Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житлове приміщення, в якому на теперішній час, окрім неї, зареєстрований відповідач [PERSON] , який є її зятем, та за вказаною адресою не проживає більше 13 років, його речі в квартирі відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні він не знімається, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судове засідання позивач не з`явилась, до суду, надійшла письмова заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, до суду, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житлове приміщення будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу від 10.09.1982 року (а.с.10-11). З акту обстеження комісії виконавчого комітету Скадовської міської ради від 05.10.2020 р. встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2007 року (а.с.7). За таких обставин, коли відповідач більше 6 місяців не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин його не проживання суду не представлено, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved