Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснила, що 24 червня 2000 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями та систематичними образами та приниженнями з боку відповідача. Подружні відносини вони з відповідачем не підтримують та кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежний однин від одного. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, оскільки наданий судом час на примирення не приніс будь-якого позитивного результату, у зв'язку з чим позивач просила позов задовольнити. При цьому, позивач просила на підставі ст. 113 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та просив суд надати їм ще час на примирення, оскільки вважає, що це лише тимчасові труднощі у їхній родині, які з часом обов'язково вирішаться. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що через зловживання відповідачем спиртними напоями та систематичними образами і приниженнями з боку останнього позивач втратила почуття любові і поваги до нього та відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається. Однак, не зважаючи на це, відповідач вважає, що ще є можливість зберегти їхній шлюб, а всі негаразди в їхній сім'ї носять тимчасовий характер. Так відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як вбачається з матеріалів справи, її подано до суду 08 травня 2014 року. 13 червня 2014 року у судовому засіданні було оголошено перерву з метою надання сторонам часу на примирення. Крім того, з пояснень сторін встановлено, що вперше позивач звернулась до суду з аналогічною позовною заявою ще у березні 2014 року, яку згодом залишила без розгляду з метою збереження сім'ї. Таким чином, суд вважає, що у сторін було достатньо часу для примирення та вирішення всіх спірних питань, які стали приводом до звернення позивача до суду з даним позовом. Проте, як встановлено в судовому засіданні, наданий судом час на примирення не приніс позитивного результату і сторони по справі так і не знаходять взаєморозуміння по жодному питанню, які виникають в їхній сім'ї, внаслідок чого подружжя майже не підтримує сімейно-шлюбні відносини, дуже рідко спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. При цьому, відповідно до положень ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 113 СК України та

Outcome: approved