Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором , в обгрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 30.09.2008 року між відповідачем по справі [PERSON] та ПАТ КБ » Приватбанк» було укладено договір за № DNQ1RС200090443 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 374, 48 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір. Відповідно до умов укладеного Договору погашення заборгованості відповідачем мало здійснюватися в наступному порядку, а саме щомісяця в період сплати, позичальник повинен був надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому станом на 10.07.2014 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 21 147, 19 грв., яка складається з : 19 663, 99 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 983, 20 грв.- процентна складова штрафа. Посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 147, 19 грв. та судові витрати по справі в розмірі 243, 60 грв.. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, при цьому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує (ас. 53, 54, 55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала повністю, проте просила суд зменшити розмір пені та стягнути таку в сумі 2 000 грв. , враховуючи її тяжкий матеріальний стан та те, що вона ніде не працює, являється пенсіонером і інших доходів окрім пенсії в розмірі 1 053 грв. не має, земельного паю за місцем мешкання не має (ас. 59). Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного: - так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі виникли правовідносини споживчого кредитування, оскільки 30.09.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк » ПриватБанк» , правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» (ас. 16), та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № DNQ1RС200090443, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 3 374, 48 грв. на строк 24 місяці з 30.09.2008 року по 30.09.2010 року включно, на придбання товару, а також у розмірі 129, 48 грв. на сплату страхового платежу , з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1,0 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 295, 00 грв. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 53, 99 грв., в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 25.10.2008 року, щомісяця в період сплати за який приймається період з « 25» по « 30» число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти в сумі 213, 10 грв. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідач був ознайомлений та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) , про що зазначив у заяві від 30.09.2008 року (ас. 7). Згідно п. п. 4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (« Розстрочка») (Стандарт), наданих позивачем до позову (ас. ас. 8 10), за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Позичальник зобов»язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1 Умов за кожний день прострочки. Відповідно до п. 5.1, п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грв. + 5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов»язання повинне бути виконане позичальником. Згідно п. п. 5.5 вищезазначених Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років. В наданій суду заяві представник позивача [PERSON] зазначив про те, що тіло кредиту погашене позивачем в повному обсязі 04.10.2010 року, при цьому відсотки за кредитом погашені таким в повному обсязі 08.02.2013 року, та саме з цієї дати припинено нарахування пені (ас.53). Оскільки , відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, станом на 10.07.2014 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 21 147, 19 грв., яка складається з: 19 663, 99 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 983, 20 грв.- процентна складова штрафу, що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборгованості за договором, наданим позивачем (ас. 4, 5). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно зі ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549 - 552 ЦК України. Згідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). На підставі вищевикладеного, з урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України, а саме з урахуванням того, що розмір пені, нарахованої позивачем, значно перевищує розмір боргу, враховуючи майновий стан відповідача, а зокрема, те що останній ніде не працює та отримує пенсію за віком в розмірі 1053 грв, згідно наданої довідки з УПФУ Юр»ївського району (ас.56), за місцем проживання земельного паю не має (ас.57), та виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягатиме 2 000 грв. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 3 483, 20 грв., яка складається з: 2 000 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грв.- штраф та 983, 20 грв. - процентна складова штрафа. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 243, 60 грв. На підставі викладеного,

Outcome: partial