Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відшкодування майнової шкоди в розмірі 5000 гривень та стягнення з відповідача [PERSON] 5000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] і третя особа [PERSON], будучи службовими особами відповідача публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», шляхом обману заволоділи її грошовими коштами у сумі 5000 гривень. Винність працівників відповідача у скоєнні злочину відносно неї стверджується вироком Личаківського районного суду м. Львова від 9 березня 2017 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року. Посилаючись на\~ст. 1172 ЦК України\~вважає, що завдану майнову шкоду повинен нести відповідач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Крім того, зазначає, що є особою похилого віку, пенсіонеркою, потребує періодичного лікування, а незаконне заволодіння її коштами спричинило їй моральні страждання, погіршення стану здоровя, тривале перебування в стресовому стані, а тому посилаючись на ст. 23, 1166 ЦК України просить стягнути з особи визнаної винною у вчиненні злочину моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачів та розмір заборгованості останніх. Ухвалою суду від 15 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив такий задовольнити. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд ухвалити законне і справедливе рішення, підтвердивши при цьому, що зібраними у справі доказами доводиться факт вчинення злочину (заволодіння грошовими коштами позивача у сумі позовних вимог) працівниками відповідача, які за вчинення вказаного злочину засуджені вироком Личаківського районного суду м. Львова від 9 березня 2017 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року. У вирішенні спору про стягнення моральної шкоди поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] і третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не зявилися із невідомих причин, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, відносно чого інші учасники процесу не заперечили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 28 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 9 березня 2017 року, залишеним у цій частині без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року, встановлено, що [PERSON] 15 травня 2013 року, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ТВБВ № 10013/0332 територіально-відокремленого безбалансового відділення 10013/0289 АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 39, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами [PERSON] на загальну суму 5000 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд, за що її було засуджено за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. У вказаному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим у справі, цивільний позов у кримінальній справі він не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, заподіяння майнової шкоди позивачу внаслідок вчинення злочину [PERSON] встановлено судом у кримінальному провадженні та не підлягає доказуванню в ході розгляду цієї цивільної справи. Як встановлено судом і підтверджено представником відповідача публічного акціонерного\~товариства «Державний\~ощадний банк\~України» в судовому засіданні, а тому не потребує доказуванню, [PERSON] перебувала на посаді завідуюча ТВБВ № 10013/0332 територіально-відокремленого безбалансового відділення 10013/0289 м. Львів (І-типу) філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» в період заволодіння коштами позивача. Відповідно до ч.1 ст.\~1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. За таких обставин, оскільки протиправними діями працівника відповідача публічного акціонерного\~товариства «Державний\~ощадний банк\~України» [PERSON] під час виконання своїх трудових (службових) обовязків позивачу завдано майнової шкоди, вимоги останнього є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим, з банку на користь позивача слід стягнути 5000\~гривень відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Також судом встановлено факт заподіяння неправомірними діями відповідача [PERSON] моральної шкоди позивачу, яка полягала в отриманому стресі, перенесених психічних стражданнях через позбавлення можливості тривалий час отримати назад свої кошти, отриманих клопотах повязаних з цим. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, суд оцінюючи глибину душевних страждань позивача та

Outcome: partial