Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № б/н від 26.10.2010 року в сумі 22604,83 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.10.2010 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання, просить стягнути заборгованість в сумі 22604,83 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, 03.06.2015 року направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 26.10.2010 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником боргових та інших обовязків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач припинила належним чином виконувати свої зобовязання, в результаті чого, станом на 31.01.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 22604,83 грн., з яких 12577,81 грн. заборгованість по кредиту, 8293,13 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 181,28 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 1052,61 грн. відсоткова складова. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, зважаючи на ступінь виконання основного зобов'язання за кредитними договорами, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити суму пені до 50,00 грн. та суму штрафу до 100,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 21020,94 грн. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial