Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит. 2 липня 2008 року з позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до договору про іпотечний кредит. Відповідно до укладеного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 30 000 дол. США, а позичальник зобовязався повернути кредит зі сплатою 14% річних в порядку на умовах, визначених договором. В забезпечення зобовязання між банком та відповідачем [PERSON] 20 червня 2008 року був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався нести солідарну з позичальником повну відповідальність за виконання умов договору з додатковим угодами, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, стягнути заборгованість. Станом на 31 липня 2015 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 33372,67 грн.: заборгованість за кредитом, за відсотками, пеня за простроченим кредитом та відсотками. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, у випадку прострочення виконання зобовязання, боржник повинен сплатити 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 149,39 дол. США. Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 33522,06 дол. США та судові витрати по справі у розмірі 3654 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що через порушення позичальником умов договору, вказана сума підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Поручитель, відповідно до договору поруки, зобовязався нести солідарну відповідальність за зобовязання позичальника, в тому числі і за додатковими угодами, які будуть укладені у подальшому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що заборгованість за кредитом виникла з загальновідомих причин зростання курсу валют. До цього часу він сплачував платежі за графіком. З приводу переведення кредиту у гривневий йому було відмовлено, що свідчить про небажання банку йти на компроміс. Крім того, не згоден з позовними вимогами щодо нарахування на суму заборгованості 3% річних, оскільки кредит оформлений в іноземній валюті, тому вважає ці позовні вимоги безпідставними. Необґрунтованими вважає також позовні вимоги щодо поручителя, оскільки після підписання додаткової угоди виникли інші умови для останнього, зросла його відповідальність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги до себе не визнав повністю, подав до суду письмові заперечення. Відповідно до наданих заперечень, при укладанні іпотечного договору, по якому він виступив поручителем, сума відсотків за користування кредитними коштами складала 42175 дол. США. Після укладання між позичальником та банком додаткової угоди, яке відбулось без повідомлення та згоди поручителя, сума відсотків збільшилась до 59533,50 дол. США, що потягло за собою збільшення обсягу його відповідальності. Просив відмовити у задоволенні заявлених до нього позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № 2124, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 30 тис. дол. США на придбання квартири до 20 червня 2028 року, а позичальник зобовязати повернути кредит у вказаній сумі, сплатити проценти в розмірі 14% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до п.1.5 договору, позичальник зобовязався погашати кредит рівними частинами в сумі 125 дол. США щомісячно до 25 числа, сплачувати проценти. Було погоджено графік платежів, котрий, відповідно до п.1.3 договору, разом з сукупною вартістю кредиту, видом та предметом сукупної послуги, є невідємною частиною договору та визначений у додатках № 1-3 до договору. Відповідно до п.4.2.2 договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше, ніж за два місяці, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту з нарахованими процентами та інших платежів. Розділом 5 договору іпотечного кредиту визначена відповідальність за порушення зобовязань, зокрема, у вигляді сплати пені у розмірі 0,04% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення (а.с.7-12). До зазначеного договору наданий розрахунок сукупної вартості кредиту, здійснений у гривневому еквіваленті по курсу валют на день укладання договору. Відповідно до даного розрахунку, основна сума кредиту на день підписання договору складала 145500 грн., а сума процентів 204935,94 грн. Визначене абсолютне значення подорожчання кредиту в загальній сумі 232178,94 грн., що на час підписання договору було еквівалентно 48370,61 дол. США (232178,94:4,8=48370,61)(а.с.13-16). Графіком погашення заборгованості, з яким погодився та підписав позичальник, визначена сума щомісячного платежу, яка складається з суми платежу за кредитом в розмірі 125 дол. США та суми відсотків, яка не є фіксованою і коливається від 350 дол. США в сторону зменшення. Відповідно до вказаного графіка, загальна сума, яка підлягала до сплати на момент закінчення дії договору складала 30000 дол. США за кредитом та 42175 дол. США за відсотками, а всього підлягало до сплати 72175 дол. США. (а.с.19-22). В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит між відповідачем [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір поруки від 20 червня 2008 року № 2124/1, відповідно до якого поручитель [PERSON] зобовязався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за договором про іпотечний кредит, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. У випадку неможливості виконати зобовязання боржником, поручитель зобовязується протягом пяти календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення виплатити несплачену боржником суму. Розділом 4 договору поруки передбачені умови її припинення: припиненням забезпеченого зобовязання за договором; не предявлення кредитором протягом строків давності вимог до поручителя; заміни боржника новою особою за відсутності згоди поручителя відповідати за нового боржника; у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (а.с.27-29). 2 липня 2008 року між кредитором та позичальником укладена додаткова угода № 1 до договору про іпотечний кредит, відповідно до якої в новій редакції викладені п.п.1.5 та 1.6.1 основного договору. Змінені умови кредитування в частині сплати кредиту та процентів, а саме, передбачена їх сплата ануїтентними платежами в сумі 373,06 дол. США щомісячно до 20 червня 2028 року. Передбачений наступний порядок нарахування процентів: на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році, сплати процентів з першого по останній день платіжного періоду включно. Додаткова угода була підписана представником кредитора та позичальником [PERSON] (а.с.23). Відповідно до додаткової угоди щодо зміни розміру, порядку нарахування щомісячних платежів та сплати відсотків за користування кредитом, між кредитором та позичальником погоджений новий графік погашення заборгованості. Відповідно до якого незмінними залишилась сума основного кредиту, відсоткова ставка в розмірі 14%, термін повернення кредиту, однак сума, котра спрямовується на сплату відсотків за користування кредитом збільшилась і склала 59333,50 дол. США проти 42175 дол. США, що перевищує встановлену на день підписання основного договору суму вартості подорожчання кредиту (а.с.24-26). Тобто, відповідно до додаткової угоди поверненню підлягала сума кредиту в розмірі 30000 дол. США і 59533,50 дол. США процентів за користування кредитом, в загальній сумі 89533,50 дол. США проти 72175 дол. США за основним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунком, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по кредитному договору: 27545,74 дол. США - за кредитом, 5110,95 дол. США за несплаченими відсотками; 715,98 дол. США пені за простроченим кредитом та відсотками (а.с.30-33). Крім того, позивачем нарахована і заявлена до стягнення сума в розмірі 149,39 дол. США 3% річних від простроченої суми заборгованості (а.с.34-39). Боржнику [PERSON] та поручителю [PERSON] 9 червня 2015 року направлені вимоги щодо сплати простроченої заборгованості (а.с.40-43). 10 вересня 2015 року [PERSON] звертався до позивача з заявою про проведення реструктуризації валютного кредиту в гривневий (а.с.71). 15 вересня 2015 року на вказане звернення відповідачу направлена відповідь, відповідно до якої АТ «Ощадбанк» не приєднався до меморандуму НБІ. Для вирішення питання щодо зміни валюти зобовязання необхідні наступні умови: відсутність простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, іншими платежами; документальне підтвердження фінансового стану позичальника; предмет іпотеки є застрахованим; вартість забезпечення повинна бути більшою 100% розміру гривневого кредиту або повинно бути надане додаткове забезпечення. При виконанні цих вимог розяснено право позичальника для звернення для реструктуризації кредитної заборгованості (а.с.83-84). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до укладеного договору від 20 червня 2008 року, у випадку прострочення виконання умов договору більше, ніж за два місяці, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів. Факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі: 27545,74 дол. США за кредитом, 5110,95 дол. США за відсотками, 715,98 дол. США пені відповідачами не оспорюється. Посилання відповідача [PERSON] на те, що банк відмовляється від переведення договору у гривневий суд не може врахувати, оскільки їх правовідносини є договірними, а відповідно до ст.ст.627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, його умов і укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. Вказана сума підлягає стягненню. В частині вирішення питання щодо стягнення грошових коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149,39 дол. США, передбачених ст. 625 ЦК України, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з того, що договір про надання іпотечного кредиту регулюється спеціальними нормами ЦК України, до вказаних договорів слід застосувати, крім положень ст.625 ЦК України, положення ст.ст.1054 та1050 ЦК України. Зокрема, відповідно до ст.1050 ЦК України, обовязок сплатити грошову суму, визначену ст.625 ЦК України, покладається на позичальника у випадку несвоєчасного повернення суми позики. У випадку сплати позики частинами, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики та сплати нарахованих процентів. Така вимога є компенсацію знецінення грошових коштів від інфляційних процесів і може бути застосована до кредитних договорів, укладених в національній валюті. Договір іпотечного кредиту між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений в іноземній валюті, тому підстав для такого нарахування не має. Взагалі, договір має термін дії до 20 червня 2028 року, тобто право такої вимоги, у випадку гривневого кредиту, у позивача не настало, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. В частині вирішення питання щодо солідарної відповідальності відповідачів суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку у солідарному порядку у тому ж обсязі, що у боржник. Відповідно до ст. 559 ч.1 ЦК України, у випадку зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, порука припиняється. Додаткова угода, відповідно до якої змінений порядок сплати кредитних коштів на ануїтентні платежі збільшила обсяг відповідальності за кредитом у вигляді збільшення обслуговування кредиту процентів за користування кредитними коштів на 17358,50 дол. США, при цьому збільшилась сукупна вартість здорожчання кредиту, розрахунок якого наданий під час укладання основного договору 20 червня 2008 року. При укладенні додаткової угоди згода поручителя отримана не була. Положення п.1.1 договору поруки щодо солідарної відповідальності поручителя за додатковими угодами, які можуть бути укладені у майбутньому, на що посилається представник позивача, у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки суперечать вимогам ст.559 ЦК України та п.4.4 договору поруки. В частині позовних вимог щодо поручителя [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial