Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] в цілому, після смерті [PERSON], який помер 05.01.2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його дядько [PERSON] в 1979 році вступив до членів житлово-будівельного кооперативу «ЛОПАНЬ» на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Повна вартість квартири складає 4841,10 руб, перший пайовий внесок був внесений в розмірі 1984.85 руб. Повністю вартість квартири було сплачено в березні 1985 року. 24.12.1996 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON] було видано Реєстраційне посвідчення на квартиру. За життя [PERSON] склав на є імя позивача заповіт на спірну квартиру, який було посвідчено 19.12.2014 року приватним нотаріусом. 05.01.2016 року [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно є позивач, так як спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку немає, оскільки його дружина [PERSON] померла 14.12.1999 року, а син, [PERSON], з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався у зв'язку зі складанням на ім'я позивача заповіту. [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв, так як до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався і фактично не вступив в управління та володіння майном, оскільки з 1999 року в вищезазначеній квартирі не мешкав. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення в газеті. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спірною є квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], які за час перебування у шлюбі придбали дану кооперативну квартиру, повністю сплативши пай у 1985 р., що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру (а.с.13), копією реєстраційного посвідчення про реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] (а.с.48), копією довідки ЖБК «Лопань» від 22.11.96 р. про сплату пайових внесків (а.с.49). Відповідно до положень ст.15 ЗУ «Про власність» та ст. 22 КпШС УРСР, що діяли на час виникнення права власності на квартиру, спірна квартира належала подружжю [PERSON] на праві спільної часткової власності. [PERSON] померла 14.12.1999 р. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину спірної квартири. До нотаріальної контри із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався, між тим, разом з нею в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані: її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON], які відповідно до положень ст.529 ЦК України, в редакції 1963 р., є спадкоємцями першої черги в рівних частках, і в разі доведеності факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця відповідно до положень ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., вважаються такими що прийняли спадщину. Факт родинних відносин та реєстрації даних спадкоємців за одною адресою із спадкодавцем підтверджується інформацією з постанови нотаріуса 11-ї державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2016 р. (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини, так як фактично був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем за однією адресою, але переконливих доказів того, що другий спадкоємець, а саме, [PERSON], спадщину не прийняв після смерті матері суду не надано. Так, наданий в якості доказу неприйняття спадщини [PERSON] акт ЖК «Лопань» від 05.12.2016 р. про не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 1999 року не може безсумнівно підтвердити той факт, що він не проживав із спадкодавцем разом на час його смерті, так як [PERSON] померла 14.12.1999 р., а також зовсім не підтверджує той факт, що він не прийняв спадщину іншим шляхом, а саме, фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, яким може бути також інше майно, окрім квартири, відповідно до положень ст. 549 ЦК України, яка регулювала зазначені правовідносини на час їх виникнення. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що спадкоємець [PERSON] прийняв у спадщину після смерті своєї дружини ? частину квартири. [PERSON] помер 05.01.2016 р., за своє життя він склав два заповіти: 06.06.2007 р. від його імені було посвідчено заповіт на все його майно на його сина [PERSON], а 19.12.2014 р. від його імені був посвідчений заповіт на спірну квартиру на [PERSON], що підтверджується відповіддю на запит суду 11-ї Харківської державної нотаріальної контори від 26.07.2017р. та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру а.с.71-80. [PERSON] є племінником спадкодавця [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та довідками відділу РАГС а.с.50-52. Відповідно до положень ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повістю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Спадкоємець [PERSON] відповідно до положень ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується інформацією з постанови нотаріуса 11-ї державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2016 р. а.с.5. Між тим, як вбачається з даної постанови нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна спадкодавця [PERSON], так як за життя спадкодавця не було визначено частки подружжя у спірному майні та оформлено право власності на цю частку. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачем не доведено, що він має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру в цілому. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд вважає, що з наданих доказів можливо визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за заповітом на ? частини квартири (1/2 частину, яка належала спадкодавцю як частка у спільному майні подружжя, та ? частину, яку спадкодавець [PERSON] прийняв у спадщину після смерті його дружини [PERSON]Ф.) На підставі викладенного,

Outcome: partial