Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.06.2015 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 15.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. З 02.07.2017 року дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Аліменти на утримання дитини продовжує отримувати відповідачка. Добровільно піти до ВДВС та написати заяву про відкликання виконавчого листа відповідачка відмовляється, фактично вона живе за рахунок отриманих аліментів. Ніякої матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини відповідачка йому не надає, що ставить його в дуже скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить суд припинити з нього стягнення аліментів та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 04.09.2013 року виконкомом Талаківської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.06.2015 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 15.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що починаючи з 02.07.2017 року і по теперішній час дитина проживає разом з ним. Згідно довідки № 966 від 08.02.2021 року, виданої виконавчого комітету Талаківської селищної ради м.Маріуполя Донецької області, дитина [PERSON] , 2013 року народження, проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 39 від 19.02.2021 року, виданої КЗ «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 8 ім. Героя України Бойка В.С. Маріупольської міськради Донецької області», дитина [PERSON] навчається у школі з 01.06.2019 року по теперішній час. З акту обстеження факту проживання дитини від 24.02.2021 року, дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , з 02.07.2017 року. У відповідності до довідки Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 41003 від 02.08.21 в їх провадженні перебуває виконавче провадження 53154661 від 20.12.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 264/2982/15-ц виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 15.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на 02.08.2021 року аліменти утримуються із пенсії боржника та борг відсутній. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 02.07.2017 року і по теперішній час дитина [PERSON] , [INFO] , перестала проживати з матір`ю, а стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За таких обставин по справі, суд вважає, що позов про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. Чинним законодавством України не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів, однак передбачена можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи те, що аліменти є платежем цільового призначення, який підлягає сплаті тим з батьків, який добровільно не утримує дитину та стягуються на користь того з батьків, з ким дитина проживає і на чиєму утриманні перебуває, то за обставин, коли неповнолітні діти проживають з батьком, окремо від матері, та знаходяться на його утриманні, вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає обґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 18, 179, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved