Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що зі [PERSON] перебувала у шлюбі з 20 вересня 1997 року по 28 грудня 2020 року. Мають спільних дітей, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу - 27 липня 2009 року за спільні кошти ними була придбана квартира [ADDRESS] . Квартира була зареєстрована на [PERSON] . Зазначає, що вказана квартира є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Просить визнати квартиру [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позивач направила на електронну пошту суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що квартира дійсно придбана в шлюбі з позивачкою за спільні кошти подружжя. Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12 жовтня 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого проваждення суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження та задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року. Шлюб розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/6009/20 від 28.12.2020 (а.с.7,13-14). Мають спільних дітей, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Під час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.07.2009 року , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В. та зареєстровано в реєстрі за №3272 (а.с.9-12). Факт придбання квартири за спільні кошти подружжя сторонами не оспорюється. Відповідно до договору купівлі-продажу вартість квартири за адресою: [ADDRESS] складає 295880 грн. 00 коп. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження станом на 15.09.2021 право власності на спірну квартиру зареєстроване за [PERSON] . Квартира не перебуває в іпотеці та відносно неї не зареєстровано обтяження, заборони відчуження (а.с. 30-31). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як зазначено в ч. 1ст. 61 СК України, об`єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що спірна квартира придбана за час перебування сторін у шлюбі. Докази на підтвердження придбання вказаного житла за особисті кошти відповідача матеріали справи не містять. Тому на підставі ст. 60 СК України спірна квартира є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, вимога про визнання спірної квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є обгрунтованою та підлягає задоволенню. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи наведені норми, спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. Вказане є підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв?язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved