Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №HA0НFP17631956 від 19 серпня 2013 року у сумі 12558,41 грн. та судові витрати у сумі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 19 серпня 2013 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5608,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 07 грудня 2016 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 12558,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4916,61 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3,73 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом у розмірі 6563,86 грн., а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500,00 грн. фіксована частина та 574,21 грн. - процентна складова. Представник позивача Сафір Ф.О., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] № HA0НFP17631956 та Умов та правил надання банківських послуг, 19 серпня 2013 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір № HA0НFP17631956, за умовами якого банк надає відповідачу строковий кредит у розмірі 5608,92 грн. на строк 24 місяців з 19 серпня 2013 року по 18 серпня 2015 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12% річних, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту 505,26 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 грн., а позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди та комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичних особам строки. Щомісячний платіж у сумі 234,00 грн. за період сплати з «21» по «25» число кожного місяця. Заява [PERSON] та Умови та правила надання банківських послуг є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 07 грудня 2016 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 4916,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3,73 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. На підставі п. 2.4.5.5. Правил та умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 07 грудня 2016 року були також нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 6563,86 грн., а також штраф 500,00 грн. фіксована частина та 574,21 грн. - процентна складова. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № HA0НFP17631956 від 19 серпня 2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12558,41 грн. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № BO1S9В185Е від 09 лютого 2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн. /а.с. 2/. Крім того, позивачем були понесені витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача шляхом публікації оголошення про його виклик в газеті «Урядовий кур'єр» на суму 420,00 грн. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved