Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на ті обставини, що 25 жовтня 2012 року між ним та відповідачкою укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 11 червня 2013 року відбулося ДТП за участю відповідачки та [PERSON] На підставі страхового акту та розміру суми страхового відшкодування, останньому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 5053 грн. 56 грн. Позивач посилаючись на те, що відповідачка у встановлений законом триденний строк з дня ДТП, як особа яка спричинила ДТП, не повідомила письмово позивача, як Страховика про страховий випадок, звернувся до суду з позовом у порядку регресу до відповідачки про стягнення з неї страхового відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направивши заяву про те, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без його участі. У судове засідання відповідачка не з'явилася, направивши свого представника, яка заперечила проти позову та зазначила, що дійсно відбулося ДТП за участю відповідачки та [PERSON], з вини відповідачки, про що остання відразу повідомила позивача, по гарячій лінії, а саме за номером телефону вказаному у Страховому Полісі, укладеному між сторонами по справі. Також вказала, що письмово повідомити позивача відповідачка не могла, оскільки Черкаське представництво позивача було ліквідовано. Також, представник вказала, що у відповідачки померла мама, а тому у неї був пригнічений стан, тому вона не повідомила позивача письмово. Суд заслухавши заперечення представника відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами по справі 25 жовтня 2012 року укладено Поліс № АВ/8314232 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом по якому є Деу Ланос, державний номер [NUMBER]. 11 червня 2013 року між відповідачкою та [PERSON] сталася ДТП. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2013 року відповідачку визнано винною у тому, що вона 11 червня 2013 року о 17 год. 55 хв. по вул.. Енгельса, 8 у м. Черкаси керуючи автомобілем Деу Ланос, державний номер [NUMBER], під час руху на зад, не впевнилася в безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем Мітсубісі Аутлендер, державний номер [NUMBER], що стояв припаркований, в результаті чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як встановлено у судовому засіданні з пояснень представника відповідача, відповідачка повідомила позивача у телефонному режимі на гарячу лінію про ДТП, що сталося. Однак, письмово позивача не повідомляла, через те, що Черкаське представництво припинило свою роботу. За іншою адресою відповідачка не повідомляла письмово позивача, оскільки у неї померла мама і вона перебувала у складному психологічному стані. Представник позивача письмово підтвердив факт звернення на гарячу лінію відповідачки, однак у листі до суду зазначив, що це не звільняє її від встановленого законом обов'язку письмово повідомити позивача про ДТП, та надати необхідну інформацію. Також представник позивача зазначив, що дійсно було закрито відокремлений підрозділ у м. Черкаси 10 червня 2013 року, однак зауважив, що згідно полісу укладеного між сторонами по справі юридичною адресою страховика є м. Київ, вул. Обсерваторна, 17а. Суд констатує, що на штампі у лівому верхньому куті Страхового Полісу, укладеному між сторонами по справі, зазначено цілодобовий телефон, по якому відповідачка інформувала позивача про ДТП та адреса Страховика - м. Київ, вул. Обсерваторна, 17а, тому посилання представника відповідача на те, що позивачем було закрито Черкаське відділення, і тому відповідачка не змогла письмово повідомити позивача про ДТП є необґрунтованим, оскільки відповідачка мала письмово повідомити позивача за адресою указаною у Полісі. Також, суд вважає безпідставним посилання представника відповідачки на те, що відповідачка виконала свій обов'язок про повідомлення позивача про факт ДТП, оскільки зателефонувала на гарячу лінію. Закон не звільняє особу причетну до ДТП від обов'язку письмового повідомлення страховика у разі здійснення телефонного повідомлення. Разом з тим, Закон дозволяє відстрочити таке письмове повідомлення у разі документального підтвердження неможливості здійснити у триденний строк таке письмове повідомлення. Однак, жодними доказами представник відповідача не підтвердила факт того, коли померла мати відповідачки та що вона була дійсно у стані, який перешкоджав їй здійснити письмове повідомлення позивача про факт ДТП. Судом встановлено з досліджених матеріалів, що [PERSON], з яким відбулася ДТП у відповідачки, письмово повідомив позивача про факт ДТП, у зв'язку з чим йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 5053 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1819 від 13 серпня 2013 року. Указаний розмір страхового відшкодування визначено згідно заключення № 81/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 29 червня 2013 року, страхового акту № 2542-ЦВ та розрахунку суми страхового відшкодування від 02 серпня 2013 року. Відповідно до підпункту г пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов дострахувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин, суд вважає, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідачки. Посилання представника відповідачки на те, що згідно розписки, [PERSON] отримав від відповідачки 1700 грн., тобто кошти у більшому розмірі, ніж розмір франшизи і таким чином приховав від позивача факт такого збільшеного розрахунку, не стосується предмету спору, оскільки у разі наявності такого факту сторона має право звернутися з відповідним позовом за захистом свого порушеного права. Предметом спору даної справи є право регресної вимоги позивача до відповідачки саме у розмірі виплаченого страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved