Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: житловий будинок № 17 по вул. Лесі Українки в с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 50,8 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м, літньої кухні літ. «Є», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Ж», вбиральні літ. «З», споруд № 1,2,6,7, належав [PERSON], вказуючи, що 30 листопада 2012 року помер його батько [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке він претендує як єдиний спадкоємець за заповітом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які мають право на обовязкову спадкову частку немає. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач не може в зв'язку з тим, що померлим не було належним чином оформлено право власності на приналежний йому житловий будинок, у зв'язку з чим позивач звертається до суду. Позивач в судове засідання не зявився, представив заяву згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2012 року помер рідний батько позивача [PERSON], яким 13 червня 2000 року був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 86, відповідно до якого все майно, де би воно не находилось і в чому б воно не складалось померлий [PERSON] заповідав позивачу [PERSON]. [PERSON] на день смерті належав житловий будинок № 17 по вул. Лесі Українки в с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, однак правовстановлюючі документи на цей будинок за життя не оформив належним чином. Факт того, що будинок належить померлому [PERSON] підтврджується довідкою Мологівської сільської ради від 18.03.2013 та записів погосподарських книг власником зазначеного житлового будинку, являється [PERSON], технічною документацією в матеріалах справи. На даний час позивач фактично прийняв зазначене спадкове майно, оскільки до дня смерті проживав у будинку, на даний час повністю керує і цілком володіє будинком, проводячи ремонти, сплачуючи комунальні платежі та необхідні податки, обробляючи земельну ділянку. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори від 18.05.2017 року № 508/01-16 спадкова справа № 150/2013 до майна померлого 30.11.2012 року [PERSON] заводилась за заявою [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна, яке повністю прийняв у своє володіння, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту приналежності житлового будинку, прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визнавши за ним право власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку № 17 по вул. Лесі Українки в с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 50,8 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м, літньої кухні літ. «Є», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Ж», вбиральні літ. «З», споруд № 1,2,6,7, належав [PERSON], попередньо встановивши за померлим факт приналежності зазначеного житлового будинку.

Outcome: approved