Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30.08.2013 року між ТОВ «МП «Ніка» ЛТД, в особі його директора [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про продаж комп'ютерної техніки в кредит з розстроченням платежу по оплаті товару до, 30.09.2013 року. Згідно умов договору підприємство передало відповідачці комп'ютер вартістю 7170 грн. Цього ж дня ТОВ «МП «Ніка» ЛТД передало відповідачці товар належної якості з необхідними документами, а вона зі свого боку сплатила торговому підприємству 5000 грн., а решту суми в розмірі 2179 грн. зобов'язалась сплатити протягом одного місяця, тобто до 30.09.2013 року. Пунктом 1.4 вказаного вище договору розстрочки передбачено, що в разі несвоєчасної оплати покупцем товару, торгове підприємство має право вимагати повернення комп'ютерної техніки, а суму передоплати, яка сплачена покупцем при отриманні товару вважати, як орендну плату за користування цим майном. Свої зобов'язання по договору відповідачка не виконала, в строки обумовлені договором решту суми вартості товару в розмірі 4170 грн. підприємству не сплатила. Від контактів та спілкування з цього приводу ухиляється не зважаючи на письмові повідомлення про необхідність виконання зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний-сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1.7 договору розстрочки від 30.08.2013 року передбачені наслідки несвоєчасної сплати покупцем вартості товару. З нього слідує, що за несвоєчасне повернення обумовленої суми, покупець сплачує продавцю за кожен день 3% від простроченої суми. З 30.09.2013 року - дати коли відповідачка мала сплатити позивачу решту суми вартості товару в розмірі 4170 грн. і до 30.04.2015 року минуло 17 місяців, що становить 510 днів (17 місяців х на 30 днів). 3% від 2170 становить 65,10 грн. Загальна сума процентів за несвоєчасне виконання зобов'язання по укладеному сторонами договору за вказаний період становить 33201 грн. (65,10x510). В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені в позові пояснення, просить визнати відмову ТОВ «МП «Ніка» ЛТД від договору купівлі продажу в розстрочку, укладеного 30.08.2013 року між ТОВ «МП «Ніка» ЛТД і [PERSON], правомірною. Зобов'язати [PERSON] у строк 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили повернути ТОВ «МП «Ніка» ЛТД комп'ютер ASUS в корпусі рожевого кольору. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «МП «Ніка» ЛТД проценти за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 33201 грн., а також сплачені судові витрати. У разі неповернення [PERSON] підприємству комп'ютера А81І8 в корпусі рожевого кольору у вказаний вище строк, стягнути з відповідача на користь підприємства його вартість в сумі 7170 грн. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, потворно не зявились в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підтвердження викладених вимог в позові, надані такі докази: копія договору розстрочки від 30.08.2013 року (а.с. 4); копію повідомлення про виконання договірних зобовязань (а.с. 5). Вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково. Відповідно до вимог\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Ч.2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до\~статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу\~\~продавець передає або зобов'язується\~\~передати товар у власність\~\~покупцеві, а покупець\~\~приймає або зобов'язується\~\~прийняти товар\~\~і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно\~статті 659 Цивільного кодексу України, договором про продаж товару в кредит\~\~може бути\~\~передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед продавцем за невиконання\~\~договору купівлі - продажу\~\~товарів у розстрочку. Зміст договору укладеного між\~\~позивачем та відповідачем не суперечить вимогам\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене,\~\~аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі - продажу\~\~товарів у розстрочку в розмірі 7170 грн.00 коп.\~\~є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають\~\~задоволенню. Укладений між торговим підприємством і відповідачкою договір відповідає вимогам ч.2 ст.695 ЦК України, а тому до наслідків його не виконання можуть бути застосовані положення ч.ч.2 та 3 вказаної вище статті ЦК України. Суд також вважає, що відповідачка істотно порушила умови договору розстрочки, оскільки друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 1.7 договору розстрочки від 30.08.2013 року передбачені наслідки несвоєчасної сплати покупцем вартості товару, з якого слідує, що за несвоєчасне повернення обумовленої суми, покупець сплачує продавцю за кожен день 3% від простроченої суми. З наданого позивачем розрахунку слідує, що з 30.09.2013 року дати коли відповідачка мала сплатити позивачу решту суми вартості товару в розмірі 4170 грн. і до 30.04.2015 року минуло 17 місяців, що становить 510 днів (17 місяців х на 30 днів). 3% від 2170 становить 65,10 грн. Загальна сума процентів за несвоєчасне виконання зобовязання по укладеному сторонами договору за вказаний період становить 33201 грн. (65,10 х 510). Виходячи з аналізу укладеного між сторонами договору розстрочки, а саме його положень викладених в п. 1.4 і п. 1.7, суд приходить до висновку, що обумовлена в них відповідальність за несвоєчасну оплату товару має різні наслідки. При цьому у договорі відсутні умови, за яких застосування одної із них виключає застосування іншої, або домовленість сторін про їх одночасне застосування. тому суд не вбачає підстав для застосування до даних правовідносин положень п.1.7 цього договору. Виходячи з положень ч. 2 ст.695 ЦК України, та укладеного між сторонами договору, суд вважає, що належним способом захисту права за даних обставин буде стягнення суми його ( товару) вартість в сумі 7170 грн. Вимоги в частині стягнення сплачених позивачем витрат по сплаті судового збору підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial