Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 4476,16 грн. заборгованості за договором кредиту, та сплаченого на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн. по кредитному договору № 006-10514-010411 від 01.04.2011 року, оскільки відповідач добровільно борг сплачувати не бажає, від чого утворилась заборгованість, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В позовній заяві представник позивача клопоче про розгляд цивільної справи у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 3, 14). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та заява відповідача про визнання позовних вимог (а.с. 21). У відповідності з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка в судове засідання, належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи, у відповідності зі ст. 169 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі за наступних обставин. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інше фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах установлених договором. Матеріалами цивільної справи підтверджено, що дійсно між позивачем та відповідачем 01.04.2011 року, укладено договір № 006-10514-010411 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки(а.с. 4-5). Згідно п. 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачу рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, згідно з п. 1.3 Договору з лімітом Кредитної лінії у розмірі: 5000,00 грн. (а.с. 4). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу рахунок для погашення заборгованості № [NUMBER] в національній валюті України та надав у користування гроші в сумі 5000,00 грн. Відповідач скористався кредитом, але станом на 22.06.2016 року не виконав договірних зобов'язань, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 4476,16 грн. яка складається з: - тіло кредиту - 7226,90 грн.; - прострочене тіло кредиту - 642,29 грн.; - відсотки - 1288,67 грн.; - комісії - 00,00 грн.; - пеня - 00,00 грн. Таким чином в суді було встановлено, що відповідач дійсно отримав кредит в ПАТ «Дельта Банк», належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором від чого виникла прострочена заборгованість, яка підлягає стягненню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved