Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №207039 від 20.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 95000 грн. на термін п.1.3 Договору та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 26.01.2016 року має заборгованість 524329,95 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 75872,53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 190497,67 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 257959,75 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 138269,34 грн., яка була задоволена рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області № 5-520/2011 від 16.02.2012 року з відповідачки на користь позивача, різниця становить 386060,61 грн.; а також штрафи відповідно до п. 6.6 Договору: штраф (фіксована частина) 250,99 грн., штраф (процентна складова) 19303,03 грн. Отже до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 405613,64 грн. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивача\~ позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши представника відповідача, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею\~ 61 цього Кодексу.\~ Судом достовірно встановлено, що\~20.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № 207039, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 95000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2012 р.\~ У встановлений договором строк\~ відповідачка зобовязання не виконав, в звязку з чим станом на 24.01.2011 року має заборгованість 138269,34 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 78022,53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 39880,09 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13544,37 грн., а також штрафи відповідно до п.п.6.6 договору: штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна частина) 6572,35 грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 16.02.2012 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №207039 від 20.07.2007 року в розмірі 138269,34 грн. (сто тридцять вісім тисяч двісті шістдесят девять гривень тридцять чотири копійки). З огляду на викладене, а також на те, що у відповідності до розяснень п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, але про стягнення яких банк з відповідним позовом до суду не звертався. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», заявлених у відповідності до ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed