Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно садибний (індивідуальний) житловий будинок № 107 по вул. Фрунзе села Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області з господарчими будівлями та спорудами за заповітом. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та представник третьої особи КП «[PERSON] МБТІ» у судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були сповіщені вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.. 392 ЦК України. Судом встановлено, що 21.02.2015 року померла [PERSON], мати позивача, відповідно свідоцтва про смерть (а.с. 15). За життя [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, що підтверджується копією заповіту від 12.07.2010 року (а.с.16). В звязку з чим, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді садибного (індивідуального) житлового будинку № 107 по вул. Фрунзе села Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області з господарчими будівлями та спорудами, який належав померлій. Позивач фактично прийняв спадщину, у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, з моменту смерті спадкодавця і до теперішнього часу він володіє спірним домоволодінням та є єдиним спадкоємцем після смерті матері. 16.09.2015 року держнотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно (а.с.14). Право власності померлої на спірний житловий будинок підтверджується наданими у справі доказами, у тому числі довідкою [PERSON] сільської ради від 15.09.2015р. № 1499, з якої вбачається, що згідно запису по господарської книги № 23 о.р. №1315 (1) спірний житловий будинок належить [PERSON], технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 17 по вул. Фрунзе с. Вербки Павлоградського району, виданим на імя померлої, довідкою КП «[PERSON] МБТІ» №1209 від 11.01.2016р., згідно якої право власності на будинок № 107 по вул. Фрунзе с. Вербки Павлоградського району зареєстровано за [PERSON], станом на 15.12.1999р. на підставі договору розподілу спадкового майна, посвідченого 30.12.1998р. Другою [PERSON] держнотконторою р. 1425 (а.с.5-11). На підставі зазначеного вище, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved