Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] у віці 89 років померла його бабуся, [PERSON] , яка постійно проживала по [ADDRESS] , якій на праві власності належала 265/400 часток кв. [ADDRESS] , а інші 135/400 часток такої квартири на праві власності належать заявнику. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Єдиний син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . В той же час [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] . Заявник зазначав, що з січня 2014 року він проживав разом із своєю бабусею, [PERSON] , однією сім`єю по день її смерті у спірній квартирі, оскільки остання в силу похилого віку потребувала постійної допомоги за станом свого здоров`я та не могла самостійно забезпечувати свої життєві потреби. При цьому заявник здійснював за нею постійний догляд. Отже, оскільки заявник постійно проживав із своєю бабусею на день її смерті, тому прийняв спадщину шляхом фактичного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. З цих підстав він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Інших спадкоємців у спадкодавця, [PERSON] , немає. Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] він отримав відмову у відкритті спадкової справи, оскільки реєстрації місця проживання заявника та місця проживання спадкодавця не збігаються. Таким чином, оскільки заявник не може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину, то просив суд встановити факт, що [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] по [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутністю, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених ним вимог. Представник позивача, адвокат Шевчук Н. А., в судовому засіданні повністю підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, Кравченко О. О., у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити вказану справу за її відсутності, не заперечуючи проти задоволення заявлених [PERSON] вимог. Суд, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1266 ЦК внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому за ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 2007 року № [NUMBER] , виданого управлінням міського майна Маріупольської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 65/100 частки кв. [ADDRESS] по 1/2 частки кожний, тобто по 65/200 частки такої квартири, що підтверджується витягом із Реєстру прав власності на нерухоме майно № 187563569 від 5 листопада 2019 року (а. с. 5, 8). Також за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 3 липня 2009 року після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] , співвласниками 135/200 частки кв. [ADDRESS] по 1/2 частки кожний, тобто по 135/400 частки, були [PERSON] , як мати спадкодавця, та [PERSON] , як син спадкодавця, реєстр нотаріусу № 2-1573, що також підтверджується витягом від 8 липня 2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «Маріупольське БТІ» (а. с. 6, 7). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 12 квітня 2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років, актовий запис № 673 від 28 квітня 2017 року (а. с. 11). На підставі Інформаційної довідки з Спадкового реєстру від 28 грудня 2019 року вбачається відсутність записів щодо наявності спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 13). За інформацією Департаменту адміністративних послуг від 25 липня 2020 року та від 3 серпня 2020 року вбачається, що по [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована лише спадкодавець, [PERSON] (а. с. 14). Відповідно до листа приватного нотаріусу, [PERSON] , від 7 листопада 2019 року, заявнику, [PERSON] , було роз`яснено необхідність у судовому порядку підтвердити факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини [INFO] (а. с. 15). Згідно із витягом з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 19 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого вказана [PERSON] , актовий запис № 977 від 29 липня 1954 року (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 2 квітня 1993 року відділом РАЦС Орджонікідзевського райвиконкому м. Маріуполя, актовий запис № 276, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьком якого вказаний [PERSON] (а. с. 10). На підставі свідоцтва про смерть, виданого 18 серпня 2008 року Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 54 років, актовий запис № 1156 від 18 серпня 2008 року (а. с. 12). Свідки [PERSON] та [PERSON] , сусідка по будинку [ADDRESS] родини [PERSON] та хрещена мати заявника [PERSON] відповідно, вказували у судовому засіданні, що до 2008 року у кв. [ADDRESS] [PERSON] мешкала разом зі своїм сином, [PERSON] , а після його смерті [INFO] до січня 2014 року мешкала одна. Однак з 2014 року стан її здоров`я погіршився, тому, враховуючи її вік, з січня 2014 року вона стала мешкати по вказаній адресі разом із своїм онуком, [PERSON] , з яким вони мешкали удвох до самої смерті [PERSON] у квітні 2017 року. Стверджуючи даний факт, свідки вказували, що вони часто навідувались до житла [PERSON] , бо допомагали [PERSON] у догляді за нею. Зазначали, що заявник доглядав за бабусею, купував продукти харчування та вони вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] у 2017 році та до теперішнього часу у спірній квартирі мешкає [PERSON] . Додавали, що окрім онука [PERSON] більше не мала інших рідних. Зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучи онуком спадкодавця, [PERSON] , яка померла [INFO] , та сином [PERSON] , який помер [INFO] , є таким, що фактично проживав постійно разом із [PERSON] по [ADDRESS] на момент відкриття спадщини після її смерті, що було доведено сукупністю досліджених письмових доказів та показами свідків, внаслідок чого заявник набув спадкові права за законом на спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки постійно мешкав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Виходячи з переліченого мотивування, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом встановлення факту його постійного проживання разом із [PERSON] на момент її смерті [INFO] .

Outcome: approved