Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за теплову енергію у розмірі 95014 грн. 38 коп., пеню у розмірі 1763 грн. 94 коп., збитки від інфляції у розмірі 15018 грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 3512 грн. 10 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем, яка на той час була приватним підприємцем, було укладено договір №4192 від 15.12.2003 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання (далі - Договір). Згідно дислокації до Договору обєктом теплоспоживання є нежитлове приміщення (магазин), розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. П.Морозова, 11. Згідно безкоштовної довідки з ЄДРПОУ відповідач 05.11.2014 року припинила підприємницьку діяльність. Так, позивач свої договірні зобовязання виконало у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим за період з 12.10.2015 року по 31.12.2017 року утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 95014 грн. 38 коп. Крім того, з відповідача підлягають стягненню пеня, передбачена умовами договору у розмірі 1% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, збитки від інфляції та 3% річних. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 15.12.2003 року між КПТМ «Криворіжтепломережа» та ФОП [PERSON] було укладено договір №4192 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, згідно умов якого позивач зобовязався відпускати відповідачеві теплову енергію на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання до магазину, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. П.Морозова, 11, а відповідач зобовязалась оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам у строки, передбачені цим Договором (а.с.5-7). Відповідач з 18.08.1998 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с.9), проте 05.11.2014 року припинила підприємницьку діяльність (а.с.63-64). Тарифи на теплову енергію, встановлювались та змінювались постачальником теплової енергії, згідно постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.10,11-12,13-14,15-16,17-18,19-21). Згідно актів, наданих позивачем, в опалювальних сезонах 2015-2016 р.р., 2016-2017 р.р., до будинку №11 по вул. Павлика Морозова в м. Кривому Розі, подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону (а.с.59, 60,61,61а). Згідно п. 2.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом. Рахунки за надані послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» формувались щомісяця та отримувались представниками ФОП [PERSON] (а.с.22-37, 38-50). Згідно ч. 1 ст. 32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 вказаного Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов'язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов'язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч. 6 ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно\~здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно положень п. 3.2 Договору споживач повинен проводити оплату наданих послуг щомісяця протягом 14-ти днів після отримання рахунку постачальника, у разі несплати споживач сплачує пеню в розмірі 1% за кожний день прострочення від загальної суми заборгованості та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Так, судом, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що відповідач з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року не здійснювала оплату наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 95014 грн. 38 коп. (а.с.3) та яка підлягає стягненню в примусовому порядку, позаяк направлена позивачем 15.01.2018 року за №44/13 на адресу відповідача претензія про стягнення вказаної суми боргу останньою була\~залишена поза\~увагою (а.с.57). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов'язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов'язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов'язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов'язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.3.2 Договору, за несвоєчасну оплату наданих послуг споживач сплачує пеню в розмірі 1% за кожен день прострочки від загальної суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивачем підтверджено наявність договірних відносин з відповідачем з приводу надання послуг з постачання теплової енергії, а також порушення відповідачем зобовязань щодо оплати цих послуг, відтак у звязку із несплатою відповідачем за отримані послуги позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а тому є грошовим зобов'язанням, суд уважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1763 грн. 94 коп., збитків від інфляції у розмірі 15018 грн. 16 коп. та 3% річних у розмірі 3512 грн. 10 коп., що підтверджуються відповідними розрахунками, є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати в сумі 1762 грн. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved