Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , передати представнику органу опіки та піклування для подальшого влаштування, та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] , на особовий рахунок малолітньої дитини у відділенні Державного Ощадного банку України до повноліття, починаючи з моменту передання дитини представнику органу опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , яка з 26.04.2013 по 26.12.2013 перебувала на обліку у службі у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік є ухилення батьків вiд виконання батькiвських обов`язкiв, а причина зняття з обліку - ненадання матір`ю належної уваги дитині. З 08.08.2017 малолітню [PERSON] поновлено на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, під час якого спеціалісти постійно відвідували родину та помічали матір після вживання алкогольних напоїв. В грудні 2018 року від Ніжинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надійшло повідомлення про те, що [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] декілька днів не з`являється вдома та відповідачка була помічена в місті в стані алкогольного сп`яніння. 28.12.2018 спеціалістами служби у справах дітей спільно з працівниками ювенальної превенції за адресою ймовірного перебування [PERSON] була виявлена остання з двома чоловіками з ознаками алкогольного сп`яніння, у квартирі брудно, відсутні продукти харчування для дитини. Згідно повідомлення №2345/124/45-2019 від 06.02.2019 на [PERSON] було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. З червня 2019 до теперішнього часу малолітня [PERSON] постійно проживає у родині тітки, у яку вона влаштована спеціалістами служби. Мати [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, дочку не відвідує, станом здоров`я не цікавиться та коштів на утримання не надає. Згідно інформації, отриманої від Ніжинської загальноосвітньої школи №10, [PERSON] не надає належної уваги дочці. З 14.12.2018 сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах Ніжинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і під соціальним супроводом з 18.12.2018, проте [PERSON] план соціального супроводу не виконує. Питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Матір попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків по утриманню, вихованню та навчанню дитини. Рiшенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради вiд 31.10.2019 №361 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцiльнiсть позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Представник позивача - виконавчого комітету Ніжинської міської ради, представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання незявилася. Відповідачкав судове засідання в черговий раз не з'явилася, будучи належним чином повідомленою через оголошення на сайті суду, і не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючич, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. У свідоцтві про народження дитини матір'ю зазначена [PERSON] - відповідачка по справі (а.с.7). Згідно повідомлення заступника начальника Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 06.02.2019 відносно [PERSON] з приводу ухилення від виконання батьківських обов`язків було складено протокол про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.12). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №15 від 08.08.2017 малолітня [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей(а.с.11). Згідно рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області вiд 31.10.2019 №361 затверджено висновок виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, яким є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Відповідачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачкою передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Постанова Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] буде суперечити інтересам дитини. На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дитини, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Статтями 180-181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved