Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, про стягнення заборгованості за надані послуги по тепловій енергії за опалення та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS] відповідачці [PERSON] за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року\~ в\~ сумі\~ 11 262 грн 20 коп.; заборгованості за надані послуги по тепловій енергії за опалення та гаряче водопостачання квартири [ADDRESS] відповідачці [PERSON] за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року\~ в\~ сумі\~ 28 278 грн 51 коп., а всього про стягнення з неї 39 540 грн 71 коп., а також 1 921 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. У\~ позовній заяві позивач посилається на те, що\~ у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] і вона є абонентом на споживання послуг з тепло- та гарячого водопостачання. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 березня 2019 року на підставі договору дарування, посвідченого 27 червня 2018 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М., [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] , яка є абонентом на споживання послуг з тепло- та гарячого водопостачання. \~ \~ \~ \~Відповідачка належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються, а тому утворилася вказана заборгованість. Ухвалою від 13 січня 2020 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою\~належним чином\~через оголошення\~на сайті\~суду, не подала до суду відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши\~усі докази\~по справі,\~суд дійшов\~наступного висновку. Згідно ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги \~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 цього Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідний обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком\~виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. В судовому засіданні встановлено, що договір між сторонами стосовно надання послуг теплопостачання відсутній, при цьому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до\~ ст.68\~ ЖК України\~ наймач\~\~ зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.\~ Згідно положень ст.13 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з централізованого постачання гарячої води та опалення. Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. У положенні статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує ч.4 ст.319 ЦК України та ст. 322 ЦК України про те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини\~1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, встановлено, що власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до статті 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Відповідачка є споживачем комунальних послуг, які надаються ТОВ НіжинТеплоМережі, у кв. [ADDRESS] . Особові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Згідно довідки відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником 1/3 частки вказаної квартири на підставі договору дарування від 27.06.2018 року є [PERSON] . Інформацію про інших співвласників позивачем суду не надано та не залучено до участі у цій справі. Оскільки квартира є приватною власністю, то належними відповідачами є співвласники, кожен з яких в силу належності квартири на праві спільної часткової власності відповідає відповідно до своєї частки у спільному майні, так як іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Так, [PERSON] є відповідачем в частині заборгованості, рівній 1/3 частці, що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на квартиру. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц. Квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] та під`єднані до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якою відповідачка не відмовилася у встановленому порядку, а тому зобов`язана утримувати майно, що їй належить, у тому числі оплачувати зазначені послуги теплопостачання. Відповідно до ст.322\~ЦК України\~ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що\~кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. За таких обставин відповідачка, як співвласник квартири, відповідно до закону зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно листа-розрахунку остання має заборгованість за надані послуги: у кв. [ADDRESS] : за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року\~ в\~ сумі\~11 262 грн 20 коп.; та у кв. [ADDRESS] за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2019 року\~ в\~ сумі\~ 28 278 грн 51 коп., а всього в сумі 39 540 грн 71 коп. При цьому судом достовірно встановлено, що [PERSON] набула право власності на частку в квартирі [ADDRESS] на підставі договору дарування 1/3 частки 27 червня 2016 року і посилання позивача на те що [PERSON] є власником 2/3 часток вказаної квартири нічим не підтверджені, тому суд дійшов висновку, що заборгованість за надані послуги у кв. [ADDRESS] повинна бути стягнута за період з 27 липня 2018 року по 30 листопада 2019 року в сумі 10250,17 грн та у відповідності до частки відповідачки у праві власності на квартиру в сумі 3416,72 грн (10250,17 : 3). Згідно ст.614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи, - відсутні. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 39540,71 грн, судом стягнуто 14678,92 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 37,12% (14678,92 х 100 : 39540,71 =37,12%), що є підставою для стягнення на користь позивача з відповідачки 713,07 грн судового збору (1921 х 37,12 :100 =713,07).

Outcome: partial