Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому після уточнень посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група в особі [PERSON], який діяв на підставі довіреності та [PERSON] 25.03.2014 року було укладено договір купівлі-продажу квартири № 54, що знаходиться у будинку № 2/1 секція № 2, розташованому в м. Ірпінь, по вул. Карла Маркса. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 167. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі (ч.2 ст. 203 ЦК України). Ст. 204 ЦК України встановлює презумпцію правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що формально між сторонами по справі склалися цивільно-правові відносини, захист майнових прав та інтересів позивача можливий лише шляхом визнання у судовому порядку недійсності укладеного правочину. Позивач вказує, що як вбачається із п. 3 договору відповідач в безготівковій формі вніс на рахунок позивача № 26507151549, відкритий в АБ Укргазбанк всю суму коштів, визначену п. 3 Договору, а саме 399\~200,0 гривень до моменту підписання даного договору, що повністю не відповідало дійсності та було відомо як представнику продавця, так і відповідачу по справі, адже жодних квитанцій на підтвердження сплати відповідачем коштів немає. Як вбачається із довідки № 79 від 07.05.2015 року грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ Фордон Есет Менеджмент за вказаним Договором не надходили ні на момент підписання договору, ні на день подання позовної заяви. Тобто, відповідачем порушено вимоги статті 203, частині 1 статті 215 ЦК України так як з його боку правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним сплату продавцю за придбану квартиру коштів, а тому згідно з вимогами ст. 215 ЦК України позивач вважає, що є всі законні підстави визнати цей договір як оспорюваний правочин, недійсним. Також позивач вказує, що відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, договір купівлі-продажу за своєю правовою природою є відплатним договором, а отже обумовлення сторонами вартості майна є істотною умовою договору. Як вбачається із п. 3 договору відповідач в безготівковій формі вніс на рахунок позивача № 26507151549, відкритий в АБ Укргазбанк всю суму коштів, визначену п. 3 Договору, а саме 399\~200,0 гривень до моменту підписання даного договору. Дане застереження зроблене спільно представником позивача [PERSON] та відповідачкою, повністю не відповідає дійсності, адже жодних оплат вартості квартири з боку відповідача зроблено не було. Фактично, представник позивача [PERSON] за попередньою домовленістю з покупцем [PERSON], з метою незаконного заволодіння спірною квартирою уклали договір, згідно якого до відповідачки перейшло право власності на спірну квартиру, а продавець ТОВ Фордон Есет Менеджмент , що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група жодних грошових коштів за спірну квартиру не отримав. Вказує, що представник позивача [PERSON] при укладенні спірного договору усвідомлював, що вчинює правочин всупереч інтересам довірителя, адже відчуження спірної квартири відбулося безоплатно, що повністю не відповідає приписам ст. 655 ЦК України, яка відносить договір купівлі-продажу до відплатного договору та внутрішній волі позивача. Зі свого боку покупець [PERSON], укладаючи спірний договір, безпосередньо знала, що нею жодні грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача згідно умов договору купівлі-продажу не сплачені. Крім того, представник [PERSON] та покупець [PERSON] на виконання їх зловмисної домовленості безпосередньо розуміли, що їх спільні дії порушують права та інтереси позивача та не відповідають внутрішній волі позивача, адже довіреність від 26.09.2013 року за реєстровим номером 2138 надавала представнику [PERSON] лише право на продаж квартир. У п. 13 спірного договору представник [PERSON] та покупець [PERSON] спільно зауважили, що розуміють природу правочинну, свої права та обовязки за договором, при укладенні цього договору не приховують факти, які б мали істотне значення та були свідомо ними приховані і усвідомлюють, що надання неправдивої інформації, відповідальність щодо якої не встановлена в договорі, тягне за собою правові наслідки, передбачені чинним законодавством України. З зазначеного постає, що представник [PERSON] та [PERSON] розуміли природу спірного договору, тобто його оплатність, але у звязку із існуванням їх зловмисної домовленості, свідомо допустили укладення незаконного правочину, який не відповідає внутрішній волі довірителя та вчинений з метою завдання останньому шкоди. Окрім того, про існування зловмисної домовленості між представником [PERSON] та покупцем [PERSON] свідчить і п. 5 спірного договору, згідно якого представник підтвердив факт повного розрахунку за продану квартиру та факт відсутності до покупця претензій грошового характеру, хоча ні представник [PERSON], ні покупець [PERSON] не можуть підтвердити належними доказами обставину того, що вартість спірної квартири оплачена у безготівковому порядку за рахунок продавця в АБ Укргазбанк № 26507151549 до підписання спірного договору, тобто до 25.03.2014 року. Вказує, що з огляду на те, що в Державному реєстрі прав, власником майна на підставі оскаржуваного договору значиться [PERSON], у позивача існує право на відновлення в Державному реєстру прав запису про те, що власником майна є ТОВ Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група та скасування на підставі рішення суду запису про державну реєстрацію прав на спірну квартиру за [PERSON] В звязку із викладеними обставинами позивач просив визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири № 54, що знаходиться у будинку 2/1, секція № 2, розташованому в м. Ірпінь по вул. Карла Маркса від 25.03.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 167, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група в особі представника [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26.09.2013 року (за р. н. 2138) та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER]; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію та рішення про державну реєстрацію прав на квартиру № 54, що знаходиться у будинку 2/1, секція № 2 за [PERSON], а також інші записи, що виникли у звязку з укладенням договору купівлі-продажу квартири № 54, що знаходиться у будинку 2/1, секція № 2, розташованому в м. Ірпінь по вул. [PERSON] від 25.03.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 167, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група в особі представника [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26.09.2013 року (за р. н. 2138) та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], відновивши запис про право власності на квартиру № 54, що знаходиться у будинку 2/1, секція № 2, розташованому в м. Ірпінь по вул. Карла Маркса за Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС № 523630, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області [PERSON], 15.02.2014 року, індексний номер: 17839311; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група всі судові витрати. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмову заперечення, заперечував проти задоволення позову та просив у позові відмовити. Співвідповідач - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група в особі [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що зареєстрований за адресою Україна, [ADDRESS], який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26.09.2013 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 2138 (продавець) та громадянкою України [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що зареєстрована за адресою Україна, [ADDRESS] (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу квартири, згідно з умовами якого продавець продав, а покупець купив цілу квартиру за номером 54, що знаходиться у будинку за номером 2/1, секція № 2, розташованому по вулиці Карла Маркса в місті Ірпінь, Київська область, Україна. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Іріпнського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 167. Пунктом 3 даного договору визначено, що продаж вчинено за 399\~200,0 гривень, які продавець отримав від покупця повністю в безготівковій формі на рахунок № 26507151549, відкритий в АБ Укргазбанк до підписання цього договору. Пунктом 5 даного договору визначено, що представник продавця своїм підписом на даному договору підтверджує факт повного розрахунку з ним за продану квартиру та відсутність щодо покупця претензій грошового характеру. Встановлено, що згідно довідки ТОВ Фордон Есет Менеджмент від 07.05.2015 року № 79 ТОВ Фордон Есет Менеджмент (ПЗНВІФ Ірпінська інвестиційна група) підтверджує те, що від [PERSON] на рахунок фонду не надходило жодних грошових коштів за купівлю будь-якої квартири. Згідно довідки від 25 листопада 2015 року № 353/07-1-2905 Лівобережне відділення № 53 АБ Укргазбанк повідомляє, що на поточний рахунок ТОВ Фордон Есет Менеджмент (код ЄДРПОУ 33785052), що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група № 26507151549 в національній валюті України за період з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року грошові кошти в сумі 399\~200,0 гривень як оплата згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.03.2014 року від [PERSON] (код ІПН [NUMBER]) не надходили. Встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.02.2014 року індексний номер 17839311, виданого реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, державний реєстратор [PERSON], квартира № 54 у будинку 2/1, секція 2 по вулиці Карла Маркса в м. Ірпені Київської області зареєстрована на праві власності за ТОВ Фордон Есет Менеджмент (код ЄДРПОУ 33785052). Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідків [PERSON], [PERSON], матеріалами справи. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що в кінці 2013 року він отримав від [PERSON] розпорядження про оформлення на [PERSON] або його представника кв. № 54 на 10 поверсі будинку № 2 по вул. К. Маркса 2/1. [PERSON] йому письмово підтвердив повний розрахунок за земельну ділянку по вул. К. Маркса, 2-л та 2-т. Після отримання розпорядження до нього підійшов [PERSON], він є рідним братом [PERSON], запропонував йому оформити цю квартиру на батька [PERSON], але на момент оформлення квартири [PERSON] сказав, що батько в цей день не може і будемо оформляти на [PERSON] 25.03.2014 року було погоджено дату оформлення договору. 25.03.2014 року в нотконтору до приватного нотаріуса [PERSON] були передані сі правовстановлюючі документи для оформлення цієї квартири. 25.03.2014 року був укладений договір. Він, маючи письмове розпорядження про повний розрахунок та усні розпорядження директора Фордон [PERSON] про необхідність оплати за оформлення цього договору нотаріальних послуг, листа та інших послуг , після заключення договору він взяв у нотаріуса рахунок за оплату всіх цих послуг і цей рахунок 26.03.2014 року був оплачений. Пояснив, що п. 3 договору передбачав, що [PERSON] внесла кошти до моменту підписання цього договору. Він міг підписати у відповідності до договору. Це не одна квартира, яку родина Павленко оформляла. Він не отримував ніяких готівкових коштів від [PERSON]. Звіт по договору ним керівництву Фордон не направлявся. [PERSON] разом з [PERSON] були засновниками та фактичними розпорядниками коштів і майна фонду Ірпінська інвестиційна група. Вартість квартири напевно відповідала ринковій вартості. Підписуючи договір він бачив оціночну вартість квартири. Ключів від квартири він [PERSON] не передавав. До цього він [PERSON] не знав. Він визнає текст даного договору, це є типовою формою договору, також було з іншими особами укладено багато таких договорів. Він не володів інформацією про те, чи фактично поступали кошти чи не поступали на рахунок підприємства, він був представником, який згідно розпоряджень керівництва повинен був підписати договір. Факту розрахунку за цю квартиру йому на час підписання договору відомо не було. [PERSON], будучи допитана в судовому засіданні як свідок, суду пояснила, що на початку 2014 року вони з батьками вирішили придбати квартиру, цим займався її брат, який знайшов квартиру в м. Ірпені по вул. К. Маркса. Вони вирішили придбати квартиру. Пояснила, що вони з батьком 25.03.2014 року поїхали до нотаріуса [PERSON], батько був в машині, а вона зайшла до приміщення нотаріуса і вона передала гроші [PERSON] Подробиць передачі грошей вона не памятає, сплачено було 399\~200 грн. за квартиру та 7% податку, загальну суму вона не памятає. Після цього в присутності нотаріуса вони підписали договір. Нотаріус перед підписанням договору перевірив її паспорт та повноваження [PERSON]. Її брат [PERSON] домовлявся з представником Фордон про те, що гроші вона принесе, а [PERSON] вносить їх на розрахунковий рахунок. Пояснила, що вона не перевіряла повноважень [PERSON]. Передаючи гроші вона не вдавалася в подробиці. Письмовий доказ про отримання [PERSON] коштів від неї їй не надавався. Вона підписувала договір за домовленістю її брата [PERSON] з представником Фордон Есет. У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група в особі [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що зареєстрований за адресою України, [ADDRESS], який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 26.09.2013 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 2138 (продавець) та громадянкою України [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що зареєстрована за адресою Україна, [ADDRESS] (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу квартири, згідно з умовами якого продавець продав, а покупець купив цілу квартиру за номером 54, що знаходиться у будинку за номером 2/1, секція № 2, розташованому пор вулиці Карла Маркса в місті Ірпінь, Київська область, Україна. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Іріпнського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 167. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, посилається на те, що як вбачається із п. 3 договору відповідач в безготівковій формі вніс на рахунок позивача № 26507151549, відкритий в АБ Укргазбанк всю суму коштів, визначену п. 3 Договору, а саме 399\~200,0 гривень до моменту підписання даного договору, що повністю не відповідало дійсності та було відомо як представнику продавця, так і відповідачу по справі, адже жодних квитанцій на підтвердження сплати відповідачем коштів немає. Як вбачається із довідки № 79 від 07.05.2015 року грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ Фордон Есет Менеджмент за вказаним Договором не надходили ні на момент підписання договору, ні на день подання позовної заяви. Тобто, відповідачем порушено вимоги статті 203, частині 1 статті 215 ЦК України так як з його боку правочин не був спрямований на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним сплату продавцю за придбану квартиру коштів, а тому згідно з вимогами ст. 215 ЦК України позивач вважає, що є всі законні підстави визнати цей договір як оспорюваний правочин, недійсним. Разом із цим під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що укладення оспорюваного позивачем правочину - договору купівлі-продажу квартири від 25 березня 2014 року не було спрямоване на реальне настання тих правових наслідків, що обумовлені ним сплату продавцю за придбану квартиру коштів. Як посвідчила в судовому засіданні відповідачка [PERSON], будучи допитана як свідок, вона з батьком 25.03.2014 року поїхали до нотаріуса [PERSON], вона зайшла до приміщення нотаріуса і вона передала гроші [PERSON] та нею сплачено було 399\~200 грн. за квартиру та 7% податку , загальну суму вона не памятає; її брат [PERSON] домовлявся з представником Фордон про те, що гроші вона принесе, а [PERSON] вносить їх на розрахунковий рахунок. Крім того, під час розгляду справи не було встановлено беззаперечних обставин, які б свідчили про те, що оспорюваний позивачем правочин - договір купівлі-продажу квартири від 25 березня 2014 року був укладений представником позивача [PERSON] за попередньою домовленістю з покупцем [PERSON] з метою незаконного заволодіння спірною квартирою, згідно якого до відповідачки перейшло право власності на спірну квартиру, а продавець ТОВ Фордон Есет Менеджмент, що діє в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Ірпінська інвестиційна група жодних грошових коштів за спірну квартиру не отримав, а також того, що представник позивача [PERSON] та покупець [PERSON] на виконання їх зловмисної домовленості безпосередньо розуміли, що їх спільні дії порушують права та інтереси позивача та не відповідають внутрішній волі позивача. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] беззаперечених доказів про існування між ними особисто будь-якої домовленості при укладенні договору купівлі-продажу та форми розрахунків за спірну квартиру не встановлено. Під час розгляду справи представником позивача було повідомлено суду про те, що у провадженні Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015110040002256 від 25.09.2015 року відносно [PERSON] та в рамках проведення даного досудового розслідування оригінали купівлі-продажу квартир, у тому числі й договору купівлі-продажу квартири від 25.03.2014 року з [PERSON] для проведення почеркознавчої експертизи були надані зі зразками підпису [PERSON] слідчому. Разом із цим, в судовому засіданні ні позивачем, ні відповідачем не було надано доказів того, що спірна квартира № 54, що знаходиться у будинку № 2/1, секція 2, розташованому по вулиці К. Маркса в місті Ірпені Київської області зареєстрована на праві власності за відповідачкою [PERSON] Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 16, 203, 208, 215, 232, 387, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed