Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ПАТ «Чернігівоблбуд» є правонаступником орендного підприємства та закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд». По вул. Семашко, 7, в м. Ніжині Чернігівської області розташований житловий будинок, який зведений в 90-их роках минулого століття за кошти попередників ПАТ «Чернігівоблбуд». Пізніше частина квартир в будинку була викуплена, а інші квартири, у тому числі і квартира під № 38, залишились у власності та на балансі товариства. 3 липня 2014 року виконком Ніжинської міської ради прийняв рішення № 140 «Про недопущення призупинення приватизації», яким дозволив органу приватизації міськвиконкому здійснити приватизацію квартири № 38 по вул. Семашко в м. Ніжині та інших квартир в цьому будинку, зазначивши що вони належать до державного житлового фонду. На підставі цього рішення відповідачі [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на спірну квартиру в рівних долях. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31серпня 2016 року, яке було залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2016 року та Вищого господарського суду України від 28 грудня 2016 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігівоблбуд» про скасування рішення виконкому Ніжинської міської ради № 140 від 3 липня 2014 року. Позивач вважає, що порушені його права, а тому просив: - визнати недійсною приватизацію [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартири [ADDRESS]; - визнати недійсним свідоцтво про право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; - визнати за Позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]; - покласти судові витрати на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просив задовольнити, пояснив, що відповідачі [PERSON] приватизували квартиру, яка не належала до державного житлового фонду. Апеляційний суд відмовив [PERSON] у приватизації, у рішенні зазначив, що спірна квартира не є комунальним майном, а є власністю Позивача. У рішеннях судів відсутній запис про те, що рішення Ніжинського міськвиконкому, яким надано дозвіл на приватизацію, є правомірним. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що він два роки пропрацював майстром у ремонтно-будівельній дільниці, був поставлений у чергу для отримання квартири. У 1996 році будинок № 7 по вул. Семашко в м. Ніжині був зданий в експлуатацію. Будинок опалювався, але квартири були не облаштовані (без штукатурки, без дверей). Виконком Ніжинської міської ради видав йому ордер на вселення у квартиру, який особисто вручав [PERSON] Після отримання ордеру за власні кошти він облаштував квартиру. Після надання дозволу на приватизацію, він оформив відповідні документи. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що [PERSON] працював, перебував у черзі на отримання квартири. Квартиру відповідач отримав, але добудовував її сам. Квартира відповідача відноситься до державного житлового фонду. Позивач не надав документів і не довів свого права власності на спірну квартиру. Рішенням господарського суду встановлено, що рішення виконкому Ніжинської міської ради є правомірним. У судовому засіданні представник виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що будівництво будинку № 7 по вул. Семашко в м. Ніжині здійснювалося Ніжинською ремонтно-будівельною дільницею, частина квартир була приватизована за рішенням органу приватизації, що був створений при рембуддільниці. Після ліквідації рембуддільниці міська рада, вважаючи, що квартира [PERSON] відноситься до державного житлового фонду, прийняла рішення, надала дозвіл на її приватизацію. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставинами, викладеними у постанові Вищого господарського суду України від 28 грудня 2016 року у справі № 927/838/15, яка набрала законної сили, підтверджуються обставини, встановлені судом при розгляді цієї справи, а саме те, що: - виконавчий комітет Ніжинської міської ради, який діяв у межах наданих йому повноважень, рішенням № 140 від 3 липня 2014 року «Про недопущення призупинення приватизації», з метою недопущення призупинення приватизації житла, розглянувши звернення громадян та керівників організацій, дозволив органу приватизації міськвиконкому здійснювати приватизацію державного житлового фонду, а саме квартир № 15, 38, 28, 18, 3, 20, 25, 26, 14, 27, 12, 29, 23, 24 в житловому будинку № 7 по вул. Семашка м. Ніжині Чернігівської області; - право власності фізичних осіб на спірні квартири (у тому числі і квартиру під № 38) зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі відповідних свідоцтв про право власності, виданих виконавчим комітетом Ніжинської міської ради 29 жовтня 2008 року; - на підставі рішення виконкому обласної ради депутатів трудящих № 819 від 12 жовтня 1960 року було створено обласний ремонтно-будівельний трест. Згідно з п. 1.3. Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд», відповідно до п.п. 1.1, 2.2 Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд», затвердженого рішенням зборів засновників (протокол № 7 від 13 квітня 1995 року) та перереєстрованого виконкомом Чернігівської міськради народних депутатів розпорядженням № 385-р. від 27 листопада 1995 року, ЗАТ «Чернігівоблбуд» було створено в результаті викупу майна і шляхом перетворення обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» за рішенням засновників (протокол № 7 від 13 квітня 1995 року) і є правонаступником суб'єкта підприємницької діяльності обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд». Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 Статуту, затвердженого зборами акціонерів ЗАТ «Чернігівоблбуд» (протокол № 1 від 27 травня 2011 року) та зареєстрованого державним реєстратором виконкому Чернігівської міськради Чернігівської області 27 липня 2011 року, ПАТ «Чернігівоблбуд» було створено згідно установчих зборів засновників № 7 від 13 квітня 1995 року шляхом перетворення суб'єкта підприємницької діяльності Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» і є правонаступником Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» та ЗАТ «Чернігівоблбуд»; - рішенням виконкому № 362 від 21 жовтня 1986 року земельна ділянка для будівництва 45-квартрирного будинку по вул. Семашка, 7, з пайовою участю інших підприємств комунального господарства міста була виділена Ніжинському РСУ. У 1989 році Ніжинське РСУ отримало наряд-заказ від обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту на будівництво 45-квартрирного будинку по вул. Семашка, 7, в м. Ніжині, а 22 червня 1993 року загальні збори колективу Ніжинського РСУ постановили виділити 20 квартир працівникам для самостійного завершення будівництва; - відповідно до договору від 31 березня 1989 року, укладеного між колективом Чернігівського ремонтно-будівельного тресту, облжилкомуправлінням Чернігівського облвиконкому та колективом працівників Чернігівського ремонтно-будівельного тресту, управління передало в оренду трудовому колективу основні фонди виробничого та невиробничого призначення оборотні засоби, а також закріпило грошові кошти на рахунках, а трест прийняв вказане майно в оренду до 2011 року; - згідно з положеннями Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд», затвердженого 20 січня 1990 року, до складу тресту входив ряд структурних підрозділів без права юридичної особи, в тому числі і Ніжинське РБУ; - відповідно до Статуту тресту останнє було орендним підприємством, працюючим на підставі договору від 31 березня 1989 року, мало самостійний баланс та створювало колективну власність. Згідно з п. 4.2 Статуту господарський обіг тресту складався з двох форм власності: державної, у вигляді орендованого майна та колективної, що створена в результаті господарської діяльності тресту. До державного майна, переданого в оренду тресту, будинок по вул. Семашка, 7, не входив. Згідно з п. 2.11 договору трест зобов'язався здійснювати будівництво житла, об'єктів соцкультпобуту за рахунок різних джерел, в тому числі і за власні кошти; - згідно з Статутом та колективним договором від 15 лютого 1990 року, укладеного між трестом, профспілкою та колективом Ніжинського РБУ, останній зобов'язався протягом 1990 року відрахувати до фонду економічного розвитку 65 700 крб., а залишки цього фонду, що були централізовані у тресті у 1989 році вирішено направити на будівництво 45-ти квартирного житлового будинку по вул. Семашка, 7. Додатком № 2 до договору про соціальний та економічний розвиток колективу Ніжинського РБУ на 1990-1995 роки передбачено фінансування будівництва зазначеного будинку за рахунок соцкультпобуту у 1990 р. - 150 тис. крб., у 1991 р. - 250 тис. крб.; - протокол засідання інвентарної комісії від 5 травня 1994 року містить посилання на інвентарні описи незавершеного капітального будівництва, але не доводить, що будинок (незавершене будівництво) по вул. Семашка, 7, належить до колективної власності орендного підприємства. У листі РВ ФДМУ по Чернігівській області від 20 січня 2010 року без посилання на підтверджуючі документи зазначено, що об'єкт незавершеного будівництва по вул. Семашка, 7, при приватизації ввійшов при формуванні статутного фонду акціонерного товариства (як майно орендаря вартістю 6 485 625 крб.) - 24 грудня 1996 року рішенням виконкому Ніжинської міської ради № 376 затверджено акт прийняття в експлуатацію державною комісією закінченої будівництвом будівлі житлово-цивільного призначення від 19 червня 1996 року житлового будинку по вул. Семашка, 7, у м. Ніжині, в якому замовником будівництва, генеральним підрядником зазначено Ніжинське ремонтно-будівельне управління та не зазначено про його відомче підпорядкування; - згідно із довідкою від 13 червня 1998 року, виданій Ніжинському ЗАТ «Чернігівоблбуд» за підписом керуючого Ніжинським відділенням Агропромбанку «Україна», будівництво житлового будинку по вул. Семашка, 7, у м. Ніжині проводилось за рахунок власних коштів та внесків пайовиків; - наказом Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного ЗАТ «Чернігівоблбуд» № 47 від 5 жовтня 1999 року «Про організацію дочірнього підприємства Ніжинське РБД «Чернігівоблбуд», ДП «Ніжинська ремонт-будівельна дільниця» були передані основні виробничі фонди на суму 237 658,00 грн.; - за актом від 30 вересня 5 жовтня 1999 року було передано основні фонди у власність Ніжинського РСУ на суму 237 658,00 грн., у тому числі - житловий будинок по вул. Семашка 7 в м. Ніжині; - у п. 9.7 Положення про ремонтно-будівельну дільницю ЗАТ «Чернігівоблбуд», затвердженого радою ЗАТ «Чернігівоблбуд» (протокол № 17 від 20 грудня 1995 року), визначено, що реорганізація структурного підрозділу тягне за собою перехід прав і обов'язків, які належали структурному підрозділу до його правонаступника; - 24 листопада 1999 року виконкомом Ніжинської міськради було зареєстровано ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця»; - ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17 грудня 2002 року у справі № 4/150б/77б/26б було затверджено звіт ліквідатора, припинено провадження у справі, а ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця» ЗАТ «Чернігівоблбуд» ліквідовано, у зв'язку з чим, розпорядженням виконкому Ніжинської міськради № 155 від 2 червня 2003 року було скасовано державну реєстрацію ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця» ЗАТ «Чернігівоблбуд». До ліквідаційної маси не було включено житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Ніжин, вул. Семашка, 7. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність у нього права власності на спірну квартиру, приватизація якої за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснена у встановленому законом порядку, тобто вони володіють та користуються нею на відповідних правових підставах, а тому позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed