Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0009/82/43190, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень, зі сплатою 12,75 % річних терміном до 30 жовтня 2017 року. 12 липня 2011 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1, відповідно до якої остаточний строк погашення кредиту був збільшений до 30 грудня 2025 року. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує станом на 13 травня 2014 року заборгованість по кредитному договору №014/0009/82/43190 становить 102 923, 28 грн., в тому числі 91 906,74 грн. - заборгованість за кредитом, 4 805,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 6 211,54 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Крім цього, 01 листопада 2007 року між позивачем та відповідачкою, [PERSON], укладено Іпотечний договір №356464/0009/22936, відповідно до якого виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. А тому, зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0009/82/43190 у розмірі 102 923,28 грн. та стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій. Представник позивача Куриш В.І. в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомили та не просили справу слуханням відкласти. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Із змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до положень ст.ст.546,1048,1049,1054,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Ст.1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами нього боржника в порядку, встановленому цим законом. Згідно ч.1 ст.33 «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 31 жовтня 2007 року та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №014/0009/82/43190, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень, зі сплатою 12,75 % річних терміном до 30 жовтня 2017 року. 12 липня 2011 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1, відповідно до якої остаточний строк погашення кредиту був збільшений до 30 грудня 2025 року. З метою належного виконання зобов'язання за кредитним договором №014/0009/82/43190 від 31 жовтня 2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого остання передала Банку в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], що належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] 28 грудня 2006 року по реєстру №8461. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, ст.ст.3, 4 ЦПК України право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві. Статтею ст.35 ч.1 ЗУ «Про іпотеку», передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Таким чином, законодавець зазначив необхідною умовою початку звернення стягнення на предмет іпотеки, надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення. З матеріалів справи вбачається, що вимоги №№ 114-00-00/15-7-321, 114-00-00/15-7-321 від 26 травня 2014 року направлені відповідачам, однак у передбачений тридцятиденний строк ними не виконані. Відповідач [PERSON] належним чином зобов'язання не виконував, а тому станом на 13 травня 2014 року заборгованість по кредитному договору №014/0009/82/43190 становить 102 923, 28 грн., в тому числі 91 906,74 грн. - заборгованість за кредитом, 4 805,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 6 211,54 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що необхідно вирішити питання про стягнення сплаченого сторонами судового збору. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 546, 589, 590, 591, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved