Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №HEH2GA00000100, відповідно якому [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі строком повернення коштів до 02.08.2017 року. З моменту отримання кредиту та по теперішній час відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 17 569, 12 доларів США, що складає 244 035, 02 грн. та судові витрати в розмірі 2 440, 35 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №HEH2GA00000100, відповідно якому останній отримав кредит в сумі 30 000 доларів США на термін до 02.08.2017 року. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 01.08.2007 року по 01.08.2017 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії, у розмірі 33 000 доларів США на наступні цілі: ремонт житло 30 000 доларів США, а також у розмірі 3 000 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків, у розмірі 0, 92 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0, 20 % від суми виданого кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до п.4.1 Договору, у разі порушення Позичальником будь-якого зобов'язання передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору, Банк має право нарахувати, а позичальник сплатити Банку пеню у розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день просрочки. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №HEH2GA00000100 від 02.08.2007 року, внаслідок чого станом на 27.08.2014 року заборгованість за кредитом складає 211 336, 90 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 14 688, 67 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом складає 4 167 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 1 983, 63 грн. суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 232 176, 20 грн. на користь позивача. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вимоги позивача про стягнення штрафів у розмірі 250, 02 грн. (фіксована частина) та 11 608, 84 грн. (процентна складова) не підлягають задоволенню з огляду на таке. Позивач в своєму позові просив застосувати до боржника подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що відповідач ухиляється від добровільної вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що вона підлягає стягненню у примусовому порядку. Таким чином, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 232 176, 20 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 440, 35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial