Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 47740 грн. та 2000 грн. витрат на проведення товарознавчого експертного дослідження. Посилався на те, що з вини відповідача в липні 2016р. сталася ДТП, в результаті якої належний позивачу блок управління шлагбаумом, на ремонт якого необхідно витратити 47740 грн. Стверджував, що звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування завданої шкоди, але останній відмовився у вчинені таких дій, чим порушив права позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримав, просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач тричі до суду не з'явився, за день до кожного засідання подавав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю бути присутнім на слуханні справи через службове відрядження, однак жодного разу не надав суду доказів на підтвердження неможливості прибути до суду. Такі дії відповідача суд розцінює як зловживання своїм процесуальним правом, а тому вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.2016 року (а.с.38), 30.07.2016 року приблизно о 00.08 годині з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], біля будинку № 1 по вул. Вербицького в Дарницькому районі м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час даної ДТП було пошкоджено автомобіль належний позивачу блока управління шлагбаумом (а.с. 38). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з Договору поставки № 05/16 від 05.05.2016 року позивачу ТОВ «Будекосервіс» належить металева в'їзна стійка СтВз-01.03 (а.с.28-37), яка перебуває у нього на балансі, що підтверджується Довідкою № 14/09/2 від 14.09.2016 року (а.с.27). Згідно Висновку товарознавчого експертного дослідження № 2691 «а» від 01.11.2016 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження металевої вїзної стійки СтВз-01.03, що розташована на території паркувального майданчику ТРЦ «Нью Вей» за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 1, в результаті ДТП, що сталося 30 липня 2016 р. станом на момент проведення дослідження становить 47740,00 грн. (з ПДВ - 20%) (а.с. 4-12). За проведення дослідження щодо визначення розміру матеріального збитку позивач сплатив кошти у розмірі 2000 грн. (а.с.41). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту частини 1 ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що позивачу завдана матеріальна шкода в результаті порушення відповідачем ПДР України при керуванні транспортним засобом, то з останнього слід стягнути 47740,00 грн. завданої матеріальної шкоди та 2000 грн. витрат на проведення експертного дослідження, а всього 49740,00 грн.. Вирішуючи позов таким чином, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. понесених останнім судових витрат (а.с.42). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved