Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, [PERSON] звернулася до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району із заявою про призначення державної допомоги сім`ям. Відповідно до норм чинного законодавства на підставі рішення від 21.08.2017 року, відповідачу була призначена допомога на період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року у розмірі 1422 грн. 09 коп. З 01.12.2017 року по 31.01.2018 року, на підставі розпорядження від 23.11.2017 року, було проведено перерахунок та розраховано допомогу в розмірі 1500 грн. 18 коп. З листа Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя від 11.12.2017 року було виявлено, що [PERSON] мала статус безробітного з 03.02.2017 року, 08.11.2017 року реєстрацію припинено. Виплату державної допомоги було припинено з 01.12.2017 року, з місяця, що настає за місяцем в якому припинено реєстрацію безробітного. Але, відповідачу вже було проведено нарахування та виплата коштів за грудень 23017 року та січень 2018 року у сумі 3000 грн. 36 коп. З метою повернення надмірно виплачених бюджетних коштів відповідачу надіслано рекомендованою кореспонденцією, повідомлення про відшкодування надмірно виплачених бюджетних коштів. Відповідачкою добровільно повернуто надмірно виплачених бюджетних коштів на суму 2200 грн. 24 коп. Залишок надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги за період з 01.12.2017 року по 31.01.2018 року складає 800 грн. 12 коп., яку позивач просить стягнути у судовому порядку, а також судовий збір. Ухвалою від 01.06.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, поважну причину не явки суду повідомили про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом 12.08.2021 року, о 08-50 годині, шляхом розміщення 11.06.2021 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що згідно заяви та декларації [PERSON] (а.с. 7, 8), відповідно до рішення від 21.08.2017 року (а.с. 11 зворотна сторона) згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, у розмірі 1422 грн. 09 коп. Згідно розпорядження на перерахунок державної соціальної допомоги від 23.11.2017 року, допомогу розраховано в розмірі 1500 грн. 18 коп. (а.с. 13). З листа Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя від 11.12.2017 року було виявлено, що з 08.11.2017 року [PERSON] припинено реєстрація статусу безробітного (а.с. 14). Згідно рішення про призначення державної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 15.02.2018 року [PERSON] виплати припинені з 01.12.2017 року (а.с. 15). Відповідно до довідки № 3965 [PERSON] нарахована та виплачена виплата за грудень 2017 року та січень 2018 року у сумі 3000 грн. 36 коп. (а.с.18). Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району направлено відповідачці повідомлення про повернення надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до заяви від 26.02.2018 року, [PERSON] зобов`язалася повернути надміру кошти до 20.05.2018 року (а.с.19). Станом на 21.05.2021 року відповідачем в добровільному порядку були повернуті кошти у сумі 2200 грн. 24 коп., що підтверджується виписками по рахунку від 03.04.2018 року, 11.05.2018 року. Залишок неповернутих коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.12.2017 року по 31.01.2018 року становить 800 грн. 12 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 17). Згідно із ст. 10 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» покриття витрат на виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету до місцевих бюджетів». Тобто, відповідачці були виплачені кошти з Державного бюджету. В даному випадку присутній інтерес держави щодо повернення бюджетних коштів до Державного бюджету. Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» - державна соціальна допомога призначається на шість місяців і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які мають середньомісячний сукупний дохід сім`ї, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Порядок призначення і виплати державної допомоги та перелік необхідних документів встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям». Відповідно до п. 25 Порядку 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев`ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. N 198 ( 198-2013-п ) (Офіційний вісник України, 2013 р., N 26, ст. 859), - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплачених відповідачу коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач і звернувся з відповідним позовом до суду. Наведені вище обставини свідчать про те, що є перешкода проведенню державної політики в частині розподілення бюджетних коштів для виплати державних допомоги сім`ям з дітьми і не сприяє ефективному проведенню державної соціальної політики в напрямку захисту населення, тобто завдає шкоди державі. Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн. .

Outcome: approved