Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач відбував покарання в Коростенській виправній колонії № 71 та 29.01.2015 року звільнений умовно-достроково, вибувши на проживання в с.м.т. Баранівка Житомирської області. Малолітній [PERSON] був поміщений до Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини та дітей-сиріт, які залишилися без піклування батьків Житомирської обласної ради, а над малолітньою [PERSON] рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2014 року № 205 було призначено опікуном її сестру [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач після звільнення з місць позбавлення волі у державному дитячому закладі свого сина жодного разу не відвідав, [PERSON] бачив лише двічі, не звертався до Виконавчого комітету Житомирської міської ради з питанням повернення йому дітей на проживання. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, фізичним розвитком, навчанням, здоров'ям дітей не цікавиться. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгялд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини, тому зі згоди представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\- Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов'язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 3, 5). Мати дітей [PERSON] померла [INFO], підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане ВДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області 06.02.2014 року повторно (а.с. 7). Вироком Богунського районного суду міста Житомира від 25.09.2009 року відповідач був засуджений строком до 7 років з конфіскацією всього майна, відбував покарання в Коростенській виправній колонії № 71 та 29.01.2015 року звільнений умовно-достроково за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.01.2015 року, вибувши на проживання в в с.м.т. Баранівку Житомирської області (а.с. 13, 15). Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.02.2014 року № 51 малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 8, 9). Згідно рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2014 року № 205 опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] призначено її сестру [PERSON] (а.с. 10). 19.02.2014 року Виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення № 53 про направлення клопотання перед департамаентом охорони здоров'я Житомирської обласної державної адміністрації щодо надання путівки до державного дитячого закладу малолітньому [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Як убачається з повідомлення комунального закладу «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини та дітей-сиріт, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради від 13.11.2015 року № 526, [PERSON], [INFO] знаходиться на повному державному утриманні тавихованні в зазначеному закладі з 04.03.2014 року, за час його перебування в закладі його відвідували сестра та бабуся, а батько дитини [PERSON] жодного разу хлопчика не провідував та його життям не цікавився (а.с. 14). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 390 від 10.051.2016 року, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно них. Таким чином, судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально їх не забезпечує. Тому, враховуючи інтереси дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача. Статтею 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд, одночасно з позбавленням батьківських прав може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття на користь особи чи установи, яка у подальшому здійснюватиме за ними догляд. Зважаючи на викладене, виходячи винятково з інтересів дітей, та, враховуючи наявність факту ухилення відповідачем від свого обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах закону, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved