Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4598634 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) від 20.10.2015 року в розмірі 4958,18 грн. Позов мотивує тим, що 20.10.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 4598634 про встановлення ліміту кредитування в сумі 30000 грн., на строк 12 місяців та умовах визначених договором та тарифами банку для тарифного пакету SMART, на умовах якого обслуговується рахунок № [NUMBER]. Відповідачу надано обумовлений кредит. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 4958,18 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2015 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір № 4598634 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) (а.с. 9-10). Згідно п. 1.3, 1.5, 1,16 кредитного договору, [PERSON] встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку № [NUMBER] у розмірі 30000 грн., терміном на 12 календарних місяців з процентною ставкою 30% річних при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джелед зазначених у п. 1.2 договору за один календарний місяць в сумі, що становит або перевищує 1000 грн. Умовами зазначеного договору порядок повернення кредиту, сплата процентів за його користуваннята, визначені інші платежі, які здійснюються в порядку та умовах зазначених у договорі. Позивач виконав взяті на себе договором зобов'язання, а відповідач у період з березня 2016 року по вересень 2016 жодних операцій по рахунку не проводив, допустив прострочення по сплаті відсотків за користування кредитом та комісії за адміністрування кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4958,18 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с. 17-34) Як вбачається з розрахунку заборгованості, така складається по тілу кредиту - 3713,54 грн., прострочених відсотках - 716, 33 грн., нарахованих відсотках - 187,43 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 127, 88 грн. та пені в розмірі 213 грн. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення № 55809821 від 08.11.2016 року (а.с. 3), позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved