Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 15.11.2014 року на Дніпровському ринку у місті Херсоні, торгове місце № 706, він придбав чоловіче взуття вартістю 835,00 грн. Згідно наданої йому інформації про товар матеріалом верху взуття є шкіра, проте на думку позивача це не відповідає дійсності. Невдовзі після спливу гарантійного строку відклеїлась підошва, верх почав лущитися біля підбор. Наприкінці лютого 2015 року позивач звернувся до реалізатора товару з претензією щодо якості придбаного ним взуття. 06.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача з проханням проведення незалежної експертизи, але йому було відмовлено. На думку позивача в діях відповідача [PERSON] вбачається ведення нечесної підприємницької діяльності. Крім того позивач зазначив, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 2000,00 грн., оскільки взуття позивачем майже не використовувалося, тривале невиконання відповідачем претензій позивача призвело до необхідності звернення до суду з приводу введення споживача в оману. У звязку з чим позивачем ставляться вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1600,00 грн та моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. При цьому також пояснив, що придбаний ним товар є неналежної якості, розрахунок розміру завданої матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції полягає у подвійному розміру вартості придбаного ним взуття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 9). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважала позовні вимоги необґрунтованими, надала до суду письмові заперечення проти позову (а.с. 11), при цьому також зазначила, що на момент придбання товару позивачем будь-яких зауважень з приводу його якості не надавалося, на теперішній час позивачем не надано доказів щодо неналежної якості придбаного ним товару. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов\~\~не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено и підтверджується наявною копією квитанції, виданої ПП [PERSON], що 15.11.2014 року позивачем [PERSON] придбано товар, а саме: зимові чоботи чоловічі, вартістю 835,00 грн. (а.с. 4). Позивачу при покупці було видано гарантійний талон виробника товару з посиланням на положення закону РФ «Про захист прав споживачів» (а.с. 5). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Статтею 7 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Стаття 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначає права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості, згідно положень якої, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. 06.05.2015 року позивачем до відповідача через реалізатора торгівельного місця № 706 Дніпровського ринку у місті Херсоні надана письмова претензія щодо неналежної якості придбаного товару та організації проведення незалежної експертизи, від підписання якої реалізатор відмовився (а.с.6). У судовому засіданні встановлено і підтверджується поясненнями сторін, що позивач із зазначеною вище претензію безпосередньо до відповідача [PERSON] не звертався. Згідно ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Під час судового засідання 11.06.2015 року судом неодноразово роз'яснено положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, що відображено у журналі судового засідання (а.с. 16, 18), в тому числі права на проведення судової експертизи, однак від її проведення сторони відмовилися. Позивачем не надано до суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що придбаний ним у відповідача товар є неналежної якості і як наслідок ведення відповідачем нечесної підприємницької діяльності, не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, розяснивши позивачеві його права та обовязки. Крім того, позивачем також не надано до суду належних та допустимих доказів, які б відповідно до закону підтверджували обставини щодо наявності завданої моральної шкоди, протиправності\~\~діяння у заподіянні моральної шкоди з боку відповідача та наявності причинного зв'язку між завданою шкодою і протиправним\~\~діями\~\~відповідача та вини\~\~останнього\~\~в\~\~її\~\~заподіянні. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, у звязку з відмовою у задоволенні позову, суд виходить з положень ч. 4 ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: dismissed