Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 02.07.2013 року між ПАТ БрокбізнесБанк та [PERSON] був укладений договір № 337896500587047 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, у відповідності до додаткової угоди №1 від 02.07.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 337896500587047 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки на суму 10\~000,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк до 01.07.2015 року із сплатою 32% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі\~ 14\~080, 46 грн., судові витрати покласти на відповідача.\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання представник позивача не зявився,\~ в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що до вересня 2014 року здійснював погашення кредитної заборгованості, а після цього розпочалася процедура банкрутства банку, в звязку з чим він заборгованість не погашав. Подав заяву від 01.10.2015 року про застосування строків позовної давності до нарахованих штрафних санкій. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.07.2013 року між ПАТ БрокбізнесБанк та [PERSON] був укладений договір № 337896500587047, відповідно якому останній на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності отримав шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 10 000 грн. на строк до 01.07.2015 року із сплатою 32% річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. В пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.05.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що\~за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до п.14 додаткової угоди №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 337896500587047 від 02.07.2013 року, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів, власник рахунку сплачує банку штраф у розмірі 100,00 грн. за кожний факт такого порушення. Сплата штрафу не звільняє власника від виконання всіх зобовязань за договором та цією додатковою угодою, штраф стягується щомісячно до моменту усунення такого порушення. Оскільки, як встановлено судом, відповідач [PERSON]\~ належним чином не виконував свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 337896500587047 від 02.07.2013 року, внаслідок чого станом на 14.08.2015 року утворилась кредитна заборгованість, яка складається з 7\~492,99 грн. заборгованості за кредитом, 2\~133,28 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1\~427, 69 грн. суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 310, 63 грн. суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 89,22 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами(заборгованість по кредиту), 26,65 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам), всього 11 480, 46 грн., дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Разом із тим, статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. \~Зокрема, позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення\~неустойки\~(штрафу,\~пені), що визначено в п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] 2\~600,00 грн. штрафу за порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та строків сплати процентів за користування кредитною лінією згідно п.14 додаткової угоди №1 кредитного договору, за період з 26.02.2014 року по 03.08.2015 року (до подачі позову до суду), тобто поза межами річного строку позовної давності, визначеного для даної вимоги. В звязку з встановленими обставинами, за наявності заяви відповідача про застосування строків позовної давності до вимоги щодо стягнення штрафних санкцій, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу, в порядку п.1 ч.2 ст.258 та ч.4 ст.267 ЦК України, підлягають частковому задоволенню, а саме за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року, у розмірі 2000 грн. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial