Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділок у власність» від 27.03.2013 року № 785; скасування рішення Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда «Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки [PERSON]І.» від 20.08.2014 року № 1312; зобовязання Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1200,00 кв.м., що розташована по вул. Каштановій, 43-Б; зобовязання Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда затвердити проект землеустрою та надати у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1200,00 кв.м., що розташована по вул. Каштановій, 43-Б. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням виконавчого комітету Новенської селищної ради від 04.11.1992 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 1200,00 кв.м. по вул. Каштановій, 43-Б в м. Кіровограді. За час користування вищевказаною земельною ділянкою позивачем на даній території засаджений сад, побудований фундамент під забудову, установлений залізний гараж, підведено воду на ділянку. На сьогоднішній день позивач планував та почав будувати разом з дітьми будинок за вищевказаною адресою. [PERSON] 22.08.2014 року подав до селищної ради заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з метою здійснення її подальшої приватизації. В телефонному режимі юрист селищної ради 30.10.2014 року повідомив позивача, що спірна земельна ділянка два тижні потому віддана [PERSON], який встиг її приватизувати. На заяву позивача щодо надання інформації по земельній ділянці, селищною радою повідомлено, що так як за період з 1992 року по 2014 рік [PERSON] у встановленому земельним законодавством порядку не оформлено право власності на земельну ділянку, вона вважається такою, що перебуває у запасі Новенської селищної ради. Позивач не погоджується з діями Новенської селищної ради та вважає, що відповідачем порушено його право користування земельною ділянкою, що призвело до виникнення земельного спору. Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача, Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда в судове засідання 07.05.2016 року та 23.10.2015 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41) та розписка про наступний розгляд справи (а.с. 120). В судовому засіданні 25.05.2015 року, 22.06.2015 року, 18.08.2015 року, 21.12.2015 року та 15.01.2016 року представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішенням виконавчого комітету Новенської селищної ради від 04.11.1992 року № 44 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» [PERSON] надано земельну ділянку площею 1200,00 кв.м. по вул. Каштановій, 43-Б під індивідуальну забудову. Вказаним рішенням встановлено термін забудови 3 роки. На підставі вищевказаного рішення Управлінням по містобудівництву, архітектурі та землекористування міського архітектурно-будівельного контролю [PERSON] 04.06.1993 року видано Дозвіл № 281 на індивідуальне будівництво житлового будинку, при цьому даний Дозвіл дійсний до 04.11.1995 року. На час прийняття рішення діяв Земельний кодекс України в редакції Закону України від 13.03.1992 року № 2196-ХІІ. За період з дня прийняття рішення № 44 позивачем у встановленому чинним земельним законодавством порядку право власності на земельну ділянку по вул. Каштановій, 43-Б оформлено не було. Вимога рішення про встановлений трирічний термін забудови не виконана. Тобто, вищевказана земельна ділянка не була оформлена у встановленому порядку та не була використана з тією метою, для якої вона була надана під індивідуальну забудову жилого будинку. В звязку з чим, земельна ділянка вважається такою, що є у власності Новенської селищної ради та перебуває у запасі. Тобто Новенська селищна рада має законні підстави щодо розпорядження цією земельною ділянкою. З 2002 року набув чинності новий Земельний кодекс України. У 2010 році від [PERSON] до Новенської селищної ради надійшла заява про надання земельної ділянки площею 1200,00 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Пунктом 5 рішення № 785 від 27.03.2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200,00 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі селищної ради, яка розташована за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43-Б. Дане рішення прийнято на законних підставах, фактично виконано та втратило силу, підстави для його скасування відсутні. На підставі рішення № 1312 від 20.08.2014 року [PERSON] на законних підставах отримав Свідоцтво про право власності на землю. Тобто, рішення № 1312 від 20.08.2014 року фактично виконано, а тому позовна вимога про його скасування є необґрунтованою. Крім того, відповідач вважає, що позовні вимоги про зобовязання відповідача надати позивачеві дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки та зобовязання затвердити проект землеустрою та надати у власність [PERSON] земельну ділянку не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] (а.с. 81). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2015 року змінено процесуальний статус [PERSON] у даній справі та залучено його до участі у справі в якості співвідповідача, так як позивач заявив таке клопотання (а.с. 100). В судовому засіданні 25.05.2015 року, 22.06.2015 року, 18.08.2015 року, 23.10.2015 року, 21.12.2015 року та 15.01.2016 року відповідач, [PERSON] проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, оскільки вважає, що право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Каштановій, 43-Б набув на законних підставах. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його адвоката, представника відповідача, Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда та відповідача, [PERSON] і [PERSON], показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. [PERSON] рішення Виконавчого комітету Новенської селищної ради народних депутатів Кіровського району м. Кіровограда № 44 від 04.11.1992 року надано земельні ділянки громадянам згідно додаткам, площею 1200,00 кв.м. кожний, зокрема [PERSON] по вул. Каштановій, 43-Б та встановлено термін забудови 3 роки (а.с. 11, 12, 123, 125). На підставі вищевказаного рішення Міським архітектурно-будівельним контролем Управління по містобудівництву, архітектурі, землеустрою та землекористуванню [PERSON] надано дозвіл № 281 на індивідуальне будівництво житлового будинку. Даний дозвіл дійсний до 04.11.1995 року (а.с. 14). Начальником управління по містобудівництву, архітектурі землеустрою та землекористуванню 25.05.1993 року затверджено генеральний план вищевказаної земельної ділянки (а.с. 15). На звернення [PERSON] Управлінням Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області надано відповідь № 8821/04/11-14 від 11.11.2014 року, що згідно земельно-кадастрових даних управління, земельна ділянка за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43-Б зареєстрована в Державному земельному кадастрі згідно рішення сесії Новенської селищної ради за іншою особою. В архіві управління, рішення сесії Новенської селищної ради за 1996 рік щодо передачі у власність [PERSON] земельну ділянку за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43-Б відсутнє (а.с. 8). Виконавчим комітетом Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда на звернення позивача повідомлено № 1023/01-11 від 26.12.2014 року, що за період 1992 року по 2014 рік позивачем у встановленому земельним законодавством порядку не оформлено право власності на земельну ділянку по вул. Каштановій, 43-Б. Оскільки право власності або право користування земельною ділянкою не оформлено, земельна ділянка вважається такою, що перебуває у запасі Новенської селищної ради. Земельна ділянка по вул. Каштановій, 43-Б вже надана у власність [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, питання про надання позивачу земельної ділянки по вул. Каштановій, 43-Б не може бути вирішено (а.с. 16-17). Судом встановлено, що [PERSON] 13.05.2010 року звернувся до селищного голови з заявою про надання земельної ділянки площею 1200 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 51) та з заявою від 20.06.2014 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки по вул. Каштановій, 43-Б (а.с. 52). Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда прийнято рішення № 785 від 27.03.2013 року, в пункті 5 якого зазначено, що [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200,00 кв.м. у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в тому числі по угіддях: 1200,00 кв.м. забудовані землі, під одно та двоповерховою житловою забудовою, за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі, яка розташована за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43-Б (а.с. 21-23). [PERSON] до пункту 11 вищевказаного рішення, громадянам встановлений місячний термін для замовлення виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у субєктів господарювання, які відповідно до законодавства мають право на проведення робіт із землеустрою. Термін дії рішення один рік з дня прийняття даного рішення (пункт 12 рішення № 785 від 27.03.2013 року). Рішенням № 1312 від 20.08.2014 року Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда (а.с. 7) затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1200,00 кв.м. землі одно та двоповерхової житлової забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі Новенської селищної ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: вул. Каштанова, 43-Б, смт. Нове, м. Кіровоград (а.с. 53-76). Надано [PERSON] у власність вищевказану земельну ділянку, кадастровий номер якої 3510166900:09:068:0151. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3501076002014 від 30.05.2014 року, який наданий за заявою відповідача, [PERSON], інформація про зареєстроване право на вищевказану земельну ділянку станови на 30.05.2014 року в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 77). Таким чином, земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Каштанова, 43-Б, кадастровий номер 3510166900:09:068:0151, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,12 га на праві приватної власності на даний час належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 26634633 від 10.09.2014 року (а.с. 136) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26635704 від 10.09.2014 року, наданим Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 137). На час виділення [PERSON] спірної земельної ділянки діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (в редакції 03.07.1992 року). [PERSON] частин 2, 3 статті 3 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) розпоряджаються землею [PERSON] народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві [PERSON] народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Статтею 6 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) зокрема визначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими [PERSON] народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Водночас рішення від 04.11.1992 року за № 44 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» прийнято виконавчим комітетом Новенської селищної ради народних депутатів Кіровського району м. Кіровограда. Доказів передачі повноважень щодо розпорядження земельними ділянками виконавчому комітету суду не надано. [PERSON] до статті 17 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими [PERSON] народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Статтею 19 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року), яка регулювала надання земельних ділянок у користування, передбачено, що сільські, селищні [PERSON] народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. …Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві [PERSON] народних депутатів, підприємства, установи і організації. Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої [PERSON] народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. …До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. [PERSON] місцева [PERSON] народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це [PERSON] народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської [PERSON] народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. [PERSON] статті 22 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. З огляду на викладене, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на момент прийняття рішення Виконавчим комітетом Новенської селищної ради народних депутатів Кіровського району м. Кіровограда № 44 від 04.11.1992 року, повинно було проводитися після прийняття відповідним уповноваженим органом рішення про передачу такої земельної ділянки у власність або права користування і таке право на земельну ділянку виникло б після одержання документа, що посвідчує це право. Крім того, позивач не звертався до селищної ради з заявою та визначеними статтею 19 Земельного кодексу України щодо розробки проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею. Межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Позивач в своїх поясненнях вказував на те, що межі земельної ділянки у відповідності з вимогами законодавства встановлені не були, тобто межі не встановлювались відповідною землевпорядною організацією. Представник відповідача, Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда вказану обставину заперечував, однак доказів встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки, що знаходиться по вул. Каштановій, 43-Б у м. Кіровограді суду не надав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є головою квартального комітету та головою кооперативу повідомив, добре знає позивача, [PERSON] з 1992 року. Повідомив, що на спірній земельній ділянці заведена вода, є фундамент, металевий сарай та будівельні матеріали. Зазначив, що позивач приблизно 2-3 рази на місяць зявлявся на земельній ділянці. Останній раз свідок бачив позивача на земельній ділянці в 2012 та 2013 роках, повідомив, що [PERSON] вкладав кошти в закупівлю дротів для проведення по вул. Каштановій електроенергії, проте до самої ділянки електроенергія не підведена. Додатково свідок [PERSON] зазанчив, що будь-яка приватизація земельної ділянки повинна бути погоджена з сусідами, підписи яких завіряє голова квартального комітету. [PERSON] до свідка з питань приватизації не звертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її земельна ділянка знаходиться межує з земельною ділянкою, яка розташована по вул. Каштановій, 43-Б. Земельну ділянку [PERSON] отримала приблизно в 2008 році та приватизувала, погодивши межі земельної ділянки з сусідами, зокрема і з [PERSON]. Позивач періодично навідувався на земельну ділянку: косив траву, збирав плоди з дерев. На ділянці знаходяться багато будівельних матеріалів, є фундамент. [PERSON] до [PERSON] не звертався та не погоджував приватизацію земельної ділянки по вул. Каштановій, 43-Б. Показання свідків судом до уваги не приймаються, оскільки зміст їх показань не має значення для вирішення даного спору, так як набуття права користування земельною ділянкою регулюється нормами земельного законодавства. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 23 Земельного кодексу України (в редакції 03.07.1992 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними [PERSON] народних депутатів. Разом з тим, з дня прийняття рішення № 44 від 04.11.1992 року по 2013 рік [PERSON] не оформлено право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, державний акт не отримано. [PERSON] довідки № 15 від 13.03.2015 року Квартальним комітетом № 5 Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда, [PERSON] має земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: вул. Каштанова, 43-Б під забудову, якою він безперервно користується з 1992 року по даний час, ним посаджено фруктовий сад, збудовано фундаменти під будинок, гараж, змонтовано металевий сарай, завезені будівельні матеріали за власні кошти, до садиби підведені вода та електроенергія (а.с. 29, 122). В довідці вказаний номер 49-Б, однак сторонами визнається, що вказана адреса зазначена помилково і інформація, викладена в довідці стосується саме спірної земельної ділянки. При цьому, комісією у складі: голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON] та запрошеного [PERSON] проведено обстеження земельних ділянок, наданих громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. У результаті обстеження складено акт від 18.10.2012 року та виявлено, що земельні ділянки по вул. Західна, 52, Каштанова, 43-Б, заростають карантинними шкідливими (амброзія, пирій) та не використовуються за цільовим призначенням. Право користування чи право власності земельними ділянками на час складання акту не оформлено (а.с. 107). Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 27.02.2015 року проведено обстеження незавершеного будівництва в м. Кіровограді, смт. Нове по вул. Каштановій, 43-Б та надано висновок № 1-3151 від 03.03.2015 року (а.с. 26, 128), що при технічній інвентаризації та визначенні вартості встановлено, що обєкт складається з: фундаменту під житловий будинок (літ. А), фундаменту під господарську будівлю (літ. Б, В, Г) та сараю (підведено водопровід, літ. Д). Відсоток готовності незавершеного будівництва становить 4%. З вищевикладеного вбачається, що вимогу рішення № 44 від 04.11.1992 року про встановлення трирічного терміну забудови позивачем не виконано, оскільки власник фундаменту не є власником забудови, а є власником лише будівельних матеріалів. Наданими позивачем фотографіями спростовані і його пояснення щодо наявності на земельній ділянці фруктових насаджень. Частиною 2 статті 158 Земельного кодексу України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, всупереч зазначеним вище нормам земельного законодавства позивачем не доведено правомірності твердження того, що ним набуто право користування спірною земельною ділянкою в м. Кіровограді по вул. Каштановій, 43-Б. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто, до суду має право звернутися з позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері цивільно-правових відносин. Право на звернення до суду з позовом є можливістю фізичних та юридичних осіб ініціювати судове провадження в справі з метою судового захисту їх прав, свобод чи інтересів. Проте, право на звернення до суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплене у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України. Для здійснення судового захисту, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у цивільно-правових відносинах. Як засвідчують матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, позивач реалізував своє право на звернення до суду з позовом, однак, не довів набуття права користування земельною ділянкою. В звязку з чим не набуте право позивача не може бути порушено набуттям права власності на земельну ділянку іншою особою, що в свою чергу унеможливлює зобовязання відповідача, Новенську селищну раду Кіровського району м. Кіровограда вчинити дії, направленні на набуття права власності на спірну земельну ділянку позивачем, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: dismissed