Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.02.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZHH0АK00110003, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20025 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 13.02.2013. Банком було повністю виконано свої зобовязання за даним договором, надано кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач зобовязуввся щомісячно сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості, сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, всупереч умовам договору відповідач щомісячно відповідні платежі не проводить, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 20.01.2015 становить 13526,38 доларів США та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4839,70 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 0,72 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 8685,96 доларів США. Згідно рішення Коростишівського районного суду від 06.08.2012 з відповідача було стягнуто суму заборгованості за даним кредитним договором, яка становить 11430,47 доларів США, а тому зазначає, що стягненню підлягає різниця між вказаними сумами заборгованості, яка становить 2095,91 доларів США. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином неодноразово рекомендованими листами повідомлявся, про що свідчить відповідні судові та поштові повідомлення, про поважність причин неявки не повідомив, з будь-якими заявами та клопотаннями не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним. Судом встановлено, що 14.02.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZHH0АK00110003 у вигляді непоновлюваної кредитної лінії, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 28819 доларів США на наступні цілі: кредит на купівлю автомобіля Renault Megane Scenie 1,6 RN- 20025 доларів США та сплату страхових платежів у розмірі 8596 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний кредитний договір є строковим, строк дії якого до 13.02.2013 Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування останнім, а також оплачувати винагороди та комісії на передбачених договором умовах. Сторони договору погодили, що при порушенні позичальником строків повернення зобовязань по погашенню кредиту, останній повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом; крім того, при порушенні позичальником строків повернення зобовязань по погашенню відсотків за користування кредитними коштами, комісії та винагороди, банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки, сплата якої здійснюється у гривні. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобовязання по кредитному договору, в наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 20.01.2015, відповідно наданого розрахунку, сума заборгованості становить 13526 доларів 38 центів США, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4839 доларів 70 центів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 0,72 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 8685 доларів 96 центів США. Позивачем зазначається, що від загальної суми заборгованості у розмірі 13526 доларів 38 центів США слід відняти суму заборгованості за даним договором, яка була стягнута за рішенням Коростишівського районного суду від 06.08.2012, а саме 11430 доларів 47 центів США, а тому стягненню підлягає різниця, що становить 2095 доларів 91 цент США. Вказане вище рішення Коростишівського районного суду від 06.08.2012 у цивільній справі №611/778/12 сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили, є чинним. Виконавчі листи отримані представником ПАТ КБ «Приватбанк» 11.09.2012 для подальшого предявлення до відповідного ВДВС для примусового стягнення. Як вбачається з листа-повідомлення відділу ДВС Коростишівського РУЮ №5345 від 04.11.2015, виконавчий лист №611/778/12 від 28.08.2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 14.02.2006 у розмірі 91260,87 грн.(сума заборгованості у гривневому еквіваленті) надійшов для виконання до ВДВС. 21.09.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно. У вказаному провадженню проведено ряд виконавчих дій, проте рішення суду станом на час надання відповіді начальником ВДВС не виконано. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити гроші. Згідно положень ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити права і виконати обовязки відповідно до умов договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України. Таким чином, кредитор має право на одержання відсотків від суми кредиту, інших визначених договором виплат лише протягом дії кредитного договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобовязання, кредитор не позбавлений права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed