Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.03.2015 у розмірі 13745 грн. 68 коп. та понесених судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.03.2015 між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку із чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судові засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні від 21.09.2017, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України\~з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2015 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно анкети-заяви позичальника від 23.03.2015, підписанням вказаної заяви відповідач підтверджує ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також підтверджує ознайомлення та згоду з тарифами позивача відповідно до тарифного пакету. Отже, відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору. Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов'язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.509 Цивільного кодексу України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.\~Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Так, відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором (а.с.6-7) станом на 19.07.2017 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 13 745,68 грн., з яких тіло кредиту - 2 359 грн. 92 коп., проценти за користування кредитом - 5 785 грн. 33 коп., пеня - 4469 грн. 68 коп., а також штраф (фіксована частина)\~- 500 грн., штраф (процентна складова)\~630 грн. 75 коп. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача тіло кредиту в сумі 2359,92 грн., проценти за користування кредитом в сумі 5785,33 грн., а також штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина), в сумі 630,75 грн. (процентна складова). Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що у вимогах про стягнення пені слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Цивільно-правова відповідальність\~- це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладеній у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Тому суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставіст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1079 грн. 68 коп. в користь позивача. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 261, 267, 525, 526, 530, 536, 551, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved