Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду у вигляді переплати пенсії по втраті годувальника, яка виникла за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 7 343,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 30.06.2008 року на ім'я [PERSON] (пенсійна справа № 170070/Р), на вихованні якої знаходився неповнолітній утриманець - [PERSON], [INFO], було первинно призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до заяви від 28.03.2011 року, що надійшла до УПФ в м. Олександрії Кіровоградської області від [PERSON], з 01.04.2011 року продовжено виплату пенсії по втраті годувальника по 31.08.2011 року та переведено її на ім'я заявника у зв'язку з набуттям останнім повноліття. До заяви було додано копію паспорта громадянина України, виданого Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області 14.05.2009 року на ім'я [PERSON], копію ідентифікаційного номеру даної особи та довідку про навчання за № 283 від 28.03.2011 року, видану Олександрійським професійним ліцеєм про те, що [PERSON] дійсно навчається в даному учбовому закладі за денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2008 року по 30.06.2012 року. В заяві [PERSON] від 28.03.2011 року зазначено, що він зобов'язується своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію (в даному випадку - управління ПФУ в м. Олександрія), про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення заявника (в тому числі - і про обставини, що ведуть до припинення права на отримання пенсії). Відповідно до заяви від 07.10.2013 року, що надійшла до УПФ України в м. Олександрії та Олександрійському районі від [PERSON], виплату пенсії по втраті годувальника заявнику було продовжено з 01.09.2013 року по 31.08.2014 року на підставі довідки про навчання за № 812/ф2 від 04.10.2013 року, виданої Одеською національною академією харчових технологій про те, що [PERSON] дійсно навчається в даному учбовому закладі за денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року. В заяві [PERSON] від 07.10.2013 року зазначено, що він зобов'язується своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію, про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення заявника (в тому числі - й про обставини, що ведуть до припинення права на отримання пенсії) та додатково зазначено, що він повідомлений про те, що пенсія по втраті годувальника виплачується за умови навчання на денній формі та ним було взято зобов'язання повідомити управління про факт відрахування з навчального закладу, за умови виникнення таких обставин. З 01.09.2014 року [PERSON] до управління ПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі за продовженням виплати пенсії не звертався та довідку про навчання не надавав, а тому ними було зроблено запит до Одеської національної академії харчових технологій щодо витребування довідки про навчання [PERSON] з метою уточнення терміну навчання даної особи в зазначеному навчальному закладі. На даний запит академією було надано довідку за № 103/ф2 від 01.12.2014 року про те, що [PERSON] дійсно навчався в зазначеному навчальному закладі (наказ про зарахування № 416-03 від 10.08.2011 року) та був відрахований з академії за невиконання навчального плану, наказом № 42-03 від 29.01.2014 року. У зв'язку з викладеним розпорядженнями УПФ від 12.12.2014 року за № 174675 було здійснено корегування отримання пенсії за період навчання [PERSON] та уточнено період отримання пенсії зазначеною особою. Відповідно до ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за № 1788-XII, пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. За даних обставин за періоди з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року з вини [PERSON] виникла переплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника в сумі 7 343,00 грн. Крім того, зазначено, що 24.12.2014 року за вих. № 13069/08-33 на ім'я [PERSON] було направлено лист-претензію щодо відшкодування виниклої переплати пенсії по втраті годувальника, але він не повернув добровільно суму переплати, а тому виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. 23.07.2015 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, де позивач просить стягнути з відповідача переплату пенсії по втраті годувальника, яка виникла за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 5 443,00 грн., так як відповідачем відшкодовано 30.04.2015 р. -500,00 грн., 29.05.2015 р. - 200,00грн. та 30.06.2015 р. - 700,00 грн. (а.с. 34). Посилаючись на ст., ст. 9, 36 - 39, 50 та 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» просять їх вимоги задовольнити. Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач повторно на розгляд справи не явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та постановити заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд відповідно до ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім'ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Судом встановлено наступне. 30.06.2008 року на ім'я [PERSON] (пенсійна справа № 170070/Р), на вихованні якої знаходився неповнолітній утриманець - [PERSON], [INFO], було первинно призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до заяви від 28.03.2011 року, що надійшла до управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області від [PERSON], з 01.04.2011 року було продовжено виплату пенсії по втраті годувальника по 31.08.2011 року та переведено її на ім'я заявника у зв'язку з набуттям останнім повноліття., та згідно довідки про навчання за № 283 від 28.03.2011 року, виданої Олександрійським професійним ліцеєм [PERSON] був на той час учнем групи третього денного курсу професії «Кухар. Кондитер». Термін закінчення навчання 30.06.2012 року (а.с.7). Відповідно до заяви від 07.10.2013 року, що надійшла до управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області від [PERSON], виплату пенсії по втраті годувальника заявнику було продовжено з 01.09.2013 року по 31.08.2014 року на підставі довідки про навчання за № 812/ф2 від 04.10.2013 року, виданої Одеською національною академією харчових технологій про те, що [PERSON] дійсно навчається в даному учбовому закладі за денною формою навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2015 року. Таким чином, з 30.03.2011 року відповідач отримував пенсію в УПФУ в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як дитина померлого, старше за 18 років, яка навчається за денною формою навчання у вищих учбових закладах 1-1У рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, у зв'язку з втратою годувальника до закінчення ними навчальних закладів і до досягнення ними 23-х років. При цьому, [PERSON] в заяві від 07.10.2013 року зазначив, що він зобов'язується своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію, про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення. Крім того, ним у цій же заяві було додатково зазначено, що він повідомлений про те, що пенсія по втраті годувальника виплачується за умови навчання на денній формі, в разі відрахування, зміни навчального закладу, він зобов'язується повідомити їх в трьох денний термін (а.с.9). З 01.09.2014 року [PERSON] до управління ПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області за продовженням виплати пенсії не звертався та довідку про навчання не надавав, а тому позивачем було зроблено запит до Одеської національної академії харчових технологій щодо витребування довідки про навчання [PERSON] з метою уточнення терміну його навчання. На даний запит академією було надано довідку за № 103/ф2 від 02.12.2014 року про те, що [PERSON] дійсно навчався в зазначеному навчальному закладі (наказ про зарахування № 416-03 від 10.08.2011 року) та був відрахований з академії за невиконання навчального плану, наказом № 42-03 від 29.01.2014 року (а.с. 13). Проте, [PERSON] в порушення вище вказаних ним зобов'язань та вимог закону, не повідомив управління ПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі про відрахування його з навчального закладу згідно наказу № 42-03 від 29.01.2014 року за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку. У зв'язку з викладеним, розпорядженнями управління ПФУ в м.Олександрії та Олександрійському районі № 174675 від 12.12.2014 року було здійснено корегування, тобто уточнено період отримання пенсії [PERSON] та встановлено, що з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року у [PERSON] не було права на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, та з його вини виникла переплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника в сумі 7 343,00 грн., що підтверджується довідкою від 02.03.2015 року про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] (а.с.14). Позивачем 24.12.2014 року за вих. № 13069/08-33 на ім'я [PERSON] було направлено лист-претензію щодо відшкодування виниклої переплати пенсії по втраті годувальника, але він не повернув добровільно суму переплати, а тому вони вимушені були звернутись до суду (а.с.15). 23.07.2015 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, де позивач просить стягнути з відповідача переплату пенсії по втраті годувальника, яка виникла за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 5 443,00 грн., так як відповідачем відшкодовано 30.04.2015 р. -500,00 грн., 29.05.2015 р. - 200,00грн. та 30.06.2015 р. - 700,00 грн. (а.с. 34). Так, згідно ч. ч.1, 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Виходячи зі змісту наведеної норми, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей. Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Отже, вказані норми права визначають правову природу зайво сплачених сум пенсій, з вини пенсіонера, як завдану «шкоду». Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст.1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, вважає, що в діях [PERSON] є ознаки, передбачені статтею 1215 ЦК України для повернення безпідставно набутих коштів, а саме: недобросовісність з боку [PERSON], як набувача, оскільки він не повідомив управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі про факт його відрахування з учбового закладу та продовжував отримувати пенсію по втраті годувальника, внаслідок чого йому було надмірно сплачено 5 443,00 грн., а тому стосовно відповідача можуть бути застосовані приписи ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суд стягує з відповідача на користь позивача 5 443,00 грн. Згідно ст. 88 ЦК України, оскільки позов задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved