Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.02.2012 року, станом на 31.12.2017 року, у сумі 114 363 грн. 39 коп., судового збору розмірі 1762 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позову, розгляд справи за їх відсутності, згоди на проведення заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю реєстрації проживання (а.с.74 ). Тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 09.02.2012 року (а.с.8), [PERSON] звернувся до позивача щодо отримання платіжної карти кредитки «Універсальна» з кредитним лімітом 800 грн. Відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування; також відповідач погодився, що його заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Згідно витягу з Умов і правил надання банківських послуг, затвердженого наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ( а.с. 9-32) : 1.1.7.12. договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк; 2.1.1.5.5. - позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту , відсоткам за його користування , сплачувати комісію на умовах , передбачених договором. 2.1.1.7.6. - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Згідно розрахунків (а.с. 5-7) заборгованість за договором, станом на 31.12.2017 року, становить 114 363,39 грн., що складається з наступного: 4 620,47 грн. заборгованість за кредитом, 99 349,23 грн. заборгованість за процентами, 4 471,62 грн. нарахована комісія, 5 922,07 грн. заборгованість по судовим штрафам. Згідно статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», Банківської ліцензії, довідки ЄДРПОУ (а.с.36-39) ПАТ є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», створений з метою здійснення банківської діяльності, має право по наданню банківських послуг. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору і вважає за необхідне керуватися главами 48, 49, 71 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу , інших актів цивільного законодавства . Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст.549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором ,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору №б/н від 09.02.2012 року відповідач отримав платіжну картку кредитку «Універсальна» з кредитним лімітом у розмірі 800 грн. 00 коп., з зобовязанням погашати заборгованість по кредиту , відсоткам за його користування , сплачувати комісію на умовах , передбачених договором, та при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Відповідач кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобовязання за договором не виконував, тому утворилася заборгованість у розмірі 114 363,39 грн., що складається з наступного: 4 620,47 грн. заборгованість за кредитом, 99 349,23 грн. заборгованість за процентами, 4471,62 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 5422, 07 грн. штраф (процентна складова). Суд вважає за необхідне уточнити, що заборгованість за пенею та комісією є заборгованістю за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7) та матеріалами справи. Суд погоджується з обрахунками заборгованості, які були виконані позивачем, а саме: 4 620,47 грн. заборгованість за кредитом, 99 349,23 грн. заборгованість за процентами, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 5422, 07 грн. штраф (процентна складова). Вимоги щодо їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Однак, суд не може задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, з огляду на наступне. Стягнення комісії передбачено умовами договору, а саме, пунктом 2.1.1.12.8. Умов та Правил надання банківських послуг згідно із якими Банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Памяткою Клієнта/ Довідкою об умовах кредитування, Тарифами банку. Однак, у поданих до суду документах відсутня інформація про розмір встановленої за договором комісії. Крім того, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Аналогічну правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові 6-1746цс16 від 16 листопада 2016 року. Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати , понесені позивачем ,необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Так як задоволенню підлягають 96,1% від позовних вимог (109 891,77 х100%/114363,39), то відповідно вказаний відсоток від сплаченого позивачем судового збору ( 1762 грн. ) підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 1693 грн. 28 коп.

Outcome: approved