Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 36327,66 грн. за кредитним договором № КТН3RX09417711 від 16.12.2006 року, та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного до-говору № КТН3RX09417711 від 16.12.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 2113,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на су-му залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору від-повідач зобовязання за договором не виконала. У звязку з чим відповідач станом на 19.02.2016 року має заборгованість 58885,27 грн. Від цієї суми на думку позивача необ-хідно відняти суму у розмірі 24763,69 грн., яка була задоволена рішенням Олександрівсь-кого районного суду від 22.08.2012 року. Різниця становить 34121,58 грн., а також штрафи відповідно до договору: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1706,08 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 7 квітня 2016 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. При ухваленні рішення суд виходив з наступного: 1603,34 грн. заборгованості за кредитом, 304,29 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штра-фу (фіксована ставка) та 1155,41 грн. штрафу (процентна складова) вже було стягнуто рі-шенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22 серпня 2012 року. Таким чином ця заборгованість не може бути стягнута двічі. Суд був позбавлений можливості перевірити розраховану на 19.02.2016 року суму процентів в розмірі 16682,98 грн. у звязку з тим, що розрахунок заборгованості не містить щомісячної заборгованості і таким чином відсутня інформація щодо предмета доказування в частині розрахунку заборгованості по процентам з 17.12.2007 року та з 26.03.2012 року. Суд першої інстанції відмовив в задоволені вимоги про стягнення пені в розмірі 40 294,66 грн. посилаючись на те, що позивач сприяв збільшенню збитків (ч. 2 ст. 616 ЦК України). Крім того, рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22 серпня 2012 року вже була стягнута грошова сума, яка включала в себе 12 130,99 грн. пені, що є достатньою компенсацією для позивача за невиконання відповідачем своїх грошових зобовязань. Також судом було застосовано ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведен-ня антитерористичної операції», відповідно до якої на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року гро-мадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Мініст-рів України переліку, де проводилася антитерористична операція, та банки та інші фінан-сові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредит-ними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Село Очеретине Олександрівського району Донецької області, де зареєстрована ві-дповідач, внесене до п. 12 Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася ан-титерористична операція» (а.с.26). На вказане рішення ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу та просило рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 7 квітня 2016 року ска-сувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, порушив норми матеріального та процесуа-льного права, недостатньо повно дослідив письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи. Насамперед суд першої інстанції не прийняв до уваги надані позивачем письмові докази, а саме розрахунок заборгованості та не висунув вимоги про надання іншого розрахунку або будь-якого іншого доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Також судом не було викликано представника позивача для надання особистих пояснень. Також позивач зазначає, що нарахування пені є обґрунтованим, адже це передбаче-но умовами кредитного договору № КТН3RX09417711 від 16.12.2006 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Від відповідачки надійшла заява про перенос розгляду справи, оскільки відповідач-ка проходить службу у Відділу служби правопорядку. Вважаючи, що апеляційне прова-дження по справі відкрито 14.06.2016 року, справа неодноразово призначалась до розгля-ду, по справі було винесене заочне рішення, крім того сам факт проходження служби не є поважною причиною для відкладення розгляду справи, тому колегія суддів вважає мож-ливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка належним чином сповіщена про день та час розгляду справи. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга підлягає задоволенню частково, а оска¬ржуване рішення слід частково ска-сувати, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 16 грудня 2006 року відповідач уклала з ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір № КТН3RX09417711, який складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт). Відповідно до Заяви, банк надає позичальнику кредит у сумі 2113,10 грн., строком на 12 місяців з 16.12.2006 року по 15.12.2007 року включно, з умо-вами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму забор-гованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у роз-мірі 33,81 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 192,10 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах строки. Погашення заборгованості здій-снюється щомісяця в період з 10 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен нада-вати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 221,72 грн. для погашення заборго-ваності за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с.7). Відповідно до п.п. 3.2.2. Умов, позичальник зобов'язується погашати кредит у по-рядку та строки відповідно до Заяви. Відповідно до п.п. 3.2.3 позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних Умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. За користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах та Заяві (п.п. 4.1.). При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 Умов, позичальник сплачує банку відсот-ки за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру, зазначеного в Тарифах та Заяві. При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3..2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за ко-жен день прострочки платежу (п.п. 5.1). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'я-зань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплати банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.п. 5.3). Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3, Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником (п.п. 5.4). Термін позовної давності по вимогам по стягненню кредиту, відсотків за користу-вання кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором встановлюється сто-ронами тривалістю 5 років (п.с.5.5). 17.07.2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи на публічне акціо-нерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (а.с.13,15-16). Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № КТН3RX09417711 від 16.12.2006 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON], станом на 19.02.2016 р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 1603,34 грн.; загальний залишок заборгованості за процента-ми 16682,98 грн.; заборгованість з комісії 304,29 грн.; загальна сума нарахованої пе-ні 40294,66 грн. Всього борг за кредитом 58885,27 грн. Сума за кредитом, задоволена рі-шенням суду 24763,69 грн. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 34121,58 грн. Штраф (фіксована частина) 500 грн. Штраф (відсоток від су-ми) 1706,08 грн. Разом 36327,66 грн.(а.с.6) Рішенням Олександрівського районного суду від 22 серпня 2012 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 24763,69 грн., яка станом на 26 березня 2012 року складалася із заборгованості за креди-том в сумі 1603,34 грн.; заборгованості по комісії 304,29 грн.; заборгованості по процен-там - 9069,66 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань 12130,99 грн.; штрафу від-повідно до п. 5.3 Умов надання банківських послуг в сумі 500 грн. + 1155,41 грн. (а.с.4-5). Виконавче провадження за зазначеним рішенням суду перебуває на виконанні ВДВС Олександрівського районного управління юстиції (а.с.28). Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом, заборгованості з комісії за користування кредитом та штрафів. Що стосується відмови у стягнення процентів за користування кредитом та пені колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних при-чин. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином ві-дповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зо-бовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, вста-новлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невико-нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з 23.08.2013 року (після вироку Олександрівського районного суду Донецької області від 22.08.2012 року) по 23.03.2016 року (до моменту звернення позивача до суду), що становить7613 гривень 32 копійки. Оскільки ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти-терористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється на-рахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитни-ми договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які заре-єстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з на-селених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території насе-лених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кре-дитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нарахо-вані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договора-ми позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антите-рористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Олександрівку віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, пеню необхідно стягнути за період часу з 23.08.2012 року по 13.04.2014 року включно. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача на 14.04.2014 року загальний залишок пені за порушення зобовязання становив 24904 гривні 37 копійок. На момент винесення рішення Олексанрівським районним судом Донецької області від 22.08.2012 року заборгованість з пені скрадала 14883 гривні 39 копійок. Тобто стягненню підлягає 10020 гривень 98 копійок (становив24904 гривні 37 копійок - 14883 гривні 39 копійок). Крім того з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати, які полягають у сплаті судового збору при зверненні до місцевого та апеляційного суду, що становить 2893 гривні 80 копійок. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне за-стосування норм матеріального або процесуального права. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрун-тованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, за-явлених у суді першої інстанції. Враховуючи викладене колегія суддів вважає необхідним рішення Олександрівсь-кого районного суду Донецької області від 07.04.2016 року в частині відмови у задоволен-ні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом й пені скасувати та винести нове рішення, частково задовольнив апеляційну скаргу представника позивача.

Outcome: partial