Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором в рахунок погашення заборгованості за кредитом в сумі 24370,76 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № ZPTOGA0000000022 від 26.05.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 29105,00 грн. на строк до 26.05.2018 року включно, зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік. 26.05.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ZPTOGA0000000022 від 26.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Токмацької районної держаної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1037, згідно якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 61,70 кв.м, житловою площею 35,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їм на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №420 від 22.04.1999 року. Однак, відповідач [PERSON] вимоги кредитного договору порушує, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідача, а також інших осіб, які зареєстровані та (або) проживають у спірному будинку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, надав уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 21.07.2014 року, підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки є інвалідом з дитинства, спірний будинок є єдиним місцем проживання для нього та його сестри [PERSON], а поточна заборгованість за кредитним договором погашена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно телефонограми просила розглянути справу без її участі, заперечувала з приводу задоволення позову з підстав погашення поточної заборгованості за кредитним договором та сплати кредиту згідно графіку, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 26.05.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPTOGA0000000022 на суму 29105,00 грн. на строк до 26.05.2018 року включно, зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік. У забезпечення виконання зобовязання по поверненню в повному обсязі кредиту 26.05.2008 року між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Токмацької районної держаної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1037, згідно якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 61,70 кв.м, житловою площею 35,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їм на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №420 від 22.04.1999 року. Вартість предмету іпотеки сторони вказаного договору визначили у розмірі 36000,00 грн.(п.35.5 договору). Відповідно до п. 18.8.1 договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо на момент настання термінів виконання яких-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Із доданого позивачем до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 22.04.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становила всього 24370,76 грн., яка складається: 19887,67 грн. - заборгованість за кредитом, 2858,91 грн. -заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 117,99 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 107,58 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1148,61 грн. - штраф (процентна складова). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.07.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] становить всього 20559,50 грн., яка складається: 19029,72 грн. - заборгованість за кредитом, в т.ч. простроч. тіло - 368,80 грн., 298,66 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 14,00 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 967,12 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У п. 41 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, роз'яснюється судам, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом із вартістю іпотечного майна. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки може бути відмовлено, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Після подачі позову відповідачем [PERSON] сплачено 5650,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що значно знизило суму поточної заборгованості та суму заборгованості, заявлену банком, в цілому, що підтверджується чеками від 16.06.2014 року, 19.06.2014 року, 25.06.2014 року, 26.06.2014 року, 06.07.2014 року, 22.07.2014 року. Враховуючи, що визначена сторонами вартість предмету іпотеки у розмірі 36000,00 грн. згідно п. 35.5 договору іпотеки значно перевищує суму заборгованості за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку склала станом на 21.07.2014 року - 20559,50 грн, відповідач продовжує погашати цю заборгованість, чим відновила платіжну дисципліну за кредитним договором, строк виконання основного зобов'язання ще не сплив, кредитний договір діє до 26.05.2018 року, звернення стягнення на предмет іпотеки є недоцільним, суперечить загальним засадам цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності. (ст. 3 ЦК України) Частинами 1,2 ст. 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст.14 ЦК України). Позивачем не наведено співмірності заборгованості із вартістю іпотечного майна, не підтверджені дані обставини і наданими позивачем розрахунками, а тому суд вважає, що задоволення вимог позивача за таких обставин не сприятиме юридичній рівності захисту прав та виконання обовязків сторін іпотечного договору. Заборгованість за кредитним договором не можна вважати безнадійною і такою, яку банк не зможе отримати в іншій спосіб від боржника, ніж звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів суду співмірність суми заборгованості за кредитним договором та вартості іпотечного майна. З цих же підстав не підлягають задоволенню похідні вимоги позивача про виселення відповідачів та інших осіб із спірного будинку. Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі ст.88 ЦПК України не стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: dismissed