Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідачів 22 721,67 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття нежилого приміщення. Позовні вимоги мотивує тим, що він являється власником нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 55,2 кв.м., розташованого за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Леха Качинського, буд. 3 (далі нежиле приміщення). 19.09.2016 р. нежиле приміщення позивача було затоплене. [PERSON] обстеження від 26.09.2016 р., складеного комісією КП «ЖКС «Порто-Франківський», причиною затоплення було халатне відношення до проведених робіт по заміні водопроводу власниками кв. №10 [PERSON], кв. 36 [PERSON], кв. 11 Аларкон [PERSON], які проводились у дворі і в парадній будинку по вул. Польська, 3 (вул. Леха Качинського, 3). При виконанні вищезгаданих робіт був порушений гідроізоляційний шар в місцях примикання твердого покриття двору до фасаду споруди, внаслідок чого, випадання опадів 19.09.2016 р. призвело до затоплення нежилого приміщення на першому поверсі зі сторони Польського узвозу на площу 8,5 кв.м. Внаслідок залиття, в нежилому приміщенні Позивача терміново потрібно було провести ремонтні роботи, оскільки знаходитись там стало небезпечно для людини, зважаючи на сирість, та на те, що почала зявлятись цвіль. [PERSON] Звіту №09/126/26 про оцінку розміру матеріального збитку, який складено експертом-оцінювачем ПП «Дельта-Консалтінг», ринкова вартість робіт по усуненню шкоди, спричиненої майну [PERSON], розташованого за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Леха Качинського, 3 складає 20 924,00 грн. з ПДВ. Крім цього, ним було понесені витрати на проведення експертизи в сумі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №09/28. Крім документів експертизи, пряму шкоду також підтверджує первинна документація щодо ремонту, а саме Зведений акт надання послуг №1/12 від «02» грудня 2016 року, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлюваних робіт та використаних матеріалів склала 21 221,67 грн., з яких вартість послуг з проведення виконавцем ремонтно-відновлювальних робіт становить 16 150,00 грн., вартість матеріалів виконавця становить 5 071, 67 грн., що підтверджується товарними чеками та видатковими накладними. Всі звернення до відповідачів щодо добровільного відшкодування завданих збитків виявилися марними. Претензії відправлені позивачем поштовим звязком на імя відповідачів, були поверненні з поміткою на конверті «неможливо застати вдома». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні з наведених підстав позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та Аларкон [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Оцінивши подані докази та дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що позов обґрунтований, доведений та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 55,2 кв.м., розташованого за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Леха Качинського, буд. 3, що підтверджується Договором дарування від 02.11.2011 р., зареєстрованим в реєстрі за №1346 та Витягом про державну реєстрацію прав №31996253 від 10.11.2011 р. [PERSON] обстеження від 26.09.2016 р., складеного комісією КП «ЖКС «Порто-Франківський», причиною затоплення було халатне відношення до проведених робіт по заміні водопроводу власниками кв. №10 [PERSON], кв. 36 [PERSON], кв. 11 Аларкон [PERSON], які проводились у дворі і в парадній будинку по вул. Польська, 3 (вул. Леха Качинського, 3). При виконанні вищезгаданих робіт був порушений гідроізоляційний шар в місцях примикання твердого покриття двору до фасаду споруди, внаслідок чого, випадання опадів 19.09.2016 р. призвело до затоплення нежилого приміщення на першому поверсі зі сторони Польського узвозу на площу 8,5 кв.м. Внаслідок залиття, в нежилому приміщенні Позивача терміново потрібно було провести ремонтні роботи, оскільки знаходитись там стало небезпечно для людини, зважаючи на сирість, та на те, що почала зявлятись цвіль. [PERSON] Звіту №09/126/26 про оцінку розміру матеріального збитку, який складено експертом-оцінювачем ПП «Дельта-Консалтінг», ринкова вартість робіт по усуненню шкоди, спричиненої майну [PERSON], розташованого за адресою: 65026 м. Одеса, вул. Леха Качинського, 3 складає 20 924,00 грн. з ПДВ. КП «ЖКС «Порто-Франківський» підтвердило докази залиття відповідачами нежилого приміщення та причини такого залиття, зазначивши що дійсно було проведено заміну водопровідної труби та те, що нова труба підведена до вищезазначених квартир: «Водопровідна труба, яка в даний час проведена до квартир 10, 11 і 36 в будинку №3 по вул. Леха Качинського, виконана з матеріалу «поліпропілен» і відповідає всім ДБН і СНіП. До 19.09.2016 р. до квартир 10, 11, 36 за вищезазначеною адресою були прокладені труби сталеві. Врізка на дані квартири виконана в загальному коридорі кв. 14-15 за допомогою наскрізного проколу зовнішньої стіни у двір, трубопровід прокладений всередині дворового фасаду (заштроблений в зовнішню стіну і заштукатурений) входить в загальний коридор кв.10, 36». Крім того, такі ремонтні роботи були проведені відповідачами без погодження з відповідними на те службами та без необхідної проектної документації. Зі змісту ч.1\~ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. [PERSON] з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. [PERSON] ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Зі Зведеного акту надання послуг №1/12 від 02.12.2016 р. вартість нанесених матеріальних збитків в результаті залиття нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 55,2 кв.м., розташованого за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Леха Качинського, буд. 3 становить 21 221,67 грн. Але, в матеріалах справи є Звіт №09/126/26 про оцінку розміру матеріального збитку, який складено експертом-оцінювачем ПП «Дельта-Консалтінг», згідно якого ринкова вартість робіт по усуненню шкоди, спричиненої майну [PERSON], розташованого за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Леха Качинського, 3 складає 20 924,00 грн. з ПДВ. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню саме в цій сумі матеріальної шкоди, а саме у розмірі 20 924,00 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Відповідно до абз.5 п.5 рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16.04.2010 у справі №1-9/2009, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. [PERSON] ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи. Також суд зауважує, що ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 640 гривень, а також витрати на проведення звіту у розмірі 1500 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial