Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ММР заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 68 108, 78 грн., в тому числі пеню 4 966,81 грн., в рівних частках кожного та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням ММР від 16.05.2005 року № 1444 [PERSON] та [PERSON] із земель житлової та громадської забудови передано в оренду строком на 10 років земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] у Жовтневому районі м.Маріуполя, площею 0,2311 га та 0,0341 га, про що було укладено відповідний договір оренди земельної ділянки. На виконання договору між сторонами було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки від 18.10.2005 року. В порушення умов договору оренди у відповідачів наявна заборгованість з внесення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 68 108,78 грн. за період з січня по грудень2014р. та пені, нарахованої за цей же період у розмірі 4 966,81 грн. Виконавчим комітетом ММР було вжито заходи, спрямовані на досудове врегулювання спору. Так, на адресу відповідачів рекомендованою кореспонденцією була надіслана претензія № 4 від 04.08.2014 року з вимогою погасити заборгованість з внесення плати за користування земельною ділянкою, проте відповідь на претензію до Виконкому ММР не надходило. Представник позивача - прокурор м. Маріуполя підтримав позовну заяву у повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник Маріупольської міської ради надав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підстримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про слухання справи були повідомлениі у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди представника позивача на підставі доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків Згідно із законом України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно із договором оренди земельної ділянки від 12 жовтня 2005 року, укладеного між ММР (Оренодавець) та [PERSON] і [PERSON] (Орендар), на підставі рішення ММР від 16.09.2005 року № 1444 Орендодавець надає, а Орендарі приймають в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] в Жовтневому районі м. Маріуполя, площами 0,2311 га та 0,0341 га. Згідно із п. 6 договір укладено терміном на 10 років. (а.с.5, 7-9) На виконання договору оренди між сторонами було підписано акт приймання передачі спірної земельної ділянки від 18.10.2005 року. Станом на 05.02.2015 року договір оренди земельних ділянок не припинено, земельні ділянки не повернено власнику та продовжують використовуватися орендарями. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 270 Податкового кодексу України об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Відповідно до ст. 14.1.136. Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Суб'єктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п. 11. Договору оренди земельних ділянок орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України [PERSON] і [PERSON] повинні у рівних частках кожен своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно з п. 18. Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Разом з цим, [PERSON] та [PERSON], в порушення вимог Податкового та Земельного кодексів, договору оренди земельної ділянки, протягом 2014 року не вносили орендну плату за користування земельними ділянками, тобто порушили взяті на себе зобов'язання. Так, станом на 03.02.2015 року, заборгованість з орендної плати за землю у зазначених осіб перед місцевим бюджетом за період з січня по грудень 2014 року складає 68 108, 78 грн., в тому числі пеня 4 966, 81 грн. (а.с.20-21, 22) У зв'язку з чим, Маріупольською міською радою на адресу відповідачів направлено претензію від 04.08.2014 за № 4 про необхідність сплатити заборгованість з орендної плати за землю, що підтверджується фіскальними чеками про надсилання рекомендованих листів (додається). Проте, на теперішній час, відповідь на вказану претензію до міської ради не надходила, суму боргу не сплачено (а.с.4) Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, строк сплати орендної плати вважається таким, що настав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи той факт, що при розгляді судом даної справи було встановлено неналежне виконання відповідачами їх обов'язку щодо своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, з відповідачів на корить ММР підлягає стягненню заборгованість та пеня за період з січня по грудень 2014р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. у рівних частках.

Outcome: approved