Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою 21.08.2004 року було зареєстровано шлюб під час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Протягом останніх років їхнє життя поступово погіршилося, що в решті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, що трапилося у 2013 році. Між ними втрачені взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя з 2013 року не проживають разом та не ведуть спільного господарства. На теперішній час кожний із них влаштував своє особисте життя у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідача вона також просить суд про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 426. Під час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Подружні стосунки сторони припинили у 2013 року та з того часу проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони не мають, та між сторонами досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти й надалі залишатимуться проживати із матір'ю. Між сторонами питання щодо утримання дітей вирішено у позасудовому порядку. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved