Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь індекс інфляції з суми основного боргу за весь час прострочення та 3 % річних за користування коштами в сумі 43278 грн. 21 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.09.2014 позичив відповідачу грошові кошти в сумі 145 040 грн., що еквівалентно 11 200 доларів США, що підтверджується договором позики, укладеним між ними. Відповідач зобов'язався повернути кошти до 17 вересня 2014 року та у випадку невиконання зобов'язань сплатити суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Оскільки у встановлений строк відповідач кошти не повернув, приватним нотаріусом 20.09.2014 вчинено виконавчий напис № 875 про стягнення заборгованості у безспірному порядку, а саме: 145 040 грн. - сума позики, 1700 грн. - витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису. Даний виконавчий напис пред'явлено до виконання у Сихівський ВДВС ЛМУЮ та відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач ухиляється від виконання виконавчого напису, тому просить стягнути з відповідача індекс інфляції з суми основного боргу за час прострочення та 3 % річних за користування коштами в сумі 43 278 грн. 21 коп. В підтвердження позову покликається на договір позики, виконавчий лист, розрахунок. Представник позивача [PERSON] /згідно довіреності/ в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судові засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, оглянувши матеріали цивільної справи №464/1671/15-ц, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 866. Відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кошти у національній валюті України 145 040 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 11 200 доларів США та взяв на себе зобов'язання повернути позивачу отримані кошти до 17 вересня 2014 року. (а.с.5-6) Судом береться до уваги і надається належна оцінка тій обставині, що відповідачем не оспорювався договір позики і не повідомлялись правоохоронні органи про чинення стосовно ньгого примусу при укладенні такого договору. 20 вересня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лойком О.І. вчинено виконавчий напис про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, а саме: 145 040 грн. - сума позики, строк повернення якої настав 17 вересня 2014 року, 1700 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. (а.с.7) Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним згідно із ст.526 Цивільного кодексу України є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення. Умовами договору позики (п.5) визначено, що у випадку прострочки відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню - разі якщо позичальник прострочить виконання зобов'язання, тобто не поверне суму позики у встановлений термін, він зобов'язаний сплатити суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22.06.2015 позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] сума інфляційних збитків за час невиконанняі грошового зобов'язання за період з 01.10.2014 по 28.02.2015 та 3% річних, нарахованих за період прострочення зобов'язань з 20.09.2014 по 01.04.2015 в розмірі 26506 грн. 13 коп. Вказане рішнення забрало законної сили. (а.с.40-41) Згідно представленого позивачем розрахунку, загальна сума інфляційних збитків за час не виконання грошового зобов'язання в сумі 145 040 грн. за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 з врахуванням встановленого індексу інфляції становить 42193 грн. 39 коп., загальна сума 3% річних, нарахованих за період прострочення зобов'язань з 02.04.2015 до 01.07.2015 становить 1084 грн. 82 коп. (а.с.39) З проведеним позивачем розрахунком суд погоджується. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, на час звернення до суду з позовом основний борг позивачу не повернув, тому відповідач повинен нести відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позов підставний, з нього слід стягнути суму в розмірі 43278 грн. 21 коп., яка складається з індексу інфляції з суми основного боргу за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 в розмірі 42 193 грн. 39 коп., трьох процентів річних за користування коштами за договором позики за період прострочення зобов'язань з 02.04.2015 по 01.07.2015 в розмірі 1084 грн. 82 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 433 грн. 63 коп. На підставі ст.ст.526, 530, 551, 599, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved