Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 18473 грн. 53 коп. та судових витрат. Мотивує позов тим, що 31 січня 2014 року між позивачем ПАТ «Банк «Юнісон»» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 43 700 грн. Відповідач зобовязався погашати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору. Відповідач своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках, згідно умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 15.11.2017 виникла заборгованість на загальну суму 18 473,53 грн., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 04 січня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 06 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не зявився, заявою просить справу розглянути у відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд за згодою представника позивача, обумовленої у заяві, вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон»» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №RA -001651, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 43700,00 грн. та зобовязався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17 % річних. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору кредит надавався на строк до 29 січня 2016 року включно. Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання, станом на 15.11.2017 виникла заборгованість у розмірі 18 473,53 грн., а саме: 9999,01 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2880, 22 грн. прострочена заборгованість за процентами; 4940, 73 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 653, 57 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. Тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Банк «Юнісон»» заборгованість в розмірі 18 473,53 грн. Задовольняючи позовні вимоги, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 582, 610-612, 651, 653, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved