Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між ним та відповідачкою 07.09.2002 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: малолітню доньку - [PERSON], [INFO], малолітнього сина - [PERSON], [INFO], малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, зазначає, що вони з відповідачкою втратили взаєморозуміння та довіру один до одного, мають розбіжність поглядів на життя та життєві цінності. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам. Ухвалою суду від 08.11.2018 року прийнято до свого провадження вищезазначену справу та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні стосунки близько року не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім'ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому, шлюб між сторонами має бути розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити «[PERSON]». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved