Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № ABDYRC 09340098 від 12.02.2008 р. [PERSON] 12.02.2008 р. отримав кредит у розмірі 23100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У відповідності до норм чинного законодавства (ст. 259 ЦК України) договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором в тривалість 5 років (п. 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.5.3 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.06.2013 р. має заборгованість 324061,34 грн., яка складається: 23100,00 грн. - заборгованість за кредитом; 3892,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9147,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 272013,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 15407,68 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 324061,34 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що згідно заяви позичальника та рахунку-фактури №81 від 11.02.2008 р. підтверджується той факт, що банком були перераховані кошти ПП [PERSON] для придбання відповідачем товару, а тому вини банка, у тому що [PERSON] не отримав товар, немає і відповідач повинен сплатити банку заборгованість за кредитом. Він пропонував відповідачу звернутися до органів міліції з заявою про факт шахрайства відносно нього зі сторони ПП [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно, приблизно у лютому 2008 р. він звертався до відповідача з метою отримання кредиту. У відділенні банку у м. Луганську він заповнив анкету, надав копію паспорту, копію ідентифікаційного коду та копію рахунку на сплату товару. Він підписав анкету. Після заповнення анкети він чекав рішення і як йому повідомили у банку, що його сповістять на протязі 1-2 днів про надання йому кредиту. З дати підписання анкети ніяких контактів з банком у нього не було. Рішення по видачі або відмови надання кредиту йому не надавалося та із згодом у нього відтала потреба отримання кредиту. Про те, що він отримав кредит він дізнався, коли отримав копію позовної заяви. Грошові кошти у якості кредиту від позивача він не отримував. Товари, а саме: керамічний мат та ліжко масажне, які вказані у рахунку-фактурі № 81 від 11.02.2008 р., він не отримував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В суді встановлено: Згідно заяви позичальника про надання кредиту № ABDYRC 09340098 від 12.02.2008 р. банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 23100 грн. на строк 36 місяців з 12.02.2008 р. по 12.02.2011 р. включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, що місячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 415,8 грн. та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2100,0 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з поверненням кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. В заяві вказано, що позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 21000 грн. на поточний рахунок [NUMBER], в Луганська Ф ВАТ « ФІН та КР» м. Луганськ, МФО 304717, ЗКПО [NUMBER], з призначенням платежу «перерахування коштів згідно з рахунком фактурою №87 від 12.02.2008 р. у т.ч. ПДВ 3500,0 грн. Відповідно до рахунку - фактури №81 від 11.02.2008 р., копія якої надана до матеріалів справи, та досліджений оригінал в суді, вбачається, що постачальник : ПП [PERSON], [ADDRESS], р/р [NUMBER] в Луганська Філія «Банк «Фінанси та кредит» м. Луганськ, МФО 304717, код 24854712. Одержувач [PERSON], платник: той самий. В рахунку-фактурі вказаний товар: керамічний тур манієвий мат, ліжко масажне, загальна сума 22000 грн., ПДВ 00,00. Рахунок-фактура виписана [PERSON], в графі отримано - підпис. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного: В анкеті позичальника та в рахунку-фактурі є суттєві розбіжності, а саме: в анкеті позичальника рахунок-фактура №87 від 12.02.2008 р., а у рахунку-фактурі №81 від 11.02.2008 р., також розбіжності у розрахункових рахунках та у сумах вартості товару та ПДВ. Крім того, позивачем не надано платіжного доручення про перерахування кредиту у сумі 23100 грн. на розрахунок, вказаний в заяві позичальника, і такого платіжного доручення у кредитній справі [PERSON], яка була витребувана судом, немає. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надані докази про надання відповідачу кредитних коштів у сумі 23100 грн., а тому немає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed