Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому зазначив, що працює на РФ «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», та дізнався, що з його заробітної плати відраховуються 20% щомісяця на підставі постанови приватного виконавця Семендяєва О.С. у виконавчому провадженні №56620073 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець О.Р. №15245 від 06.10.2017р. та стягнення з нього на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 291146,01 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. Проте, він не володів фактично коштами ПАТ «КБ «Приватбанк», не брав в нього кредити, не мав розрахункових та карткових рахунків та не здійснював розрахунки з ПАТ «КБ «Приватбанк». Також, позивачем зазначено, та документально підтверджено, що стягнення за виконавчим написом нотаріуса відбувається за фактичним місцем його роботи на РФ «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». При вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги ст.88 закону «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу від банку про усунення порушень позивач не отримував. В постанові приватного виконавця у виконавчому провадженні № 56620073, підставою звернення ПАТ «КБ «Приватбанк» до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису вказана заборгованість по кредитному договору від 27.10.2005р., укладеному на ім`я [PERSON] , [INFO] . Тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив нотаріальний напис № 15245 від 06.10.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 291 146,01 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. Позивач зазначає, що він фактично не володів коштами, яки нібито були видані ПАТ «КБ «Приватбанк» позивачу як кредит, не мав розрахункових та карткових рахунків в ПАТ «КБ «Приватбанк» та не здійснював розрахунки з ПАТ «КБ «Приватбанк», виконавчий напис нотаріус вчинив з порушенням чинного законодавства. У зв`язку із вищевикладеним, позивач ставить вимоги про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича № 15245 від 06.10.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 291146,01 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 07.03.2019р. позовна заява залишена без руху, а після усунення недоліків, ухвалою від 21.03.2019р. було відкрито провадження у дані справі та її розгляд призначено в порядку загальному позовного провадження. Ухвалою від 21.03.2019 р. було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець О.Р. №15245 від 06.10.2017р. та стягнення з [PERSON] користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 291146,01 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. За клопотанням представника позивача, судом було витребувано та отримано матеріали нотаріальної справи на підставі якої було вчинено нотаріальний напис № 15245 від 06.10.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 291 146,01 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. Представник відповідача в підготовчі судові засідання на 25.04.2019р., 11.07.2019р., 22.08.2019р., 04.11.2019р., 02.12.2019р. та в судове засідання 22.01.2020р. не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи АТ КБ «Приватбанк» було повідомлено належним чином. Відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду АТ КБ «Приватбанк» не подало. Таким чином, за письмовою згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність де зазначив, що не заперечує проти заочного рішення. Третя особа приватний нотаріус Швець Руслан Олегович, подав до суду заяву прто розгляд спарви в його відсутність. (а.с. 49) Третя особа приватний виконавець Семендяєв Олександр Сергійович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Під час підготовчого судового засідання і в подальшому відзиву на позов або заперечень не подав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. З виконавчого напису № 15245 від 06.10.2017р. вбачається, що приватний нотаріус нотаріус Швець Руслан Олегович пропонує стягнути на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» на підставі заяви його представника з [PERSON] , [INFO] , місце народжені м. Харків, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФ( [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , не сплачену в стрск заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.10.2005 року. Строк, за який провадиться стягнення за виконавчим написом № 15245 від 06.10.2017р. складає 4315 днів, а саме: з 07.10.2005р. по 31.07.2017р. Сума, що підлягає стягненню, складає 11236,82 доларів США, що за курсом НБУ від 31.07.2017 року складає 291146,01 грн., яка складається з наступних складових: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1994,86 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі 8688,50 доларів США; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 19,29 доларів США; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 534,17 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису визначені в розмірі 3000 гривень 00 копійок. (а.с. 67-76) Приватним виконавцем ВОХО Семендяєвим О.С. по виконавчому провадженню ВП №56620073 з виконання даного виконавчого напису нотаріуса, 06.11.2018р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 17-18) Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Таким чином, вищевказані норми права визначають, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Згідно з ст.ст. 256, 257 ЦК України «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки». Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність в один рік, яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 266 ЦК України «Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо)». Інститут позовної давності передбачає граничність строків. Таким чином, судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк», звертаючись до приватного нотаріуса Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору, подав розрахунок заборгованості за 4315 днів, тобто понад трирічний строк позовної давності, у тому числі й за заборгованістю по штрафам, за якими строк позовної давності визначено в один рік. Окрім того, подана до нотаріуса копія кредитного договору (а.с. 69) взагалі не містить посилань на випадки нарахування штрафів та розміри таких штрафів. Тому, заборгованість, з приводу якої до приватного нотаріуса звернувся за виконавчим написом ПАТ КБ «Приватбанк», не можна вважати безспірною. Приватний нотаріус, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 - містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 гл.16 розд.ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають стосунок до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень сторонам. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення (пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). ПАТ КБ «Приватбанк», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про надіслання [PERSON] вимоги, оскільки така вимога надсилалась у 2017р. на адресу [ADDRESS] , але [PERSON] отримати цю вимогу не міг, так як з 31.05.2006р. (як свідчить ксерокопія його паспорту на а.с. 13), він зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Тому позивач [PERSON] був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги банку, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Нотаріусом та стягувачем не дотримані при цьому 30-денного строку, установленого в пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, та не враховано, що недотриманням нотаріусом вказаних вимог Порядку призвело до порушення права позивача на спростування розміру заборгованості. Таким чином, як ПАТ «КБ «Приватбанк» так і приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було недотримано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» оскільки, подані банком та прийняті нотаріусом документи не підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем, так як строк за який проводиться стягнення становить 4315 днів, і суттєво перевищує 3 роки. До того ж, ПАТ КБ «Приватбанк» в 2017 році звертався до позивача з вимогою стосовно боргу за іншою адресою, за якою [PERSON] не зареєстрований з 2006р., а нотаріус взагалі не надав доказів на підтвердження належного надіслання та отримання [PERSON] вимоги банку з метою досудового врегулювання спору. Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved