Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , має статус матері одиначки та отримує державну соціальну допомогу. 21 грудня 2018 року сільським головою [PERSON] разом із депутатом сільської ради [PERSON] та начальником служби у справах дітей Носівської РДА Романець О.М. було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] . На момент обстеження малолітня [PERSON] перебувала у брудному одязі, постільна білизна була брудною, у будинку не прибрано та холодно, запас продуктів харчування відсутній, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю рішенням виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 25 від 21 грудня 2018 року малолітню [PERSON] було негайно відібрано у [PERSON] і влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Питання неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків неодноразово було предметом розгляду на опікунській раді при виконкомі Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, але не зважаючи на це вона (відповідач) не забезпечила належних умов для проживання малолітньої дочки, не проявляє материнської турботи та піклування за дочкою, не утримує її та не спілкується в достатньому обсязі. Орган опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] . Позивач просив: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; - накласти заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,54 га, яка розташована в [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. У судове засідання представник служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки відсутні підстави для його відкладення або оголошення перерви. Суд розглядає справу в загальному порядку, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 9). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що 19 листопада та 21 грудня 2018 року під час проведення обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , яка фактично проживає в [ADDRESS] , було виявлено, що житловий будинок перебуває у аварійному стані, потребує капітального ремонт, має пічне опалення, у будинку брудно, постільна білизна брудна, продукти харчування відсутні, запас дров не достатній. На момент проведення обстежень [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її поведінка була неадекватною, остання на зауваження не реагувала. З [PERSON] було проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання (а.с. 10; 11). З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2018 року виконавчий комітет Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області прийняв рішення під № 25 про негайне відібрання у [PERSON] її малолітньої дочки [PERSON] , передання її службі у справах дітей Носівської районної державної адміністрації, затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх дочки [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5; 6). У судовому засіданні встановлено, що 7 лютого 2019 року в черговий раз було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , у ході якого встановлено, що умови проживання фактично не покращилися, що підтверджується відповідним актом (а.с. 18). З матеріалів справи вбачається, що за період перебування [PERSON] у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей, а саме з 21 грудня 2018 року і по 7 лютого 2019 року, [PERSON] відвідувала дочку лише один раз - 28 грудня 2018 року. Школу батьківського всеобучу не відвідувала жодного разу, на індивідуальній консультації психолога була лише один раз, що підтверджується копією повідомлення Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей № 145/01-13 від 7 лютого 2019 року (а.с. 19). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , а тому є законні підстави для позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження земельної ділянки, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 248 СК України встановлено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Частиною 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка площею 0,54 га, яка розташована в [ADDRESS] , належить відповідачу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Ураховуючи те, що позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 28 грудня 2018 року та те, що позов задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial