Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідач [PERSON] з 29.06.1994р. по 31.03.2014р. перебував на обліку та отримував пенсію за віком в УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя, розмір якої неодноразово перераховувався в зв'язку із збільшення страхового стажу. З 01.04.2014р. у зв'язку із зміною місця проживання, відповідач був прийнятий на облік до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, де йому за матеріалами пенсійної справи, яка надійшла з попереднього управління, була розрахована пенсія за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія була обчислена із загального страхового стажу - 46р.08міс.08дн. В грудні 2016р. Управлінням була проведена перевірка пенсійної справи відповідача і виявлено, що останньому при прийнятті його на облік в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя і розрахунку пенсії за віком з 01.04.2014р. було некоректно обчислено страховий стаж в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи, загальний страховий стаж [PERSON] зменшився та склав станом на 01.04.2014р. - 42р.02міс.22дн. Внаслідок такого коригування розмір пенсії відповідача також зменшився, у зв'язку з чим за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. розмір переплати пенсії склав 2904,84грн., про що Управління письмово повідомило відповідача, однак останній до теперішнього часу заборгованість з переплати пенсії самостійно не сплатив. Просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої йому пенсії за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. в розмірі 2904,84грн. Представник позивача Гусінова С.А. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає повністю, просить в його задоволенні відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню через таке. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями визначається Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 (далі - Порядок №6-4). Відповідно до п.3 Порядку №6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Суд встановив, що відповідач [PERSON] з 01.04.2014р. перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя, як отримувач пенсії за віком. Згідно з розпорядженням УПФУ №126 від 19.03.2014р. розмір пенсії за віком з 01.04.2014р. обчислений [PERSON] в загальному розмірі 1566,43грн., виходячи, зокрема, із загального страхового стажу 42р.08міс.08дн. згідно з відповідним розрахунком (арк.9-11). Згідно з розпорядженням №168500 від 13.12.2016р. здійснено перерахунок пенсії за віком [PERSON], згідно з яким розмір його пенсії за віком за період з 01.04.2014р. повинен становити 1414,45грн., з 01.09.2015р. - 1593,81грн., з 01.05.2016р. - 1649,81грн., з 01.12.2016р. - 1681,03грн., виходячи із загального страхового стажу 42р.02міс.22дн. (арк.12-14). Згідно даних протоколу-розрахунку від 13.12.2016р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої [PERSON] пенсії за віком за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період становить 2904,84грн. (арк.15). Згідно рішення комісії УПФУ в Хортицькому районі м.Запорпіжжя №49 від 16.12.2016р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи [PERSON] взяла на облік переплату в сумі 2904,84грн. за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р., яка виникла в зв'язку з тим, що під час виконання перерахунку в автоматичному режимі некоректно розрахований страховий стаж (арк.17). 19.12.2016р. позивачем направлено [PERSON] повідомлення про виниклу переплату пенсії в розмірі 2904,84грн. та повідомлено про зменшення розміру пенсії з 01.01.2017р. (арк.18). До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачем не повернута. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. Так, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачу [PERSON] пенсії за віком. Виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов'язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає наявність факту рахункової помилки УПФУ під час нарахування пенсії та недобросовісності (зловживань) з боку пенсіонера. При цьому, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнута лише за одночасної наявності обох вказаних умов. Приймаючи рішення, суд виходить з того, що позивач в порушення вимог ст.10,60 ЦПК України не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] при зверненні до нього із заявою про прийняття його на облік і виплату пенсії за віком за місцем проживання діяв недобросовісно, допустив будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подав документи, що містять недостовірні відомості про його трудовий стаж, що вплинуло на визначення розміру його пенсії за віком і надмірне її перерахування. Так, з обставин справи та наданих суду доказів вбачається, що відповідач вже раніше отримував пенсію за віком, його пенсійна справа була передана до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя з іншого районного управління і розрахунок пенсії фактично проведений за матеріалами пенсійної справи. Також вбачається, що переплата пенсії за віком в сумі 2904,84грн. виникла через некоректно розрахований в автоматичному режимі загальний страховий стаж відповідача і саме цими обставинами позивач обґрунтовує свої вимоги про повернення надміру виплачених коштів пенсії за віком, посилаючись на те, що така помилка є розрахунковою. Однак суд не погоджується з такими доводами позивача. Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві дійсно не визначене. Але, у п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено поняття «лічильної помилки», до якої належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Отже, на думку суду, «рахункова помилка» є синонімічним до поняття «лічильна помилка» і є результатом невірного застосування правил арифметики. За вказаних обставин, суд вважає, що недоопрацьоване програмне забезпечення позивача (в т.ч. збій програми технічного забезпечення, несвоєчасне внесення відповідних змін до програмного забезпечення тощо), внаслідок чого Управлінням було некоректно розраховано страховий стаж, що вплинуло на невірне обчислення розміру пенсії за віком відповідача, не є рахунковою помилкою. Крім того, суд враховує, що за змістом ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.44, ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України. Саме на останніх покладається обов'язок перевірити надані особою документи, прийняти рішення про призначення (перерахунок) пенсії і розрахувати її розмір у відповідності до вимог діючого законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок страхового стажу фактично формується відповідним спеціалістом УПФУ через автоматизовану систему і додається разом з іншими розрахунками до розпорядження про нарахування пенсії, який підписується трьома відповідальними особами. Останні мають можливість перевірити додані документи і своєчасно виправити допущені помилки, що в даному випадку зроблено не було. Отже, помилка в розрахунку страхового стажу відповідача стала не лише наслідком некоректної роботи автоматизованої системи Управління, але й наслідком неналежного виконанням своїх посадових обов'язків спеціалістами Управління, відповідальними за нарахування, перерахунок розміру пенсії, що не може ставитись у провину пенсіонера у випадку вирішення питання про стягнення надміру виплачених йому сум пенсії. Таким чином, судом не встановлено факту одночасної наявності рахункової помилки та недобросовісного відповідача у набутті надміру перерахованих позивачем коштів в сумі 2904,84грн., у зв'язку з чим підстав для їх стягнення з нього немає. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014р. у справі №6-151цс13, яка згідно з ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосуваннями усіма судами України. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач при поданні даного позову був звільнений від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, підстав для стягнення з відповідача судового збору немає, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed