Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що 21.07.2013 року близько 21-ї год. на 16 км автошляху Житомир-Чернівці, в с. Корчак Житомирського району, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шевроле Лачетті» д.н.з. [NUMBER], допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21118» д.н.з. [NUMBER] під його керуванням, що рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 16.09.2013 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Так як цивільно-правова відповідальність [PERSON], який є власником автомобіля марки «Шевроле-Лачетті» д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу за № АЕ/0005879 від 04.01.2013 року, тому позивачу було частково відшкодовані матеріальні збитки в сумі 22 979,57 коп. Але оскільки згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 08.11.2013 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 42642,00 грн., що є середньою ринковою вартістю його автомобіля, тому вважає, що відповідач зобов'язаний сплати йому 19662,43 грн. Окрім того, вказав, що внаслідок пошкодження автомобіля йому було завдано моральної шкоди. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 19662,43 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, що пов'язані з пошкодженням автомобіля, витрати за проведення експертного дослідження в сумі 550,00 грн. та сплачений судовий збір. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, уточнивши, що страхового відшкодування від третьої особи ПАТ «Європейський Страховий Союз» позивач не отримував, на своє звернення з проханням виплатити страхове відшкодування відповіді не отримав, а також відповідач добровільно не відшкодовував йому заподіяних збитків. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснивши, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0005879 від 04.01.2013 року його відповідальність як власника керованого ним автомобіля марки «Шевроле-Лачетті» д.н.з. [NUMBER] була застрахована, тому відшкодувати заподіяну позивачу шкоду має страховик - третя особа ПАТ «Європейський Страховий Союз», сплативши потерпілому страхове відшкодування. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до суду надіслав листа з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та повідомив про прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 22979,57 грн. Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Як убачається з постанови Богунського районного суду міста Житомира від 16.09.2013 року (а.с. 8) 21.07.2013 року близько 21-ї год. [PERSON] на 16 км автошляху Житомир-Чернівці, в с. Корчак Житомирського району, керуючи автомобілем марки «Шевроле Лачетті» д.н.з. [NUMBER], допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21118» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги Правила дорожнього руху України, тому його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку зі сплином строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ-21118» («ВАЗ-111830) д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3636 від 08.11.2013 року матеріальний збиток, завданий власнику вказаного транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП, складає 42642,00 грн. (а.с. 9-14), що є ринковою вартістю автомобіля, зважаючи на висновок про недоцільність відновлювального ремонту. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], якому належить автомобіль марки «Шевроле-Лачетті» д.н.з. [NUMBER], на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована третьою особою ПАТ «Європейський Страховий Союз» згідно полісу № АЕ/0005879 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.01.2013 року (а.с. 32). Зазначеним полісом визначено в розмірі 50000 грн. ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, та франшизу в розмірі 1000 грн. Як убачається з листа-узгодження розміру страхового відшкодування ПАТ «Європейський Страховий Союз» від 31.10.2013 року (а.с. 7) страховик вказує, що оскільки автомобіль марки «ВАЗ 21118» («ВАЗ 111830) д.н.з. [NUMBER] вважається фізично знищеним, тому відповідно до п. 30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, за вирахуванням суми франшизи згідно полісу № АЕ/0005879 від 04.01.2013 року становить 22979,57 грн. Зі змісту даного листа слідує, що такий розмір відшкодування був визначений з урахуванням ринкової вартості працездатних складових належного позивачу автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 18497,63 грн. Тобто, 42642,00 грн. - 18497,63 грн. = 22979,57 грн. Поряд з цим третьою особою ПАТ «Європейський Страховий Союз» до суду було направлено листа від 08.04.2014 року, в якому вказано, що згідно листа-узгодження від 31.10.2013 року було прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 22979,57 грн. У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. А в пункті 16 цієї ж Постанови суд роз'яснив, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ліміт відповідальності відповідача [PERSON] за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого визначений згідно полісу № АЕ/0005879 від 04.01.2013 року в розмірі 50000,00 грн., що не перевищує розміру матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його автомобіля в сумі 42642,00 грн., і страхове відшкодування страховиком йому виплачено не було, а обов'язок у заподіювача шкоди зі сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою виникає у разі недостатності страхової виплати в межах суми визначеного полісом ліміту відповідальності. Розмір франшизи, тобто сума, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого відповідно до полісу № АЕ/0005879 від 04.01.2013 року, становить 1000,00 грн. Таким чином, на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 1000,00 грн., що належить до частини збитків, які не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються також ст. ст. 23, 1167 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, пов'язаних з пошкодженням автомобіля, який належить йому на праві власності, неможливість його використовувати. Тому, враховуючи також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу пошкодженням належного йому транспортного засобу. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме 458,80 грн. судового збору (229,40 грн. за вимогами майнового характеру та 229,40 грн. за вимогами немайнового характеру). При цьому не підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 550,00 грн., що зазначено ним як витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, так як вимоги в частині стягнення з відповідача 19662,43 грн. на відшкодування матеріальної шкоди суд не задовольняє, а лише стягує 1000,00 грн. на відшкодування такої шкоди, що є сумою франшизи та її визначення не потребувало проведення експертного автотоварознавчого дослідження, оскільки її розмір визначений договором страхування.

Outcome: partial