Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 165/08 від 07.02.2008 року за тілом та відсотками по кредиту 276\~282,80 дол. США, еквівалент за курсом НБУ (станом на 06.05.2016 року 25,123 грн.) становить 6\~941\~059,42 грн. з них: кредит 124\~212,00 дол. США; відсотки 152\~070,80 дол. США; комісія РО 40\~870,44 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 128\~275,04 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором № 165/08 від 07.02.2008 року станом на 06.05.2016 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (25, 123 грн. за один дол. США) складає 7\~110\~204,90 грн., - звернути стягнення на належний відповідачці предмет іпотеки, двокімнатну квартиру № 129, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 99-б, шляхом його продажу позивачем від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням позивачу всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані субєкти, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру № 129, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 99-б, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (з 18.05.2010р. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» або ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 165/08, за яким банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 128\~500,00 доларів США, з терміном користування по 07 лютого 2028 року та процентною ставкою за користування 14% річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 165/08 між банком та відповідачем 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 375. Предметом договору іпотеки є: двокімнатна квартира № 129, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 99-б. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти та комісію за користування кредитом. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, в звязку з чим виникла вищевказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. № 63, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016р. № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 р. включно. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. 07 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (з 18.05.2010р. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» або ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 165/08, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 128\~500,00 дол. США, з терміном користування по 07 лютого 2028 року та процентною ставкою за користування 14% річних. Згідно з п. 1.2 Кредитного договору № 165/08 від 07 лютого 2008 року, цільовим використанням кредитних коштів є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 99-Б, кв. 129. Відповідно до п. 1.4. Договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14,0 % річних. Згідно п.п. 2.1.2. кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в дол. США. Позивач, взяті на себе за кредитним договором зобовязання виконав, надавши відповідачу грошові кошти у відповідному розмірі. Відповідач, у свою чергу, зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору. Пунктом 3.3.3 кредитного договору встановлено, що відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.5.1, не пізніше визначеного п. 1.3 цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п.п. 1.4.1., 2.3 кредитного договору, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку. Пунктом 3.2.4 кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобовязань за цим договором та/або договором іпотеки та/або договором застави. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. У відповідності до п. 5.2 кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязання по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а так само невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3, 5.1 цього договору, є умови, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує проценти за користування кредитним коштами. Для цього, банк надає під розпис уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням можливих штрафу або пені. У випадку непогашенім зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 20-ти денного строку з дня отримання позичальником/поручителем такої вимоги, звертає стягнення на майно, що є предметом забезпечувального обтяження, чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті відсотків, неустойки та інших витрат банку, у порядку, визначеному цим договором, договором іпотеки та чинним законодавством України. Зобовязання по Кредитному договору № 165/08 від 07 лютого 2007 р. до теперішнього часу відповідачем не виконані. Статтями 546 і 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або відсотків, плати за обслуговування кредиту. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 06.05.2016 року заборгованість за кредитним договором становить за тілом та відсотками по кредиту становить 276\~282,80 дол. США, еквівалент за курсом НБУ (станом на 06.05.2016 року 25,123 грн.) становить 6\~941\~059,42 грн. з них: кредит 124\~212,00 дол. США; відсотки 152\~070,80 дол. США; комісія РО 40\~870,44 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 128\~275,04 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором № 165/08 від 07.02.2008 року станом на 06.05.2016 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (25, 123 грн. за один дол. США) складає 7\~110\~204,90 грн. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 165/08 між банком та відповідачем 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 375. Предметом договору іпотеки є: двокімнатна квартира № 129, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 99-б. Предмет іпотеки є власністю відповідача, на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] за № 370. Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення та предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з п. 4.1.5. іпотечного договору іпотекодержатель має, право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. Пунктом 7.2, 7.3 вищевказаного іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по Кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 7.3. іпотечного договору закріплено право вибору іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.2. іпотечного договору. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розділу 7 іпотечного договору сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.42. договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством. Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова пленуму) передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої\~статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова піна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, па підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). ПАТ «ВіЕйБі Банк» уже звертався з позовом про стягнення заборгованості, що підтверджується копією рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року, справа № 2-276/11. Станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, а вимога банку не виконаною. Таким чином ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 165/08 від 07 лютого 2008 року. Разом з тим, суд вважає, що вимоги щодо надання позивачу окремих прав та повноважень щодо предмету іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за судовим рішенням передбачений відповідним розділом Закону України «Про іпотеку» і не потребує окремої регламентації в судовому рішенні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial