Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2013 року в розмірі 101754,88 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, відповідач зобовязався сплатити позивачу пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобовязання та може змінюватися; за порушення строків платежів по якомусь з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень (в еквіваленті 500,00 гривень за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту від 26 лютого 2013 року, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених вищевказаним договором в межах встановленого ліміту, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 28 лютого 2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 128286,07 гривень, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 18420,00 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 106972,23 гривень; заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2893,84 гривень, а також штрафи: (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; (процентна складова) у розмірі 4821,66 гривень. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2015 року за позовом ПАТ Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2013 року в розмірі 31852,85 гривень. Заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2013 року в розмірі 101754,88 гривень відповідачем не сплачена, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26 лютого 2013 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору від 26 лютого 2013 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався сплатити пеню, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту від 26 лютого 2013 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, а також можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених вищевказаним договором в межах встановленого ліміту, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість у розмірі 128286,07 гривень з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 18420,00 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 106972,23 гривень; заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2893,84 гривень, а також штрафи: (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; (процентна складова) у розмірі 4821,66 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 26 лютого 2013 року. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь ПАТ Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2013 року в розмірі 31852,85 гривень та судовий збір в розмірі 318,53 гривень. За вищевказаних обставин заборгованість відповідача за кредитним договором від 26 лютого 2013 року станом на 28 лютого 2017 року становить 101754,88 гривень (101754,88 гривень = (18420,00 гривень (заборгованість за кредитом) + 106972,23 гривень (заборгованість за процентами за користування кредитом) + 2893,84 гривень (заборгованість за пенею та комісією) - 31852,85 гривень (стягнута сума заборгованості за кредитним договором від 26 лютого 2013 за рішення суду від 12 червня 2015 року) + 500,00 гривень (штраф (фіксована частина) + 4821,66 гривень (штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 26 лютого 2013 року, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved