Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Останні два роки сімейне життя з відповідачкою погіршилося, що в решті призвело до припинення подружніх відносин. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникали свари та конфлікти. Вони припинили подружні стосунки та проживають окремо. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач сповістив суд про можливість розгляду справи без його присутності у судовому засіданні, позов просив задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідачки вона також просить суд про розірвання шлюбу і не заперечує про вирішення справи без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 653. Під час шлюбу в сторін народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які наразі проживають із відповідачкою, та про що між сторонами спору немає. Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, конфлікти та свари, що виникали у їхньому сімейному житті. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають, та поміж ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти й надалі залишатимуться проживати із матір'ю. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved