Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , батьком якого він є, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання сина та його матеріального утримання. В судове засідання представник позивача - Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області та представник органу опіки та піклування, - Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області не з*явилися, подавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Статтею 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини, що і було встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, представника органа опіки та піклування, малолітньої дитини та дослідженню письмових доказів. За висновком виконавчого комітету Вертіївської сільської ради є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (а.с.5-7). У свідоцтві про народження дитини відповідач зазначений його батьком. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2017 року матір неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина. Відповідно до довідки Благодійної організації «Кризовий центр соціальної реабілітації дітей «Моя родина» в с.Хотів Київської області за час перебування [PERSON] в центрі батько не відвідував хлопчика, не телефонував та не приймав участь у вихованні та утриманні сина (а.с.8). Згідно наказу служби у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації «Про тимчасове влаштування [PERSON] » від 29.11.2018 №74 [PERSON] був влаштований в сім*ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до заяви від 28 серпня 2018 року, завіреної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Костриця С.В., [PERSON] відмовляється від батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та проти усиновлення його в майбутньому (а.с.13). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його участі у вихованні сина. [PERSON] тривалий час не спілкується з сином, не утримує його матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] буде суперечити його інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON] , оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved