Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №51 по вулиці Молодіжна в селі Гуничі Овруцького району Житомирської області. Позивач зазначає, що є власником будинку, відповідачі зареєстровані в будинку з 1991 року, але з червня 2010 року за місцем реєстрації не проживають. Позивач вважає, що відповідачі не користується спірним будинком без поважних причин тривалий час, а тому мають бути визнані в судовому порядку такими, що втратили право на користування будинком. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні підтримує. Ухвалою суду від 06.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз»яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі 20 березня 2018 року отримали копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Інші учасники справи пояснення щодо позову не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд дослідивши докази та усі наявні матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішенням №30 виконкому Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.08.2014 року [PERSON] виділено трьохкімнатний житловий будинок, житловою площею 36 кв.м. по вулиці Паризької Комуни,51 в селі Гуничі Овруцького району Житомирської області та видано ордер на заселення вказаного житлового будинку (а.с.5-6). Розпорядженням Раківщинського сільського голови Овруцького району Житомирської області №9 від 17.02.2016 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах Раківщинської сільської ради» ім. Паризької Комуни в селі Гуничі перейменовано на вулицю Молодіжну (а.с.7). Довідка видана виконкомом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.06.2017 року №859 свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований і проживає в [INFO], згідно запису по господарської книги №4 обєкт по господарському обліку №0156, будинок 1954 року побудови №51 по вулиці Молодіжна дійсно являється комунальною власністю та належить Раківщинській сільській раді (а.с.13). Згідно довідки виданої виконкомом Овруцької міської ради від 01.03.2018 року №356 вбачається, що [PERSON] зареєстрований і проживає в [INFO] з 16.02.2016 року разом із своєю співмешканкою [PERSON]. [PERSON] бувший голова двору та його син [PERSON] з червня 2010 року в будинку №51 по вулиці Молодіжна в селі Гуничі не проживають (а.с.14). Згідно довідки виданої виконкомом Овруцької міської ради від 13.04.2018 року №436 вбачається, що [PERSON], [INFO] не зареєстрований та не проживає на території Великофоснянського старостинського округу №2, [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в господарстві співмешканки [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ст.41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За ст.317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), користуються ним для проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.107 Житлового Кодексу України, наймач жилого приміщення або член його сім'ї може бути визнаний судом таким, що втратив право користування цим приміщенням, якщо фактичні дані справи свідчать про обрання ним іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому жилому приміщенні, перевезення туди майна, виїзд до іншого населеного пункту і постійна прописка в ньому чи укладення там трудового договору на невизначений строк тощо). У постанові від 16 листопада 2016 року № 6-709цс16 Верховним Судом України висловлено правову позицію про те, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позивач сплатив судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved