Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 31.01.2019 року наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №509/ВК від 31.01.2019 року його [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги, передбаченої наказом. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати, нараховану, але не виплачену заробітну плату за відрядження та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 01.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.06.1992 року по 31.01.2019 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8). Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №509/ВК від 31.01.2019 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.8). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 31.01.2019 року становила 81209 грн. 94 коп., що підтверджується розрахунковим листом Товариства за січень 2019 року (а.с.9), сума заборгованості не була виплачена до цього часу. З повідомлення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про розміри оплати праці працівника вбачається, що сума вихідної допомоги, нарахованої до виплати [PERSON], становить 36359 грн. 07 коп. (код «185» в розрахунковому листі). Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №868 від 09.07.2018 року, [PERSON] з 21.07.2018 року по 18.09.2018 року був відправлений у відрядження до м. Ноябрськ та м. Муравленко Тюменської обл., Російської Федерації, для надання консультативних послуг (а.с.10). Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №1186 від 29.10.2018 року, [PERSON] з 08.11.2018 року по 30.12.2018 року був відправлений у відрядження до м. Ноябрськ та м. Муравленко Тюменської обл., Російської Федерації, для надання консультативних послуг (а.с.10). Як вбачається з розрахункових листів за роботу в цеху №410 за вересень 2018 року та січень 2019 року, розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за відрядження [PERSON] (код «*510») складає 1502 грн. 57 коп. (706,25 грн. + 796,32 грн. = 1502,57 грн.) Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків), в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги (без вирахування податків) та суму невиплаченої заробітної плати за відрядження, разом в розмірі 82712 грн. 51 коп. (81209,94 грн. + 1502,57 грн.) Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для судів. Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, крім іншого, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи з середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу 2 вказаного Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звільнився з роботи 31.01.2019 року, тому, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, для розрахунку середньомісячного числа робочих днів слід брати останні два календарні місяці роботи: листопад 2018 року (22 роб.дн.) та грудень 2018 року 20 роб.дн.). Таким чином, середньомісячне число робочих днів в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» за листопад-грудень 2018 року становить 21 роб.день (42 дн./2 = 21 дн.). Оскільки, сума вихідної допомоги, нарахованої до виплати позивачу становить 36359,07 грн., тому середньомісячна заробітна плата [PERSON] складала 12119,69 грн. (36359,07 грн. / 3 міс. = 12119,69 грн.) За таких обставин, середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 577 грн. 12 коп. (виходячи з розрахунку: 12119,69 грн. / 21 роб.дн. = 577,12 грн.) Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 21.03.2014 р. №75 «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» в Товаристві з 26.05.2014 р. встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень, де робочими днями є понеділок, вівторок, середа. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був звільнений 31.01.2019 року, а розрахунок з ним не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16159 грн. 36 коп. за період з 31.01.2019 р. по 08.04.2019 р., що складає 28 робочих днів (враховуючи триденний робочий тиждень), при середньоденній заробітній платі позивача 577,12 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved