Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.1992 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Постановою державного виконавця від 17.12.2008 року з метою виконання виконавчого листа №2-3603 від 02.12.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Херсон, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено його відчуження, а саме будинку [ADDRESS]. Але як вбачається з договору купівлі-продажу будинок [ADDRESS] належить на праві власності виключно [PERSON], а тому постанова державного виконавця є незаконною. На підставі викладеного просила зняти арешт з зазначеного будинку, оскільки його наявність перешкоджає позивачці розпорядитися належним їй майном. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач - державний виконавець ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області в судовому засіданні позов не визнав, оскільки за даними ВДВС арешт накладався на все майно, нележне боржнику [PERSON] за виконавчим провадженням. У постанові про арешт майна боржника зазначена була адреса проживання [PERSON]: [ADDRESS], а не місце його знаходження. Відомостей про накладання арешту на будинок за зазначеною адресою у ВДВС згідно даних Державного реєстру відсутні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 17.12.2008 року з метою виконання виконавчого листа №2-3603 від 02.12.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Херсон, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено його відчуження. У цій постанові зазначена адреса проживання боржника, а саме, будинок [ADDRESS], що відповідає адресі реєстрації згідно паспортних даних. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.12.1992 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Також, з наданих державним виконавцем ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області документів, а саме: Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 05.06.2014 року вбачається, що стосовно [PERSON] у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відомості відсутні. Зважаючи на те, що будинок [ADDRESS] не належить і не належав на праві власності [PERSON], а належить [PERSON], а також те, що стосовно [PERSON] у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відомості щодо обтяжень будь-якого майна, у тому числі спірного будинку, відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зняття арешту з будинку [ADDRESS].

Outcome: dismissed