overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 17 листопада 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1483. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, проти задоволення позову не заперечувала, просила розірвати шлюб укладений з позивачем, також просила розглядати справу без її участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1483 від 17 листопада 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 282389, що видано повторно 25 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Легенька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 17 серпня 1991 року у виконавчому комітеті Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 4. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2010 року, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 1991 року у виконавчому комітеті Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 4 від 17 серпня 1991 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 355826, що видано повторно 26 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 17 червня 1993 року у виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 40. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують вже пять років. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 1993 року у виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 40 від 17 червня 1993 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 269663, що видано повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області 10 вересня 2015 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 17 червня 2000 року у Глибоцькій сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 05. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги, порозуміння. Шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2015 року і шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій проти позову не заперечувала, просила розірвати шлюб укладений між нею та позивачем, також просила розглядати справу без її участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2000 року у Глибоцькій сільській раді Харківського району Харківської області, запис № 05, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 109883, що видане виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області 17 червня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Передерєєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 18 серпня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1722. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння. Сторони тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Шлюб між сторонами носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача, примирення не можливо. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1722, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб Серії І-ВЛ № 373479, яке видано 05 вересня 2018 року . Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 18 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 515. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося і вони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. За вказаних обставин шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам сторін. Сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій проти позову не заперечувала та підтвердила, що шлюбні стосунки з позивачем не склалися; просила розірвати шлюб укладений між нею та позивачем, також просила розглядати справу без її участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 515, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова 18 червня 2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 19 жовтня 2002 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 160. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з березня 2017 року. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розірвати шлюб з позивачем, також просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2002 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 160 від 19 жовтня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], що видано 19 жовтня 2002 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 20 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 152. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, проти задоволення позову не заперечувала, просила розірвати шлюб з відповідачем, також просила розглядати справу без її участі. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 152, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видано 20 вересня 2014 року виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 20 липня 1996 року у виконавчому комітеті Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 68. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують вже пять років. Шлюб існує формально, сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 1996 року у виконавчому комітеті Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 68 від 20 липня 1996 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 288637, що видано повторно Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07 червня 2016 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 20 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 03. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сімя розпалася по причині втрати порозуміння, почуттів любові та поваги. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом останніх десяти років, спільного господарства не ведуть. Сімя розпалась остаточно та поновлена не може бути, на примирення позивач не згоден. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 03 від 20 лютого 2004 року; дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Закірова», що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 228399, що видано повторно 12 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою відповідача суд вважає відновити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Гринюк». Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Outcome: approved