Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] 488,59 грн. 3% річних від простроченої суми, 1541,18 грн. встановлений індекс інфляції за час прострочення та 29722,92 грн. пені, а разом - 31752,70 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2015 задоволено позовні вимоги державного підприємства «Спецагролізинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014 грошових коштів в сумі 43872,55 грн., в тому числі 24463,31 гривень сума боргу, 307,63 грн. 3% річних від простроченої суми, 387,18 грн. встановлений індекс інфляції за час прострочення, 18714,43 грн. пеня. Задовольняючи позов у цивільній справі № 742/3912/15-ц, суд встановив, що період прострочення відповідачем виконання зобов`язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 за період з 02.05.2015 по 01.10.2015 становить 153 доби. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2018 у цивільній справі №742/3652/18 задоволено позовні вимоги за позовом Державного підприємства «Спецагролізинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014 грошових коштів в сумі 2257,99 грн 3% річних від простроченої суми, 8733,39 грн встановлений індекс інфляції за час прострочення, а всього 10991,38 грн. Задовольняючи позов у цивільній справі № 742/3652/18, суд встановив, що період прострочення відповідачем виконання зобов`язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 за період з 02.10.2015 по 15.11.2018. Отже, в судовому порядку встановлено наявність простроченого грошового зобов`язання відповідача перед позивачем на підставі укладеного сторонами цивільно-правового договору. Судом встановлено наявність боргу, його дійсність та законність. З моменту ухвалення судових рішень заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач просить стягнути з [PERSON] 3% річних від простроченої суми, встановлений індекс інфляції за час прострочення зобов`язання та пеню за період з 16.11.2018 по 15.07.2019. 30.05.2019 [PERSON] надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому посидається на строки позовної давності та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У судовове засідання позивач не з`явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у тому числі, у зв?язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2015 позовні вимоги державного підприємства «Спецагролізинг» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь державного підприємства «Спецагролізинг» заборгованість по договору позики в розмірі 43872,55 грн., в тому числі 24463,31 гривень - сума боргу, 307,63 грн. - 3% річних від простроченої суми, 387,18 грн. - встановлений індекс інфляції за час прострочення, 18714,43 грн. - пеня. (а.с.19-20).Задовольняючи позов у цивільній справі № 742/3912/15-ц, суд встановив, що період прострочення відповідачем виконання зобов`язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 за період з 02.05.2015 по 01.10.2015 становить 153 доби. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2018 позовні вимоги державного підприємства «Спецагролізинг» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь державного підприємства «Спецагролізинг» 2257,99 грн 3% річних від простроченої суми, 8733,39 грн встановлений індекс інфляції за час прострочення, а всього 10991,38 грн. ( а.с.16-18). Задовольняючи позов у цивільній справі № 742/3652/18, суд встановив, що період прострочення відповідачем виконання зобов`язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 за період з 19.10.2015 по 19.10.2018, а не як зазначено позивачем в позові з 02.10.2015 по 15.11.2018. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Грошові кошти, які були стягнуті заочним рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року, з [PERSON] на користь державного підприємства «Спецагролізинг», на дату розгляду справи не сплачені на користь позивача, що не заперечує і сам відповідач. На підставі ст.625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати та три відсотки річних, передбачені наведеною вище нормою, за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею). Тому помилковим є посилання відповідача на трьохрічний строк позовної давності до вимог про стягнення боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Позивач звернувся до суду без порушення строків позовної давності, тому що стосується стягнення 3% річних від простроченої суми, необхідно стягнути з відповідача 24463,31 грн.* (3%/365 днів) * 243 дня прострочки = 488,59 грн. Згідно з відомостями управління статистики щодо індексу інфляції (публікується в офіційних періодичних виданнях згідно зі ст. з Закону України «Про індексацію грошових доходів населення») індекс інфляції за період з 01.11.2018 по 01.05.2019 складає:листопад 2018 року-101,4%, грудень 2018 року - 100,8%, січень 2019 року - 101,0%, лютий 2019 року - 100,5%, березень 2019 року - 100,9%, квітень 2019 року - 101,0%, травень 2019 року -100,7%. Розрахунок для визначення суми збитків від інфляції здійснюється за формулою: 24463,31 грн.* відповідні індекси інфляції за вказані місяці мінус сума боргу 24463,31 грн. = 1541,18 грн. За наведених підстав, позовні вимоги державного підприємства «Спецагролізинг» щодо стягнення 3% річних від простроченої сумита індекс інфляції за час прострочення підлягають задоволенню. Щодо стягнення з [PERSON] пені в розмірі 29722,92 грн суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 п.1 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відповідно до положень ч.1 ст. 261 ЦК України. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності, тому в частині стягнення пені, слід відмовити. Стороною позивача не надано договору на який вони посилаються в частині нарахування пені, жодних доказів та розрахунків на підтвердження саме такого розміру пені, що також дублюється і в попередньому рішенні Прилуцького міськрайонного суду від 05.12.2018 (на яке також посилається позивач) яке набрало законної сили та не було оскаржене в апеляційному суді. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За наведених підстав, позовні вимоги державного підприємства «Спецагролізинг» підлягають частковому задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн., який документально підтверджений платіжним дорученням і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі.

Outcome: partial