Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір № б/н від 16.12.2008 року, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 350,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит, шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.01.2017 року заборгованість [PERSON] складає 13781,73\~грн. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят одна грн. 73 коп.) з яких: - 228,15 грн. заборгованість за кредитом; - 9472,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3186,64 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 644,37 грн. штраф (процентна складова). Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 13781,73\~грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду по справі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, до суду повернувся конверт з судовою повіткою, з відміткою про відмову від отримання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. Між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір № б/н від 16.12.2008 року, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 350,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердили свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит, шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.01.2017 року заборгованість [PERSON] складає 13781,73\~грн. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят одна грн. 73 коп.) з яких: - 228,15 грн. заборгованість за кредитом; - 9472,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3186,64 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 644,37 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором більш ніж на 120 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). Враховуючи вищевикладене та положення ст. 61 Конституції України суд вважає що вимоги позивача про стягнення штрафів: 250,00 грн. (фіксована складова) та 644,37 грн. (процентна складова) не підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини по справі, положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір усіх складових заборгованості, бездіяльність самого позивача протягом тривалого строку свідчить про те, що він не вживав заходів щодо стягнення сум заборгованості, сприяючи збільшенню штрафних санкцій за зобовязаннями,

Outcome: partial