Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цією заявою і вказав, що 24.10.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 28042/31/к на споживчі цілі, відповідно до якого позичальник отримав 35 000,00 грн. строком на 36 місяців з 24.10.2012 року по 24.10.2015 року, зі сплатою за користування кредитом 24% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання даного кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 38 % річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця. Кінцевим строком погашення кредиту було визначено 24.10.2015 року (п.1.3. та п.7.1. кредитного договору). Відповідно до п.1.6. кредитного договору за надання кредитодавцем позичальнику супутніх послуг, які повязані з отриманням та обслуговуванням кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю плату згідно тарифів, зазначених у додатку №1, що є невідємною частиною кредитного договору. Сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість супутніх послуг та інших фінансових зобовязань позичальника, які повязані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, визначені в додатку № 1, що є невідємною частиною договору (п.1.7. кредитного договору). Згідно п.1.1. договору поруки № 28042/31/пр. від 24.10.2012 року забезпеченням виконання зобовязань позичальника за вищезазначеним кредитним договором є порука [PERSON]. Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за надані послуги по обслуговуванню кредиту, неустойку (пеню, штраф) за відшкодування збитків, передбачених у кредитному договорі. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором станом на 28.03.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 17 243,96 грн., що складається з: простроченої заборгованості по кредиту в сумі 8 942,96 грн., прострочених відсотків по кредиту в сумі 2 964,54 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 358,35 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 370,79 грн., суми штрафу за неналежне виконання умов договору в сумі 10% від суми отриманого кредиту згідно умов кредитного договору п.6.4, що становить 3 500,00 грн., а також заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції, стаття 625, п. 2 ЦК України 107,32 грн.. Намагаючись в досудовому порядку вирішити питання про повернення відповідачами заборгованості, позивачем було направлено листи на адресу відповідачів, в яких доводилось до їх відома сума заборгованості по кредитному договору та по відсотках за користування кредитом. Також, як зазначає позивач, з відповідачами проводились зустрічі та телефонні переговори працівниками банку, однак, відповідачі не відреагували на вказані листи та претензії. В звязку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 17 243,96 грн., а також судовий збір в сумі 1 378,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але суду надав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Також просив стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» витрати в сумі 630 грн., повязані із розміщенням оголошення про виклик до суду відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись за допомогою засобів масової інформації, а саме оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 94 від 20 травня 2016 року. Заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у їх відсутність не надали, позов не оспорили. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Оглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2.5 договору погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника, вказаний в п.2.3. договору, грошових коштів в сумах та в терміни, визначених в Додатку №1 (а.с.4). Відповідно до п.6.2., п.6.3. та п.6.4. кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. За прострочення позичальником визначеного договором строку сплати нарахованої комісії в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. За прострочення позичальником визначеного договором строку повернення кредиту в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Відповідно до п.6.4. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п.5.2.3., 5.2.4. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання.(а.с.5 на звороті). Відповідно до ст.509 ЦК України між сторонами виникло зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обовязку. Згідно з положень ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; ч. 1 ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; ч. 2 ст. 553 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 28042/31/к від 24.10.2012 року, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 35 000,00 грн. та зобовязався використати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (терміни) визначені договором, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.4-6). Як вбачається із додатку №1, який є невідємною частиною кредитного договору, розраховано вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань позичальника, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (а.с.6 на звороті-8). Станом на 28.03.2016 року заборгованість по кредиту складає 17 243,96 грн. (а.с.10). Відповідно до копії договору поруки № 28042/31/пр від 24.10.2012 року відповідач [PERSON] виступила поручителем перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 28042/31/к від 24.10.2012 року (а.с.13-14). Як видно з копій листів - повідомлень про наявність несплачених чергових платежів за кредитом, про необхідність дострокового повернення заборгованості за кредитним договором та про необхідність виконання зобовязань за договором поруки, відповідачам направлялись вказані листи із вимогами погасити суму заборгованості за кредитним договором (а.с.16-18). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 71708 від 29.03.2016 року (а.с.1), а також витрати за розміщення оголошення в газеті в сумі 630 грн., згідно платіжного доручення № 1111 від 17.05.2016 року. Відповідно до ст.ст. 26, 527, 549, 551, 610, 612, 614, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved