Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до відповідача та просить стягнути з нього 16\~306 грн. 50 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 29\~351 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 7\~174 грн. 86 коп. компенсації у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» від 10.10.2014 року № 1053/к позивач був звільнений з посади 10 жовтня 2014 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2014 року позивача поновлено на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Також судом стягнуто з УДППЗ «Укрпошта» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Незважаючи на те, що рішення суду в частині поновлення позивача на посаді підлягало негайному виконанню, тобто з 12.12.2014 року, його було поновлено на роботі лише 27 січня 2015 року, про що свідчить наказ від 27.01.2015 року № 41/к, у звязку з чим має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відповідно до ст. 236 КЗпП України, який у період з 12.12.2014 року по 26.01.2015 року становить 16\~306 грн. 50 коп. Наказом УДППЗ «Укрпошта» від 02.04.2015 року № 175/к позивача було звільнено з роботи у звязку із закінченням строку трудового договору, але з ним не проведено повного розрахунку при звільненні та не виплачено середній заробіток в розмірі 16\~306 грн. 50 коп., у звязку з чим вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі ст. 117 КЗпП України, який у період з 03.04.2015 року по 24.06.2015 року складає 29\~351 грн. 70 коп. Крім того, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» просить стягнути з відповідача 7\~174 грн. 86 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача з 05 травня 2014 року на посаді в.о. директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», наказом в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» від 10.10.2014 року № 1053/к позивача було звільнено з посади 10 жовтня 2014 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2014 року позивача поновлено на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», але зазначене рішення виконане відповідачем лише 27 січня 2015 року, що підтверджується наказом УДППЗ «Укрпошта» від 27.01.2015 року № 41/к. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Згідно довідки УДППЗ «Укрпошта» від 02.02.2015 року середньоденна заробітна плата позивача становить 543, 55 грн. Таким чином, до виплати позивачу за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі належало 16\~306, 50 грн., обчислюючи нарахування виплати шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів з 12.12.2014 року по 26.01.2015 року, не враховуючи утримання податків та інших обовязкових платежів на користь держави. Наказом УДППЗ «Укрпошта» від 02.04.2015 року № 175/к позивача було звільнено з роботи у звязку із закінченням строку трудового договору. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобовязано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, позов в частині стягнення 29\~351 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.04.2015 року по 24.06.2015 року обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому, виплату вказаної суми належить провести після утримання податків та інших обовязкових платежів на користь держави. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, при цьому сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекси споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, і місяці, що передує виплаті заборгованості, до розрахунків не включаються. Враховуючи те, що суми, що присуджуються позивачу, на даний час не нараховані, податки і обовязкові платежі не утримані, підстав для стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати у суду не має, у звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial