Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0307/0608/88-143 від 25.06.2008 року в розмірі 843985 грн. 25 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру №46, що розташована в будинку №24 по вул. Балакіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом передачі позивачу права власності на вказане майно, визнати за позивачем право власності на вказаний предмет іпотеки, припинити право власності відповідача на вищевказану квартиру, виселити з даної квартири відповідача та усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою та витребувати від відповідача технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на вищевказану квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем було укладено Кредитний договір за №0307/0608/88-143, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 45000,00 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 11,9% річних, строком до 24.06.2018 року. Разом з тим, в забезпечення зобовязань, взятих на себе [PERSON], між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0307/0608/88-143-Z-1 від 25.06.2008 року, згідно якого, банку в іпотеку відповідач передав належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру №46, загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., що розташована в будинку №24 по вул. Балакіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Однак відповідач своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконує, в результаті чого станом на 11.03.2014 року утворилась вказана вище заборгованість. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 3654 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання також надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та застосувати до виниклих правовідносин позовну давність. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надав письмові пояснення, в яких просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 25.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем було укладено Кредитний договір за №0307/0608/88-143 (далі Кредитний договір), згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 45000,00 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 11,9% річних строком до 24.06.2018 року, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.12-15). Разом з тим, в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, 25.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0307/0608/88-143-Z-1 від 25.06.2008 року, згідно якого, банку в іпотеку відповідач передав належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру №46, загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., що розташована в будинку №24 по вул. Балакіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.18-20, 35-38). Позивач є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» (а.с.45-72). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 11.03.2014 року утворився борг в сумі 843985 грн. 25 коп., із розрахунку: 344555 грн. 81 коп. заборгованість по кредиту; 131939 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги; 87471 грн. 29 коп. заборгованість по відсотках на дату подачі позову; 269681 грн. 64 коп. пеня; 10336 грн. 68 коп. 3% річних від простроченої суми кредиту, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.25-32). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. При цьому, відповідно до\~ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Таким чином, судом установлено, що відповідач своїх зобовязань за Кредитним договором не виконує, у звязку з чим у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, суд зауважує, що відповідач до винесення рішення у справі просив суд про застосування до виниклих спірних відносин строків позовної давності. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Графіком погашення кредиту за Кредитним договором було встановлено періодичність платежів двадцяте число кожного місяця, починаючи з 20.07.2008 року, останній строк виплат було встановлено 24.06.2018 року (а.с.16-17). Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.25-32) вбачається, що відповідач за період з 02.02.2012 року по 11.03.2014 року не здійснював жодних виплат за кредитом. Разом з тим, згідно наданого позивачем витягу з договору факторингу №11, укладеного 02.02.2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступало правонаступником відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та позивачем, відповідач станом на 02.02.2012 року вже мав 1135 днів прострочення сплати за кредитом згідно Кредитного договору, та, окрім того, як убачається із наданих відповідачем квитанцій, останній платіж за Кредитним договором був здійснений відповідачем 11.12.2008 року в рахунок погашення вже існуючої простроченої заборгованості за Кредитним договором, тоді як позивач звернувся до суду з цим позовом лише 14.03.2014 року, який був отриманий судом 01.04.2014 року (а.с.1, 44, 133-135). Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду із зазначеним позовом, а відтак за заявою відповідача до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed