Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що 04.01.2017 року в місті Дніпрі на вулиці Калиновій сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , котрий належав його батьку, та автомобіля відповідача [PERSON] «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням останньої. На даний час автомобіль «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] зареєстрований за ним, позивачем. Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2017 року відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначив, що відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 1903/17/17 від 10.03.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 109895,29 грн.; ринкова вартість вказаного автомобіля на момент ДТП складала 94621,64 грн., отже розмір матеріального збитку, спричиненого йому внаслідок пошкодження автомобіля складає 94621,64 грн. Вартість вказаного висновку експерта становить 1300,00 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначення вартості колісного транспортного засобу після ДТП № 21/02/18 від 19.02.2018 року вартість автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП складає 44583,99 грн. Вартість вказаного висновку експерта становить 700,00 грн. Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9006021 від 11.03.2016 року. Згідно з вказаним договором ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн., розмір франшизи - 2000,00. Позивач зазначив, що 06.01.2017 року він направив страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Однак відповідач ПрАТ «Європейський страховий союз» так і не здійснив виплату страхового відшкодування. Позивач вказав, що він звернувся із відповідною заявою до МТСБУ та останнє виплатило йому 6000,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідачів ПрАТ «Європейський страховий союз» та [PERSON] на його користь на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, по 44310,50 грн. з кожного; стягнути з [PERSON] витрати на експерті дослідження у розмірі 2000,00 грн. та судові витрати у справі, котрі складаються з судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивач і представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що він визнає, що внаслідок ДТП автомобіль «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] фізично знищений, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідачів на його користь ринкову вартість автомобіля до моменту пошкодження у ДТП. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила стягнути відшкодування завданої матеріальної шкоди з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз». Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. На адресу суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями з судовими повістка з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2017 року в місті Дніпрі, на вулиці Калиновій, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , котрий належав батьку позивача [PERSON] , під керуванням позивача, та автомобіля відповідача [PERSON] «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням останньої. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2017 року відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17.02.2017 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. за реєстровим № 2/273, позивач є власником автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] (а.с. 15, 17). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 1903/17/17 від 10.03.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 109895,29 грн.; ринкова вартість вказаного автомобіля на момент ДТП складала 94621,64 грн.; розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля внаслідок його пошкодження складає 94621,64 грн. (а.с. 25-69). Відповідно до вказаного висновку вартість відновлювального ремонту перевищую вартість автомобіля, у зв`язку з чим відновлювати вказаний економічно недоцільно (а.с. 34). Вартість проведення вказаного експертного дослідження становить 1300,00 грн. (а.с. 24). Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначення вартості колісного транспортного засобу після ДТП № 21/02/18 від 19.02.2018 року вартість автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП складає 44583,99 грн. (а.с. 163-185). Вартість проведення вказаного експертного дослідження становить 700,00 грн. (а.с. 162). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9006021 від 11.03.2016 року. Відповідно до умов вказаного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн.; розмір франшизи 2000 грн. (а.с. 196). Як встановлено судом, позивач повідомляв ПрАТ «Європейський страховий союз» про настання страхового випадку та пропонував направити свого аварійного комісара для оцінки пошкоджень транспортного засобу, однак ПрАТ «Європейський страховий союз» свого представника не направило (а.с. 11-12, 21). Також позивач направляв страховику заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповіді так і не отримав. Судом встановлено, що позивач звертався до МТСБУ із заявою щодо врегулювання питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с. 18). На заяву позивача МТСБУ надіслало йому відповідь про можливість врегулювання спору між страховиком та ним в судовому порядку та виплатило йому на відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, 6000,00 грн. (а.с. 18,22). Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною п`ятою цієї статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальних зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну, третьої особи. Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Водночас, відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За встановлених обставин, враховуючи, що ринкова вартість автомобіля «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] до ДТП складала 94621,64 грн., після ДТП - 44583,99 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля відповідно до експертного висновку складає 109895,29 грн., що перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, тобто ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, приймаючи до уваги, що позивач в судовому засіданні не заперечував проти визнання автомобіля «Renault Kangoo» фізично знищеним, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача підлягає сума матеріальної шкоди у розмірі 86 621,64 грн. (ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження 94621,64 грн. - 6000,00 грн.(сума, відшкодована МТСБУ) - 2000,00 грн. франшиза) та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди 2000,00 грн. (франшиза) та витрати позивача на проведення авто-товарознавчих досліджень у розмірі 2000,00 грн. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 року (14-176цс18) Великої Палати, де, зокрема, зазначено «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності». З огляду на зазначене, суд вважає, що стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» розміру завданої внаслідок ДТП шкоди на користь позивача в межах суми страхового відшкодування є правильним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. стягненню з відповідача [PERSON] не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 77,78 ЦПК України того, що витрати на підготовку позовної заяви позивачем дійсно були здійснені, не надано розрахунку вказаних витрат та платіжного документу про оплату позивачем правової допомоги. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 866,22 грн.; з відповідача [PERSON] суд стягує на користь позивача судовий збір у розмірі 40,00 грн.

Outcome: partial