Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив та в остаточному варіанті просить визнати незаконним та скасувати рішення (розпорядження) органу приватизації Житомирської міської ради від 13.04.2016 року №64176, яким вирішено передати [PERSON] квартиру [ADDRESS] у її приватну спільну сумісну власність разом з іншими співвласниками; визнати недійсним свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 13.04.2016 року, видане Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради в частині, що стосується [PERSON] ; скасувати рішення та запис державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради, індексний №29791876 від 27.05.22016 року, в частині реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . При цьому посилається на те, що відповідач на час приватизації квартири [ADDRESS] вже реалізувала своє право отримавши безоплатно частку у будинку [ADDRESS] , як член сім`ї своєї матері [PERSON] та не повідомивши про це позивача та орган приватизації, що потягнуло в свою чергу незаконну безоплатну передачу частки в квартирі, де вони наразі є співвласниками. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.01.2021 року, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 23.02.2021 року до суду від представника відповідача адвоката Карпішина С.В. надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, а представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову та застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Представник відповідача Житомирської міської ради в судовому засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] та приватизована відповідно до розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради №18000 від 13.07.1995 року. Загальна площа приватизованого житла становила 33,3 кв.м., при цьому житлові чеки на приватизацію буди використані частково. Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 13.04.2016 року, виданого Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказана квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 79,2 кв.м. Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку 27.05.2016 року за індексним номером 29791876. Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі по тексту - Закон), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ст. 3 Закону у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до пунктів 1, 5 ст. 5 Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Конституційним Судом України 10.06.2010 року ухвалено рішення у справі №1-38/2010 за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (справа про безоплатну приватизацію житла). Відповідно до вищезазначеного рішення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо зокрема, громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Як вбачається з додатку до розпорядження про приватизацію №64176 від 13.04.2016 року, а саме розрахунків площі квартири (будинку), що безоплатно приватизується, загальна площа квартири 79,2 кв.м.; кількість мешканців у квартирі [INFO] ; розмір загальної площі, що підлягає передачі згідно із Законом: 94,0 - 16,65 = 77,35 кв.м. [PERSON] частково використала право на приватизацію № [NUMBER] в обсязі 16,65 кв.м. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була приватизована відповідно до вимог Закону і відповідач [PERSON] використала своє право на приватизацію загальної площі в кількох квартирах державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми в повному обсязі один раз, а тому така приватизація не є повторною. Посилання позивача на те, що відповідач на час приватизації квартири [ADDRESS] вже реалізувала своє право та не повідомила про це його та орган приватизації є безпідставним та спростовується матеріалами справи. Крім того, позивачем в позовній заяві взагалі не зазначено, які його законні права та інтереси порушені відповідачами під час приватизації вищезазначеної квартири, а спору про визнання ордеру на проживання недійсним між сторонами не має. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для визнання незаконним та скасування рішення (розпорядження) органу приватизації про передачу [PERSON] квартири у спільну сумісну власність разом з іншими співвласниками та задоволення пов`язаних з цією вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд частково стягує з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн., оскільки заява про виклик свідків не складалась та не подавалась до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved