Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук Олександр Анатолійовича, який в процесі судового розгляду уточнила та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 47, 6 кв.м., житловою площею 35, 1 кв.м., що належав померлому [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що позивач у справі, є донькою [PERSON]. 14 лютого 1997 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я своєї дочки [PERSON] на все належне йому майно. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]. Окрім позивача, інших спадкоємців за заповітом та осіб, які згідно зі ст. 1241 ЦКУкраїни мають право на обов'язкову частку немає. У визначений законом строк [PERSON] в особі представника [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дячук Олександра Анатолійовича із заявою про прийняття спадщини за вказаним вище заповітом [PERSON]. 28 липня 2015 року приватним нотаріусом Дячук O.A. заведено спадкову справу № 7/2015. 03 грудня 2015 року в межах даної спадкової справи нотаріусом отримано відповідь з Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», згідно з якою державна реєстрація права власності на будинок №17 по вулиці Без назви у селі Миколаїв Пустомитівського району Львівської області не здійснювалась. 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком O.A. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таку обґрунтовано відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на житловий будинок. 14.02.1997 року [PERSON], реалізувавши своє право на заповіт, здійснив розпорядження майном на випадок своєї смерті на користь своєї доньки [PERSON], а остання реалізувала своє право на прийняття спадщини і повинна набути всіх прав та обов'язків, які були належні її покійному батькові, зокрема, права на спірний будинок, не дивлячись на відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на нього. При вирішенні даної справи суду необхідно врахувати наявність наступних доказів. Право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується записами в будинковій книзі, згідно яких [PERSON] проживав та був зареєстрований (прописаний) в зазначеному будинку з 31.08.1957 р. по 22.09.2011 р. 22.09.2011 р. у віці 86 років, [PERSON] був знятий з реєстрації та 26.09.2011 р. зареєстрований у комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівському геріатричному пансіонаті». Підтвердженням права власності [PERSON]. на згаданий будинок є також відповідь Миколаївської сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл. №100 від 27.04.2016 p., згідно якої житловий будинок [ADDRESS]. згідно записів по господарських книгах числився за померлим [PERSON]. Даний житловий будинок знаходиться на не приватизованій земельній ділянці розміром 0,05 га для ОЖБ, яка рахується за померлим [PERSON] У своїй відповіді Миколаївська сільська рада підтверджує, що [PERSON] був зареєстрований та проживав у вищезгаданому будинку з 1957 р. по 22.09.2011 р. Враховуючи той факт, що спадкове домоволодіння знаходиться в сільській місцевості - у [ADDRESS], те, що житловий будинок побудований ще до 1951 року і відповідно до чинного на той час законодавства не підлягало державній реєстрації, наспірний будинок відсутні правовстановлюючі документи, а [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, наявні підстави для захисту права позивачки шляхом визнання її права власності на цей будинок. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2015 року помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої окрім іншого увійшло право на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 47, 6 кв.м., житловою площею 35.1 кв.м., допоміжною 12.5 кв.м., що підтверджується, будинковою книгою, згідною якої спадкодавець проживав та був зареєстрований у зазначеному будинок, довідкою Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 100 від 27.04.2016 року та витягом з погоспордської книги, згідно яких зазначений житловий будинок значиться за [PERSON]. Технічні характеристики будинку підтверджуються Технічним паспортом на будинок, виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 30.06.2016 року. Згідно заповіту, посвідченого 14.02.1997 року, секретарем Миколаївської сільської ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі № 10, [PERSON] на випадок своєї смерті зроби таке заповідальне розпорядження, все своє майно, де б воно не знаходилось і все те, що за законом матиме право заповідає своїй дочці [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON] та претендують на зазначене майно немає. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Представник спадкоємця [PERSON] - [PERSON] у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини . Однак згідно постанови приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. від 28.03.2016 року № 245/02-31, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON], а саме житловий будинок [ADDRESS], оскільки правовстановлюючі документи на майно відсутні. Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що спадкоємець звернулась до нотаріальної контори у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні нема, а спадкодавець набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 47, 6 кв.м., житловою площею 35, 1 кв.м., однак за життя не зареєстрував своє право на житловий будинок, тому позивач в позасудовому порядку не може реалізувати своє право та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved