Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором №HEN0GA00000024 від 20 червня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], забезпеченого договорами поруки від 20 червня 2007 року з [PERSON], [PERSON] в сумі 40001,36 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 17688,55 доларів США, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 10629,36 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2137,01 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 7632,49 доларів США, штрафу (фіксованої частини) 9,58 доларів США, штрафу (процента складова) 1904,37 доларів США, що утворилася станом на 04 квітня 2016 року, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених підстав та просила їх задовольнити. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково посилаючись на те, що банк збільшив обсяг відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання, а саме підвищення розміру процентів, без згоди поручителів, без укладання з поручителями додаткових угод, тому на її думку такі договори поруки, суд повинен визнати припиненими з 24 листопада 2008 року у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦПК України. Крім того, штраф та пеня є різновидом неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичною відповідальності до якого позивач намагається, в супереч ст. 61 Конституції України притягти відповідачів, тому просила суд відмовити у стягненні розміру нарахованих позивачем штрафів, та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, заборгованість за комісією, та пеню з врахуванням строку позовної давності, відповідно до ст. 258 ЦПК України, а всього 30464,98 доларів США. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність не з`явившихся відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Заслухавши представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно з договором №HEN0GA00000024 від 20 червня 2007 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 40600,00 доларів США на наступні цілі: під заставу жилої нерухомості, а також 3866,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, сплата за яким здійснюється періодичними платежами з 17 по 24 число кожного місяця, строком до 20 червня 2016 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п. 5.4 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, у звязку з чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.3.1 банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом, при зміні кон`юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу доларів США гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом доларів США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Після укладення договору між позивачем і відповідачем [PERSON], відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором було забезпечено договорами поруки №HEN0GA00000024 від 20 червня 2007 року поручителями за якими є [PERSON], [PERSON], предметом яких є надання поручителями перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 20 червня 2007 року № HEN0GA00000024, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 40600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % за місяць, строком до 20 липня 2016 року. Відповідно до п. 2 зазначених договорів поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків; до п. 4 договорів у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; до п. 11 договорів ці договори набирають чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 3 зазначених договорів поруки, поручителі з умовами кредитного договору ознайомлені. Відповідно до п. 13 договорів поруки зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді шляхом укладання відповідної додаткової угоди. Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 03 жовтня 2008 року, банком у відповідності до п. 2.3.1 кредитного договору, позичальника [PERSON] було повідомлено про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором №HEN0GA00000024 від 20 червня 2007 року починаючи з 24 листопада 2008 року, яка складатиме 13,08 % на рік, після чого відповідач [PERSON] продовжував сплату чергових погашень по кредиту, тобто погодився зі збільшеною відсотковою ставкою. Згідно наданого позивачем розрахунку 19 липня 2010 року розмір відсоткової ставки було зменшено до 12,58 % річних, після чого відповідач [PERSON] також продовжує сплату чергових платежів по кредиту до 24 квітня 2014 року. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, при цьому позичальник відповідно до наданого позивачем розрахунку протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у звязку з чим, станом на 04 квітня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 40001,36 доларів США, з яких 17688,55 доларів США - заборгованості за кредитом в сумі, 10629,36 доларів США заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 2137,01 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі, 7632,49 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 9,58 доларів США - штраф (фіксованої частини), 1904,37 доларів США штраф (процента складова), про що 12 серпня 2015 року банк повідомив відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі За таких підстав, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що позичальник порушував умови зазначеного кредитного договору: не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, останній платіж 24 квітня 2014 року, у звязку з чим станом на 04 квітня 2016 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 17688,55 доларів США, що еквівалентна 461671,16 грн., загальний залишок заборгованості за процентами становить 10629,36 доларів США, що еквівалентно 277426,30 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2137,01 доларів США, що еквівалента 55775,96 грн., тобто свої зобовязання позивальник за кредитним договором в повному обсязі не виконав, тому зазначений розмір заборгованості підлягає стягненню як з боржника [PERSON] так і з поручителів: [PERSON], [PERSON], які відповідно до договорів поруки відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Також з відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відповідають перед кредитором, як солідарні боржники підлягає стягненню пеня, в межах строку спеціальної позовної давності, відповідно до ст. 256, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, тобто за останні 12 місяців в розмірі 5296,85 доларів США, що еквівалентно 123221, 14 грн., оскільки пеня, як неустойка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, та розмір якої збільшується залежно від тривалості правопорушення, а тому позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені, тому право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права і обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з цим такий розмір неустойки не може бути зменшений судом у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки він не перевищує розмір збитків, а відповідачами та їх представником не надано суду доказів наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому посилання представника відповідачів на необхідність визнання договорів поруки припиненими з 24 листопада 2008 року у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦПК України, як підставу для відмови в задоволенні позову в частинні стягнення зазначених сум з поручителів, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до зазначених договорів поруки (п.3 договорів поруки) поручителі ознайомленні з умовами кредитного (основного) договору в тому числі і з п. 2.3.1 щодо права банку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом в односторонньому порядку, враховуючи, що банком виконано вимоги зазначеного пункту, та повідомлено позичальника про таке збільшення відсоткової ставки, що ним в судовому засіданні не оспорювалось, тому зазначений факт не є підставою для визнання договорів поруки припиненими. Що стосується позовних вимог щодо стягнення штрафів нарахованих позивачем відповідно до умов договору, то суд враховуючи, положення статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, вважає, що зазначена вимоги задоволенню не підлягають. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору мають відшкодовуватися пропорційно задоволеній частині вимог. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial