overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 16.06.2000 року між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають двох спільних дітей, а саме: сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримав, а відповідач позовні вимоги визналав повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 16.06.2000 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №11. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 16.09.2008 року між ним та [PERSON] Крім того, просить спільну дитину [PERSON] залишити на подальше проживання разом із відповідачем та стягнути із [PERSON] на його користь витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 16.09.2008 року, який зареєстрований Камянобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №222. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №304310 від 08.04.2014 року вбачається, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 17 жовтня 1987 року між ним та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що протягом останніх двох років сімейне життя між подружжям погіршилося, через різні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті постійних сварок віддалилися одне від одного, втратили можливість зберегти сім'ю. Позивач надав суду заяву, у якій просять розглядати справу за своєї відсутність, позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 17.10.1987 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2241 /а.с.5/. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 20.05.2011 року між ним та [PERSON], а малолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити з матір'ю. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 20.05.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №540. /а.с. 4/ Зі змісту копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2011 року вбачається, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. /а.с. 5/ Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 21.06.1992 року між ним та [PERSON] Крім того, просить спільного неповнолітнього сина залишити проживати із відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають сина [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO]. Вказав, що сторони, починаючи із грудня 2015 року, проживають окремо, за таких обставин збереження шлюбу неможливе та примирення між подружжям недоцільне. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 21.06.1992 року, який зареєстрований Житомирським міським відділом записів актів цивільного стану , актовий запис №939. /а.с. 5/ Зі змісту копії свідоцтва про народження серії І-ТП №107089 від 07.06.2000 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] Нікіти Андрійовича, [INFO]. /а.с. 6/ Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 25.08.2012 року між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають доньку [PERSON]. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Окрім того, зазначив, що протягом 18 місяців сторони поживають окремо. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 25.08.2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1224. /а.с. 3/ Зі змісту копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2012 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. /а.с. 4/ Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 28.08.2008 року між ним та [PERSON], а малолітню доньку Мію, [INFO] залишити на проживання із матірю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають доньку Мію, [INFO]. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. Окрім того, зазначив, що із березня 2015 року сторони поживають окремо. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 28.08.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1425. /а.с. 10/ Зі змісту копії свідоцтва про народження серії 1-ТП №170982 від 30.05.2012 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. /а.с. 5/ Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 29.07.2006 року між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказав, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони протягом останніх двох років проживають окремо. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 29.07.2006 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1164. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ТП №217659 від 20.05.2014 року вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за якою просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 64\~486,48 грн. та судовий збір. \~ \~ \~ \~Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вкуазаним позовом, просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований 10.09.2011 року між сторонами, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалось, шлюбні стосунки не підтримують більше 4 місяців. В судовому засіданні позов позивач підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 10.09.2011 року. На період розгляду справи шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved