Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с.Верхня Сироватка Сумського району Сумської області помер його батько - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої в тому числі увійшли земельні ділянка, що знаходиться на території Бояро-Лежавської сільської ради Путивльського району Сумської області. Як спадкоємець померлого за заповітом він звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з неможливістю підтвердження факту належності правовстановлюючого документа на земельну ділянку померлому, а також зі спливом шестимісячного строку вона позбавлена можливості оформити спадщину після його смерті. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин - через те, що вважав, що розпорядившись особистими речами померлого він фактично набув право власності на спадкове майно, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю після смерті [PERSON] тривалістю в три місяці, а також просив встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-СМ №011277, виданого 18 грудня 2001 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Бояро-Лежачівської сільської ради народних депутатів від 16 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142, а також а судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.19). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.26). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] , позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 17 вересня 2013 року Бояро-Лежачівською сільською радою Путивльського району Сумської області, зареєстрованим в реєстрі за №23, після смерті [INFO] у с.Верхня Сироватка Сумського району Сумської області [PERSON] (а.с.6,8,9). Відповідно до довідки-характеристики Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області №1210/03-29 від 9 червня 2020 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] . Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області не посвідчувався (а.с.7). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові прави та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, 24 червня 2020 року відбулась реєстрація спадкової справи №45/2020 після смерті [PERSON] (а.с.16). На підставі рішення 11 сесії 23 скликання Бояро-Лежачівської сільської ради народних депутатів від 16 лютого 2001 року на ім`я [PERSON] , мешканця с.Бояро-Лежачі Путивльського району, 18 грудня 2001 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-СМ №011277, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142 (а.с.10). Відповідно до постанови нотаріуса від 24 червня 2020року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через пропуск шестимісячного строку та у зв`язку з необхідністю підтвердження факту належності правовстановлюючого документа померлій (а.с.15). Враховуючи ці обставини, є підстави вважати, що розбіжності в написанні прізвища померлого у Державному акті на право приватної власності на землю та у свідоцтві про смерть є наслідком помилки при виготовленні технічної документації і заповненні бланку державного акту на право приватної власності на землю, що не може бути усунуто в позасудовому порядку. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право для оформлення прав на спадкове майно. Крім того, інформація про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з нею та вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутня. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. З такою заявою Бояро-Лежачівська сільська рада, якій було відомо про смерть [PERSON] [INFO] , до суду не зверталась. Враховуючи те, що відповідач Бояро-Лежачівська сільська рада позов визнала, а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в тому числі територіальна громада, на спадкове майно не претендують, а тому визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved