову книжку, а також про те, що перебування на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для звільнення працівників міліції відповідно до ЗУ «Про національну поліцію». Позивачка вважає звільнення незаконним, оскільки вона не є працівником міліції, а є працівником органів внутрішніх справ. Крім того на її звернення щодо розяснення причин звільнення, отримала відповідь що у звязку з набранням чинності ЗУ «Про Національну поліцію», з 06 листопада 2015 року ліквідовано Краснопільський РВУМВС України в Сумській області як юридичну особу публічного права, а також що відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудові відносини між нею та Краснопільським РВУМВС України в Сумській області було розірвано у звязку з ліквідацією, так як поліція не є правонаступником міліції. Вважає, що дані обставини не відповідають дійсності, оскільки Краснопільський РВУМВС України в Сумській області не ліквідовано, Міністерство внутрішніх справ як орган також існує, а в його структурі проходить процедура реорганізації. Крім того її не мали права звільняти, оскільки вона перебувала по догляду за дитиною, так як зазначена категорія працівників не може бути звільнена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків повної ліквідації підприємства , коли допускається звільнення з обовязковим працевлаштуванням. Тому вона вважає, що враховуючи сукупність положень ЗУ «Про національну поліцію» та вимог КЗпП вона не підлягала звільнення , однак після виходу з відпустки по догляду за дитиною в обовязковому порядку мала б пройти атестування до органів поліції з наступним звільненням. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованість з таких підстав, що 06 листопада 2015 року [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі наказу Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області від 06.11.2015 №79 ос у звязку із ліквідацією підрозділу відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, якою визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Згідно до п.1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2016 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», встановлено: утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2. В свою чергу додаток 1 зазначеної постанови містить Головне управління Національної поліції в Сумській області, а додаток 2 Краснопільський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. Крім того в наказі МВС України від 06.11.2015 № 1388 зазначено уважати такими, що втратили чинність, штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС, тобто Краснопільський РВ УМВС України в Сумській області підлягає повній ліквідації. Згідно ч.1 ст. 49-2 КЗпП України, передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці., тоді як п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) та інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, тобто в даному випадку законодавець визначив особливий порядок попередження працівників про можливе вивільнення, у зв'язку із скороченням працівників територіальних органів МИС України. Щодо звільнення позивачки на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з порушенням роботодавцем вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України зазначили, що відповідно до наукового коментарю ч. З ст. 184 КЗпП України звільнення з ініціативи власника жінок, зазначених у частині третій ст. 184 КЗпП, допускається лише в разі повної ліквідації підприємства, дає підстави для висновку про те, що при ліквідації з правонаступництвом прийняття на роботу на підприємство-правонаступник є для власника обовязковим. І правонаступник несе обов'язок прийняти жінку на роботу. Як вже зазначалось вище, жодний нормативний акт який на сьогоднішній час передбачає ліквідацію Краснопільського PB не містить положень щодо правонаступництва. Виконання повністю ліквідованим підприємством обов'язку працевлаштування жінок, зазначених у частині третій ст. 184 КЗпП, не має необхідного механізму забезпечення, а тому позовні вимоги щодо обов'язковою працевлаштування таких жінок можуть бути задоволені лиш в тому випадку коли таке підприємство має фактичну можливість працевлаштувати вагітну жінку або жінку яка має дитину, тобто мова йдеться про правонаступництво. В даному випадку Краснопільський PB не може працевлаштувати позивачку оскільки фактично не має такої можливості у зв'язку з відсутністю правонаступника до якого, після ліквідації райвідділу, перейшли б всі його права і обов'язки, які він мав як юридична особа публічного права. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] була прийнята на роботу в Краснопільський РВ УМВС в Сумській області 28.11.2003 року на посаду завідувача канцелярії ( а.с.125) і працювала у вказаній установі до 06 листопада 2015 року, а 06 листопада 2015 року згідно наказу №79 о/с по особовому складу Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області була звільнена з посади завідуючої канцелярії Краснопільського РВ УМВС в Сумській області на підставі ст.40 ч.1 КЗпП України? у звязку ліквідацією підрозділу та виплатою вихідної допомоги при ліквідації з 06.11.2015 року ( а.с.6 ). До дня звільнення з займаної посади позивачка неодноразово затверджувалася на вищевказаній посаді наказами по Краснопільському РВ УМВС України в Сумській області № 191о/с від 19.12.2007 року, № 37 о/с від 17.08.2009 року.( а.с.101,103) 23 листопада 2009 року у звязку з народженням дитини позивачці було надано відпустку до досягнення дитиною 3-го віку з 23 листопада 2009 року по 02 жовтня 2012 року згідно наказу № 58 о/с від 23.11.2009 року/а.с.86/ У звязку з народженням дитини позивачці наказом по Краснопільському РВ УМВС України в Сумській області від 04.11.2012 року № 67 о/с було надано чергову відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-го віку з 13.11.2012 року до 13.11.2015 року /а.с.90/. У звязку з хворою дитиною на підставі довідки /а.с.7/ від 09.09.2015 року було рекомендовано продовжити догляд за дитиною на 1 рік (сином [PERSON] 13.09.2012 року до 13.09.2016 року). На підставі вищевказаної довідки, відпустка позивачці була продовжена згідно наказу 65 о/с від 11.09.2015 року до 13.09.2016 року.( а.с.102) Але 06.11.2015 року позивачка була звільнена з займаної посади у звязку з ліквідацією підрозділу, що і стало причиною звернення позивачки до суду. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов позивачки не підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Так, згідно ЗУ «Про національну поліцію» надрукованого в газеті «Голос України» №141-142 06.08.2015 року і який набрав чинності з 07.11.2015 року було передбачено розділом ХІ прикінцевих та перехідних положень п.1, що Закон набирає чинності через 3 місяці з дня наступного за днем його опублікування, за винятком п.1, 2,3,7-13,15,17-18 розділу ХІ ЗУ «Про національну поліцію», тобто з 07.11.2015 року. На виконання ЗУ «Про національну поліцію», КМУ України 16 вересня 2015 року прийняв Постанову № 730 «Про утворення територіальних органів національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС». Цією постановою було ліквідовано Сумське обласне управління внутрішніх справ України, а також Краснопільський РВ УМВС України в Сумській області і утворено Головне управління Національної поліції в Сумській області та структурні підрозділи, зокрема Краснопільський відділ поліції Охтирьского відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області. В самому ЗУ «Про національну поліцію» п.8 Розділу ХІ Перехідних положень, було передбачено, що з дня опублікування цього Закону (тобто з 06.08.2015 року) всі працівники міліції, а також інші працівники МВС України і його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. П.9 працівники міліції, які бажали проходити службу в поліції за умов відповідності вимогам поліцейським у продовж 3 місяців з дня опублікування цього Закону могли бути прийняті на службу до поліції на відповідних умовах. Про попередження про звільнення та про написання заяви про звільненя в звязку з ліквідацією підрозділу свідчить акт комісії щодо [PERSON] та інших працівників ( а.с.126) На виконання вищевказаного ЗУ та вищевказаних Постанов КМУ, керівництвом Краснопільського РВ УМВС України 04 вересня 2015 року було направлено до Краснопільського територіального органу Державної служби занятості України звітність про заплановане масове вивільнення працівників у звязку з змінами організації праці і виробництва /а.с.63-65 / про що підтвердила свої листом від 18.01.2016 року №03-22/49 директор Краснопільського центру зайнятості /а.с.34-36/. В цьому повідомленні вказані як атестовані працівники міліції так і службовці та робітники які вивільняються. Ст.40ч.1 п.1 КЗпПУ передбачено, що трудовий договір укладено на невизначений строк, а також строковий договір може бути розірвано власником або уповноваженим органом лише у випадках в змінах організації виробництва і праці в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації ,скорочення чисельності або штату працівників. Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 при ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку . При розгляді справи в суді свідок [PERSON]О суду пояснив, що ще до прийняття ЗУ «Про національну поліцію» він запросив у відділення міліції [PERSON] та іншого працівника, які перебували в декретній відпустці, з метою зясувати хто вийде на роботу, так як працівник яка перебувала на посаді завідувача канцелярії пішла в відпустку, позивачка повідомила, що в неї закінчується відпустка по догляду за дитиною до трьох років у вересні 2015 року і вона має намір виходити на роботу. Але у вересні 2015 року принесла довідку про необхідність продовження відпустки по догляду за дитиною, про що було видано відповідний наказ. Також в цей час велась робота по попередженню працівників, щодо вивільнення в звязку з новим законом Про Національну поліцію. Про звільнення були попереджені всі працівники міліції які знаходились в відпустках, одночасно про масове вивільнення працівників було повідомлено Краснопільський районний центр зайнятості. Всім працюючим було запропоновано написати рапорта про звільнення, але [PERSON] такого рапорту не написала, і тому згодом в звязку з прийняттям ЗУ «Про національну поліцію» [PERSON]А було звільнено з роботи, як і інших працівників та службовців. Рапорт про прийом на роботу в Краснопільське відділення поліції [PERSON] не писала, і в його компетенцію як начальника Краснопільського відділення поліції прийом на роботу в обовязки не входить. Хто виявив бажати працювати в новоствореному Краснопільському відділенні поліції були працевлаштовані, за винятком деяких не атестованих працівників, які пішли працювати в ліквідаційну комісію Краснопільського РВУМВС. Після звільнення з займаної посади [PERSON] приходила до Краснопільського ВП і говорила, що вона буде всім говорити, що її не попереджали про вивільнення працівників Краснопільського РВУМВС України в Сумській області, незважаючи на те, що таке попередження було всім працюючим. На день розгляду справи в суді штатного розкладу Краснопільського ВП немає, і повинно бути лише після переатестації в квітні 2016 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він виконував обовязки працівника кадрової служби Краснопільського РВУМВС в Сумській області в період коли велась робота по ліквідації Краснопільського РВУМВС в Сумській області. [PERSON]А неодноразово запрошувалась до відділення міліції, але вона не прибувала, мотивуючи тим, що хворіють діти, і вона не може зявитись до міліції. [PERSON] також повідомлялась про скорочення по телефону. Як видно з постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 року пройшла повна ліквідація Сумського УМВС в тому числі і структурного підрозділу Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області. Так, ст. 184. ч.3 КЗпП України передбачає гарантії при прийому на роботі і заборони звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до 3-х років (до 6 років ст. 179 КЗпП України) звільненню не допускаються, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обовязком працевлаштування. Ст.40.ч.3 КЗпП України не допускається звільнення працівниками або уповноваженого їх органів в період тимчасової непрацездатності, а також в період працівниками у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства ,установи, організації. Як було встановлено при розгляді справи, а це також підтверджується інформацією про юридичну особу Краснопільський РВ УМВС, як відповідача останній перебуває в стані припинення з 05.11.2015 року /а.с.37 та наказу №1320 від 30.10.2015 року / а.с.59-62/ про утворення ліквідаційних комісій територіальних органів УМВС України в Сумські області в тому числі і Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області. На підставі Постанов КМУ від 16.09.2015 року №730 та від 13.10.2015 року № 834 утворені територіальні органи національної поліції та ліквідовано територіальні органи МВС, згідно переліку до даної постанови утворено Головне управління національної поліції в Сумській області, ліквідовано територіальний орган МВС в Сумській області в тому числі - Краснопільський РВ УМВС України в Сумській області. Тому на день звернення позивачки до суду та при розгляді справи в суді працевлаштувати позивачку з дотриманням ст. 184 ч.3 КЗпП України не можливо. В даному випадку повинні діяти правила ст.49 2 ч. 2 - 3 КЗпП України працевлаштування звільненого працівника за допомогою Державної служби зайнятості населення, так як на підприємстві де працювала позивачка було проведено масове звільнення працюючих про що було доведено відповідачем в порядку ст.48 ЗУ «Про Зайнятість населення» до відома Державної служби зайнятості про заплановані звільнення /а.с.64/ В свою чергу позивачка не позбавлена можливості звернутися у Сумське управління Національної поліції про працевлаштування Краснопільського ВП на підставі поданої заяви з дотримання вимог передбаченого законодавства, про що свідчить відповідь Національної поліції в Сумській області /а.с.75/. Тому,

Outcome: dismissed