Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, на свою користь, на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2014 року, з дня подачі заяви до суду, до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] та на своє утримання, до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 18.08.2014 року, з дня подачі заяви до суду, до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку, тобто до [INFO]. Відповідач добровільно не бажає сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та порушеного права її малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач та його представник заявлені вимоги визнали частково. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1002 грн. На стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-х річного віку не згоден у зв'язку з тим, що вони з позивачем проживали без реєстрації шлюбу, позивач не є і не була його дружиною. Крім того відповідач посилається на те, що має батьків пенсійного віку, які хворіють та потребують його допомоги. Суд заслухавши позивача, відповідача, їх представників, вивчивши матеріали справи вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, яка проживає з дитиною, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч.2 ст. 91 СК України встановлено, що жінка чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 …. цього Кодексу. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2014 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 4). З довідки Олександрівської селищної ради № 2678 від 12.08.2014 року встановлено, що позивач ніде не працює, на її утриманні перебуває син [PERSON] [INFO] (а.с. 7). З довідки від 20.11.2014 року № 574 виданої [PERSON] ДП «Одеська залізниця», Локомотивне депо Знам'янка встановлено, що заробітна плата за травень - жовтень місяць складає 52996,21 грн. (а.с.64). Таким чином в суді було встановлено, що відповідач, матеріальної допомоги дитині не надає, вихованням дитини не займається, отримує стабільну заробітну плату, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та позивача, яка ніде не працює та на утриманні якої перебуває малолітня дитина. Твердження відповідача про те, що позивач не була його дружиною і не має права на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років не базується на законі, оскільки згідно з ч. 2 ст. 91 СК України позивач має право на утримання. Відповідач також посилається на те, що має батьків пенсійного віку, які хворіють та потребують його допомоги. Разом з тим відповідач не надав суду доказів того, що він дійсно приймає участь у наданні батькам матеріальної допомоги. Суд вважає, що вимоги позивача законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь держави, необхідно стягнути 263 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved