Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою з [PERSON]. Просить стягнути з відповідача суму основного боргу за договором позики від 01.09.2013 р. у сумі 50 000 грн., суму інфляції щодо суми основного боргу за договором позики у розмірі 551 грн. 90 коп., суму 3% річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 632 грн. 88 коп., суму подвійної ставки НБУ з простроченої суми за період прострочення в розмірі 2724 грн. 47 коп., судові витрати в сумі 539 грн. 27 коп., судові витрати по забезпеченню позову в розмірі 53 грн. 92 коп. Посилаючись на те що, 01 вересня 2013 року він позичив відповідачу по справі у борг грошові кошти у сумі 50 000 грн. Згідно до вказаної розписки від 01.09.2013 р. позичальник зобов'язався повернути йому отримані ним грошові кошти у сумі 50 000 грн. до першої вимоги, але до теперішнього часу відповідач борг йому не повернув. Він неодноразово звертався до нього з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак позичальник ухиляється від розмов з ним. З метою захисту своїх прав він змушений був звернутися до правоохоронних органів, прокуратури та міліції, але йому було відмовлено у відкриті кримінальної справи У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, не повідомивши суд про причину своєї неявки до судового засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані по справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав: Матеріалами справи у судовому засіданні встановлено, що 01.09.2013 р. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 50 000 грн. [PERSON] надав розписку, що сума позики становить 50 000 грн., які він зобов'язується сплатити за першою вимогою (а.с.4). Згідно ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. До цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. У зв'язку із цим, за правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК, наступають наслідки порушення договору позичальником відповідно до вимог ст. 625 ЦК. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за все час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по договору позики, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу - 50 000 грн., індекс інфляції за весь час прострочення зобов'язання - 551,90 грн. , три проценти річних за період з 01.09.2013 р. по 03.02.2014 р. в розмірі - 632,88 грн. Всього 51 184,78 грн. Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача подвійної ставки НБУ з простроченої суми за період прострочення в сумі 2724 грн. 47 коп. задоволенню не підлягає, оскільки не передбачено ст. 625 ЦК України, на яку посилався позивач обґрунтовуючи позовні вимоги. На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 511 грн. 85 коп. На підставі ст.ст. 526, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial