Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 18288 грн. 29 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог указав, що 27 листопада 2005 року між ним та відповідачем був укладений зазначений Договір №KRH0RK06560071, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1489 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 16.01.2014 року утворилась вказана вище сума заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1488 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5258 грн. 62 коп. та із пені в розмірі 11309 грн. 35 коп. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник у судовому засіданні просили застосувати до виниклих спірних відносин загальні строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 27 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №KRH0RK06560071, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1489 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (далі - Договір) (а.с.5, 6). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 16.01.2014 року утворилась вказана вище сума заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 1488 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5258 грн. 62 коп. та із пені в розмірі 11309 грн. 35 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Проте відповідач до винесення рішення у справі просив суд про застосування до виниклих спірних відносин загальних строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем з 27 листопада 2005 року не було здійснено жодного платежу, спрямованого на погашення кредиту, тоді як відповідач звернувся до суду з цим позовом 28 січня 2014 року (а.с.2, 4). Тому у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався від дня, наступного після 27 листопада 2005 року. Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду з його позовом, а відтак за заявою відповідача до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed