Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 49755,08 грн. за кредитним договором № VIXRRX12750224 від 14.03.2009 та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № VIXRRX12750224 від 14.03.2009 відповідач [PERSON] отримав від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») кредитні кошти у розмірі 5996,10 грн. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і позивачем договір, про що свідчить його підпис на заяві. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти за погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Відповідач [PERSON] умови договору не виконав і станом на 26.02.2014 заборгував перед ПАТ КБ «ПриватБанк» 49755,08 грн., що включає в себе заборгованість за кредитом, процентами, комісії, пені та штрафу. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав зазначених вище. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що надані позивачем до суду документи на оформлення кредиту він підписував, але коштів та товару фактично не отримував, відмовся від них після підписання документів, адже йому були запропоновані невигідні умови. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що відповідно до Заяви позичальника між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивальником, а відповідно відповідачем [PERSON], 14.03.2014 укладено кредитний договір № VIXRRX12750224, згідно якого банк надав відповідачу кошти на придбання товару строком на 10 місяців, з 14.03.2014 до 14.01.2010 включно, в сумі 5996,10 грн. зі сплатою відсотків за його користування 1,0 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, оплати відсотків, винагороди, комісії в зазначеній в Заяві та Умовах надання кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця з 14 по 19 число, позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 648,54 грн. для погашення заборгованості за кредитом та 14,99 грн. винагороди за надання фінансового інструменту. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і позивачем договір, про що свідчить його підпис на заяві. Також при оформленні кредиту позивач одноразово перерахував 782,1 грн. на сплату страхового платежу; 869 грн. винагороди за надання фінансового інструменту (а.с.8). Згідно п. 3.2. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (надалі - Умови) позичальник зобов'язався використовувати кредит на цілі, зазначені у заяві та погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.4.1. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення. Згідно п.5.1. Умови, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються. Відповідно до п. 5.3. Умови, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.5 Умови, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлений сторонами тривалістю в 5 років (а.с.9-13). Відповідачем також був погоджений графік погашення кредиту, про що свідчить його підпис (а.с.58), йому були доведенні умови кредитування, відповідачем була підписана заява про укладення договору особистого страхування, та укладеного договір особистого страхування, які ним особисто були підписані (а.с.59, 60, 61-62). Згідно розрахунку заборгованості, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав і, станом на 26.02.2014, заборгував перед позивачем суму 49755,08 грн., що включає в себе: 5977,11 грн. - борг за кредитом; 350,92 грн. - борг по процентам; 134,91 грн. - заборгованість по комісії; 40446,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2345,48 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6). Кошти за кредитним договором в розмірі 4345 грн. відповідно до меморіального ордеру від 16.03.2009 № ILFZ0ABL91 (а.с.63) та виписки по рахунку (а.с.64) були перераховані підприємцю ([PERSON]). за придбання позивачем водонагрівача на підставі представленого рахунку №26 від 14.03.2009 та товарного чеку (а.с.50, 51). Вищевказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Задовольняючи позов часткового суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, тому заборгованість по кредиту в розмірі 5977,11 грн.; заборгованість по процентах в розмірі 350,92 грн.; заборгованість по комісії в розмірі 134,91 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір збитків становить 6462,94 грн., що включає в себе заборгованість за кредитом, процентам та комісії. Розмір неустойки у виді пені становить 40446,66 грн., що значно перевищує розмір збитків, а тому підлягає до зменшення до розміру збитків. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2345,48 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язання, суд виходить з наступного. За змістом ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Згідно Розділу 5 «Відповідальність сторін» Умови, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (п. 5.1.). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 5.3.) (а.с.12, 13). Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф, при цьому останній нараховано в тому числі, й на суму пені, яка включена до розрахунку заборгованості, з якої обчислено процентну складову штрафу. Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне у те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Такий висновок повністю відповідає правовій позиції, що висловлена Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка міститься в інформаційному листі даного суду, що висловлені ним при перегляді цивільних справ в касаційному порядку у першому півріччі 2011 року у п. 8 розділу ІІІ Зобов'язання, що виникають із правочинів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищезазначеного, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 35164,12 грн., що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 6497 грн., заборгованості по процентах в розмірі 22083 грн., заборгованості по комісії в розмірі 3898,32 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання 2685,80 грн.. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав. З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial