Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] про вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони є співвласниками трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], в рівних частках по ? частини кожний. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року по цивільній справі №2-332/11, яке набрало законної сили, встановлений порядок користування житлом між власниками квартири: позивачу виділена в користування кімната площею 14,00 кв. метрів, а відповідачам - дві кімнати площею 31,1 кв. метрів та 22,5 кв. метрів. Але відповідачі створили та створюють йому перешкоди в користуванні його власністю. У вказану квартирну його не пускають, ключі від вхідної двері йому не надають, а також не дають йому можливості встановити новий замок на вхідні двері та отримати від нього екземпляр ключів, перешкоджають позивачу володіти і користуватися власністю та проживати у вказаній квартирі, створюють конфліктні ситуації і погрожують розправою, у зв'язку з чим він вимушено по цей час не проживає в даній квартирі. З цього приводу він звертався з заявою до Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області, але отримав відповідь, що з цього приводу йому необхідно звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідачі, після ухвалення рішення про встановлення порядку користування квартирою, йому ключі від дверей квартири не віддають та не впускають його в квартиру, з цього приводу він був вимушений звертатись до міліції. Відповідачі уточнений позов не визнали, надали письмові заперечення та пояснили, що вони після ухвалення рішення про встановлення порядку користування квартирою апеляційним судом віддали ключі позивачу, але доказів у них немає; вважають що користування квартирою з позивачем є неможливим. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонам належить на праві приватної спільної часткової власності по ? частині квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4-5). Спірна квартира, загальною площею 89,5 кв.м., скаладється з трьох кімнат житловою площею 67,6 кв.м.: 1-кімната має площу 31,1 кв.м., 2-кімната має площу 14 кв.м., 3-кімната має площу 22,5 кв.м. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року позов [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні квартирою та встановлення порядку користування квартирою задовольнено частково. Встановлено порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS]: виділено [PERSON] в користування кімнату площею 14,00 кв.м., виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користування кімнати площею 31,1 кв.м., 22,5 кв.м.; кухню площею 7,0 кв.м., вбиральні площею 4,3 кв.м., коридор площею 3,3 кв.м., комору площею 2,1 кв.м. залишено у спільному користуванні співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зустрічний позов [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку квартири, усунення перешкод у реалізації прав власника, стягнення боргу за комунальні послуги, за участю третьої особи органу опіки та піклування - Южненська міська рада задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], на користь [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] борг за комунальні послуги за період з березня 2010 року по березень 2011 року в розмірі 639,93 грн. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], на користь [PERSON], [PERSON] судові витрати в розмірі 83 грн. В іншій частині відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.04.2015 року апеляційного скаргу [PERSON] відхилено, рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2015 року залишено без змін. Тобто порядок користування спірною квартирою між сторонами визначений судом. 18.06.2015 року позивач звертався до Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області по факту перешкоджання доступу до квартири, але отримав відповідь з рекомендацією звернутися до суду в приватному порядку (а.с.8). Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Доводи відповідачів що спільне з позивачем користування квартирою є неможливим, суд не може прийняти до уваги, так як їм були роз'яснені вимоги ст.365 ЦК України про можливість припинення права на частку у спільному майні та звернення з цього приводу з позовом, але відповідні позовні вимоги ними не були заявлені. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач як власник ? частини зазначеної вище квартири позбавлений діями відповідачів права користування та розпорядження своєю частиною квартири на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішення суду про визнання позивача втратившим права користування житловим приміщенням спірної квартири не виносилось. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника квартири мають право на проживання та користування вказаним житлом. Припинення сімейних відносин з власником квартири не припиняє право проживання та користування нею. При вселенні сторін у вказану квартиру відповідно до вимог ст.156 ЖК України не було іншої угоди про порядок користування цією квартирою, а тому припинення сімейних відносин не позбавляє позивача права користування цією квартирою та підлягає захисту в судовому порядку шляхом вселення його у спірну квартиру. Кожна сторона відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то вони не підлягають задоволенню, так як відсутні докази про понесені витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, вселити позивача в спірну квартиру, стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн., а в іншій частині відмовити.

Outcome: partial