Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить стягнути солідарно з відповідачів 17137 грн. 03 коп. у рахунок погашення заборгованості по оплаті за надані ним послуги з централізованого опалення, яка виникла в результаті невиконання відповідачами своїх обов'язків по оплаті наданих послуг за період часу з 01.09.2010 року по 01.03.2017 року, оскільки у добровільному порядку відповідачі виниклу заборгованість не погашають. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі та просила суд застосувати до виниклих правовідносин строк загальної позовної давності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Так, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом з тим, у зазначеній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.5). Згідно Акту звірки лицьового рахунку відповідачі з травня 2010 року по березень 2017 року були споживачами комунальних послуг з централізованого опалення, які надавало їм КПТМ «Криворіжтепломережа» м. Кривого Рогу (а.с.31-32). Згідно цього ж Акту звірки, за період часу з 01.09.2010 року по 01.03.2017 року заборгованість відповідачів по оплаті за надані послуги склала 17137 грн. 03 коп. (з урахуванням її часткового погашення відповідачами) (а.с.31-32). У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані послуги з централізованого опалення належним чином не виконували. Між тим, у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, відповідач [PERSON] до винесення рішення у справі заявила про застосування до виниклих правовідносин позовної давності. Однак, суд уважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так, як убачається із Акту звірки лицьового рахунку, відповідачі за період протягом якого виникла заборгованість, періодично сплачували на користь позивача грошові кошти за отримані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Окрім того, згідно цього ж Акту звірки відповідачі періодично сплачували грошові кошти за отримані послуги з опалення в більшому розмірі, ніж був нарахований комунальний платіж за поточний місяць, що також свідчить про визнання відповідачами свого боргу, оскільки відповідно до п. 2.21 Наказу КПТМ «Криворіжтепломережа» №416 від 21.10.2015 року та роз'яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України від 29.10.2004 року за №06-10/10-1215, питання віднесення платежу, призначення якого в платіжному документі достатньою мірою не деталізовано, чи перерахування суми більшої ніж нарахована за поточний місяць, має визначатися одержувачем таким чином: якщо порядок зарахування коштів врегульовано у договорі між платником та одержувачем коштів - згідно з положенням договору; якщо відповідні застереження відсутні у договорі та у разі заборгованості, в тому числі, що підлягає стягненню на підставі судових рішень, платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто починаючи з такої, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 88, 99 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1378 грн. в рівних частках, тобто по 689 грн. з кожного відповідача окремо (а.с.1, 6). На підставі викладеного,

Outcome: approved