Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові зазначив, що на обліку в службі (управління) у справах дітей перебуває на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] , була відібрана у матері [PERSON] , 1975 року народження без позбавлення її батьківських прав. 05.03.2020 року спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР рекомендованим листом було запрошено [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, на якому розглядалося питання доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з неявкою матері на засідання комісії, відсутністю будь-яких пояснень про причини своєї неявки, членами комісії було прийнято рішення щодо доцільності звернення органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . 28.03.2019 року було надіслано листа до Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з проханням взяти дану родину під соціальний супровід та повідомити відділ про проведену роботу. Відповідно до інформації центру, наданої до відділу по Хортицькому району СУСД ЗМР 23.03.2020 року, після набуття чинності заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2019 року та до теперішнього часу [PERSON] не зверталась до відділу соціальної роботи по Хортицькому району ЗМЦСССДМ за допомогою у сприянні повернення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на виховання до біологічної родини. 16.03.2020 року спеціалістами відділу спільно з фахівцем відділу соціальної роботи по Хортицькому району ЗМЦСССДМ було здійснено вихід за адресою місця реєстрації матері: [ADDRESS] з метою обстеження умов проживання. Вдома [PERSON] була відсутня, але з бесіди з її рідною сестрою стало відомо, що [PERSON] дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично там не мешкає, точну адресу проживання встановити не змогли, телефонний зв`язок з нею також відсутній. Малолітня [PERSON] , [INFO] , на даний час влаштована до прийомної родини [PERSON] , 1979 року народження, згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2019 № 277/38 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування [PERSON] на виховання та спільне проживання», договором від 27.07.2019 № 69 про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї. Враховуючи що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 06.05.2020 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Ухвалою, відповідачці був наданий строк для подачі відзиву на позовну заяву, але вона не скористалася нагодою та відзив на позов не надала. Ухвалою суду від 01.06.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання жодного разу не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг від 05.05.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 14.04.2005 року по теперішній час, саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про день, час та місце розгляду справи судом. Про розгляд справи у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя [PERSON] була обізнана, оскільки повістки з викликами у судові засідання на 01.06.2020 року, 19.06.2020 року отримала, про що свідчить її підпис у зворотних поштових повідомленнях (а.с. 29, 39). За отриманням судових повісток на наступні судові засідання [PERSON] не з`явилася, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням терміну зберігання» (а.с.49, 56). Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно вимог ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи в Хортицькому районному суді 15.09.2020 року, о 09-00, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачі не з`явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надали, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, по наявним у справі документам. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, матір`ю [PERSON] , [INFO] записана [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] вказані відповідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 11-12). Як вбачається з рішення Запорізької міської ради дитині [PERSON] , [INFO] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10 зворотна сторона). Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2019 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , була відібрана у матері [PERSON] , 1975 року народження без позбавлення її батьківських прав (а.с13-15). На підставі рішення ЗМР від 24.06.2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] влаштована у прийомну родину [PERSON] (а.с. 16). З довідки про відвідування від 16.03.2020 року спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей вбачається, що спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою реєстрації відповідача [PERSON] : [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання. Вдома [PERSON] була відсутня, але з бесіди з її рідною сестрою стало відомо, що [PERSON] дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично там не мешкає, точну адресу проживання встановити не виявилося можливим, телефонний зв`язок з нею також відсутній (а.с. 18). Згідно листа директора Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 23.03.2020 року, після набуття чинності заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2019 року та до теперішнього часу, [PERSON] не зверталась до відділу соціальної роботи по Хортицькому району ЗМЦСССДМ за допомогою у сприянні повернення малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , на виховання до біологічної родини (а.с. 19). Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №21.05/01-22-360 від 03.04.2020 року,

Outcome: approved