Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив 9 жовтня 2014 року, про стягнення з відповідачки грошових коштів за договором позики. В уточненій заяві (а. с. 32) зазначив, що 4 квітня 2014 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняла у позику та зобов'язалася повернути до 8 квітня 2014 року 39250 грн. Сторони уклали зазначений правочин в простій письмовій формі. До теперішнього часу відповідач зобов'язання за договором повністю не виконала. При цьому добровільно на виконання своїх зобов'язань вона перерахувала на картковий рахунок позивача 4300 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 34950 грн. (39250 грн. - 4300 грн.), а також покласти на відповідача видатки по сплаті судового збору за подання позову в сумі 392 грн. 50 коп., судового збору за забезпечення доказів у сумі 121 грн. 80 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у зв'язку з чим у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала. За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 4 квітня 2014 року сторони уклали договір позики, згідно із умовами якого відповідач отримала у позивача у позику 39250 грн. Договір укладений у простій письмовій формі (а. с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як випливає із ст. 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданому суду оригіналу розписки від 04.04.2014 року відповідач отримала у позивача в позику 39250 грн., наявність боргового документа у кредитора свідчить про невиконання зобов'язання, що об'єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved