Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що на підставі відкритого на ім'я [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] він постачає електричну енергію на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір про постачання електричної енергії відсутній, однак, відповідачка споживала електричну енергію та частково здійснювала оплату за постачання позивачем електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже відповідно до ст. 202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Обов'язків по сплаті за використання електричної енергії в повному обсязі [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 993,72 грн., яка станом на теперішній час не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь заборгованість за використану електроенергію, а також судові витрати, понесені з поданням позову до суду. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день і час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, заперечень суду не надала. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Суд за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України, за відсутністю відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі відкритого на ім'я [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] він постачає електричну енергію на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір про постачання електричної енергії відсутній, однак, відповідачка споживала електричну енергію та частково здійснювала оплату за постачання позивачем електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже відповідно до ст. 202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Обов'язків по сплаті за використання електричної енергії в повному обсязі [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 993,72 грн., яка станом на теперішній час не сплачена. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року про розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 відповідних правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідачка не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію за адресою : [ADDRESS] по особовому рахунку відкритому на [PERSON] електричної енергії було спожито у кількості 3 338 кВт/год. на загальну суму 993,72 грн., за період часу з 20.03.2012 року по 24.12.2013 року (електрична енергія була спожита у період між 16.07.2011 року по 24.12.2013 року). На даний час сума заборгованості відповідачкою не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь заборгованість за використану електроенергію у розмірі 993,72 грн., а також стягнути на його користь судові витрати, понесені у зв'язку з поданням позову до суду. У відповідності до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом та судовим наказом до суду.

Outcome: approved