Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Харків, провулок Диспетчерський, буд.60. Позов обґрунтовано тим, що позивач є співвласником вказаного будинку, в якому, окрім нього, зареєстрована його дружина, [PERSON], а також їх доньки [PERSON] та [PERSON], але остання не проживає за вказаною адресою з 2002 року, не має у будинку особистих речей, оскільки після укладення шлюбу переїхала жити до свого чоловіка, проте теперішня її адреса фактичного поважання позивачу не відома, відповідач не підтримає зв'язків з батьками та сестрою. В той же час, позивач змушений витрачати зайві кошти на оплату комунальних платежів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та підтвердила обставини, які у ньому викладені. Представник позивача [PERSON] також підтримав позов. Відповідач, для забезпечення явки якої суд вживав своєчасні та передбачені законом заходи шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації відповідача, в судове засідання повторно не зявилася з невідомих суду причин. Представник третьої особи, також належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не прибув у судове засідання з невідомих причин. За таких обставин, за згоди представників позивача, суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок №60 по провулку Диспетчерському у м.Харкові належить на праві спільної часткової власності позивачу (55/100 частин) та [PERSON] (45/100 частин), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 02.03.2016р. №54436556 (а.с. 34, 35), а також копією Довідки КП «Харківське міське БТІ» від 18.12.2015р. №1301710 (а.с.20). Інформацією, наданою 25.01.2016р. адресно-довідковим підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області підтверджено факт реєстрації відповідача за спірною адресою: м.Харків, пров.Диспетчерський, буд.60 з 25.06.1993р. (а.с.24). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили є знайомими та сусідами позивача, добре знають його сім'ю, бувають у нього вдома, та підтвердили, що відповідач не проживає за спірною адресою з 2002 року, її особистих речей у будинку немає та її саму свідки більше десяти років за спірною адресою не бачили. Згідно з ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 163 Житлового кодексу України визначено, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача житлове приміщення зберігається за ним протягом шести місяців. У даному випадку судом встановлено, що відповідач відсутній за спірною адресою більше року. Будь-яких поважних причин відсутності відповідача за спірною адресою під час розгляду справи не встановлено. Тож суд не вбачає причин для збереження за відповідачем права користування спірним приміщенням. Разом з тим реєстрація відповідача, який фактично не проживає у спірній квартирі, порушує цивільні права позивачки, в тому числі, повязані з утриманням цього житла та зобовязаннями по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого оспорюваного, невизнаного чи порушеного цивільного права. Способи такого правового захисту встановлені ст.16 ЦК України, зокрема, припинення правовідношення. Цивільні права та обовязки виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, в тому числі, з судових рішень. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог щодо визнання відповідача такою, яка втратила право користування житловим приміщенням - будинком №60 по провулку Диспетчерському м.Харкові. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за спірною адресою відповідним територіальним органом ДМС України в Харківській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved