Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на його утримання, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є непрацездатним, а його син не надає йому належної матеріальної підтримки. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з вимогами ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином враховуючи, що відповідач по справі має змогу сплачувати аліменти, працює, фізично здоровий, а тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання батька мають становити 1/8 частину від усіх видів його заробітку (доходу), з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved