Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір довічного утримання №348 від 20.04.2017р., укладений між [PERSON] та [PERSON], застосувати наслідки недійсності правочину, стягнути з відповідача на його користь 60\~000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.12.2017р. вказаний позов задоволено частково. Визнано недійсним договір довічного утримання №348 від 20.04.2017р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати сплачений судовий збір в сумі 1136 грн. 50 коп. В решті позову - відмовити. Однак, при його ухваленні судом не було вирішено вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, у зв»язку із чим виникла необхідність в ухвалення додатковго рішення в цій частині позовних вимог. Предстаник позивача подав заяву у якій не заперечив проти ухвалення додаткового рішення, прсить розглянути питання у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти ухвалення додаткового рішення, оскільки вважає, що судом прийнято рішення по суті усіх вимог, а відтак, ухваленням додаткового рішення буде змінено рішення від 04.12.2017р. Крім того, вважає. що вказана вимога щодо застосування наслідків недійсності правочину позивачем жодним чином не обгрунтована. Інші учасники процесу в судове засідання не з»явились, хоча належним повідомлявся про час та місце розгляду, крім того, згідно ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов»язковою. Заслухавши пояснення представника відповідача, оглянувши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким у зазначеній позовній вимозі слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.216 Цивільного кодексу Україги недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Виходячи із зазначеного положення законом визначено декілька видів наслідків недійсності правочину. Як вбачається із змісту позову позивачем заявлено про застосування наслідків недійсності правочину, однак, не обгрунтовано які саме наслідки недійсності правочину просить застосувати позивач, не заявлено про представником позивача про таке і в судовому засіданні. Виходячи із принципу дизпозитивності процесу, а також зважаючи на передбачену законом можливість заявлення вимог про повернення отриманого за недійсним договором, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимоги про застосування налідків договору на даний час відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Outcome: dismissed