Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 11857,00 грн. зі сплатою 10 % відсотків річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим у кредитному договорі графіком щомісячних платежів. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 17.03.2014 року має заборгованість - 27480,11 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 27480,11 грн. за кредитним договором №F69.182.71229 від 11.02.2013 року, а також судові витрати у розмірі 274,80 грн. судового збору. Представник позивача у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував і просив справу розглянути без його присутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. У зв'язку з відсутністю фінансування суду суд не має можливості відправляти документи рекомендованою поштою, в зв'язку з чим матеріали позову відповідачу та повідомлення про дату та час слухання справи були направлені звичайною поштою. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином повідомлена про дату та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.02.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №F69.182.71229 від 11.02.2013 року. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 11857,00 грн. (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 00 копійок) зі сплатою 10,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Факт видачі кредитних коштів підтверджується платіжним документом, який додається до цієї позовної заяви. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати кредит позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Останній платіж боржником здійснено 01.03.2013 року. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договором.

Outcome: approved