Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 09.11.2010 року в сумі 10764,34 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 09.11.2010 року. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування відповідачу кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 19.10.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 10763,34 грн., яка складається з наступного: - 7667,77 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 3096,57 грн. заборгованість за простроченими відсотками. З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомила. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 09 листопада 2010 року [PERSON] заповнила Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 12). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Банком до матеріалів позовної заяви долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки, в якій сторонами узгоджено, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, розмір відсотків у межах та поза межами пільгового періоду, тощо, підписана відповідачем [PERSON] власноручно. (а.с. 13-14). До кредитного договору Банк також додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не підписані відповідачем. Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 19.10.2020 року заборгованість за кредитним договором становила 10764,34,02 грн., яка складається з наступного: 7667,77 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3096,57 грн. заборгованість за простроченими відсотками. (а.с. 5-9). Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором була надана кредитна картка № [NUMBER] із терміном дії до січня 2023 (а.с. 11). У матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування: про зміни кредитного ліміту в період з 29 червня 2015 року по 13 червня 2019 року (а.с. 10). Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 49-51). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~83\~ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем доведено, що між ним та відповідачем був укладений договір та у письмовій формі були узгоджені істотні умови договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів. Сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків як у межах пільгового періоду, так і поза межами пільгового періоду за прострочене зобов`язання (а.с. 13 зв. б.), а також узгодили наслідки, які настають у разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, такі як штраф за прострочення більш ніж на 30 днів та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. При цьому сторони узгодили, що у випадку прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань пеня не застосовується, а також немає інших платежів. Таким чином, судом встановлені підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту, суд виходить з наступного. Із виписки про рух коштів по картковому рахунку станом на 21.10.2020 р., в якому міститься інформація про рух коштів, вбачається, що з 16.07.2015 року по 01.04.2020 року [PERSON] було витрачено кредитних коштів (отримування готівки, купівля товарів) на суму 11682,71 грн., а внесено на погашення протягом зазначеного періоду 24080,34 грн. (а.с. 49-51). Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір отриманих коштів відповідачем є меншим ніж розмір коштів, що були нею внесені на погашення кредиту, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. При розгляді даної справи, суд відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України врахував висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.01.2020 року № 204/66087/18, № 203/4297/18 та від 16 вересня 2020 р № 200/5647/18. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд задовольняє на 28,77% із розрахунку 3096,57:10764,34х100%=28,77% Враховуючи наведене сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 604 грн. 74 коп. (2102,00 х 28,77% = 604 грн. 74 коп.).

Outcome: partial