overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Мотивував тим, що є власником вказаного жилого приміщення. Відповідач є зареєстрованим у вказаному жилому приміщенні. З 2009 року відповідач в квартирі не проживає. Реєстрація відповідача порушує права позивача. Позивач в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, згодом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування 2/3 часток квартири від 03.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщик М.В., та копією свідоцтва про право власності на житло від 06.09.2007, виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі. /а.с. 8,10/ Відповідач є зареєстрованим в квартирі. /а.с. 13,14,20/ З 2009 року відповідач не проживає у вказаному приміщенні. Вказаний факт підтверджено актом про не проживання. /а.с. 15/ Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що реєстрація відповідача у жилому приміщенні порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаного жилого приміщення. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 16по вулиці Івана Мазепи, в місті Павлограді, Дніпропетровської області. Мотивував тим, що є власником вказаного будинку. Відповідач є колишньою дружиною його сина, зареєстрованою у вказаному будинку. З 2014 року відповідач у будинку не проживає. Реєстрація відповідача порушує права позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, в подальшому надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [PERSON] є власником будинку 16 по вулиці Івана Мазепи в місті Павлограді, Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. /а.с.6/ Відповідач є колишньою дружиною сина позивача. /а.с.11/ [PERSON] є зареєстрованою у будинку. /а.с.14/ З 2014року відповідач не проживає у вказаному будинку. Вказаний факт підтверджено актом про не проживання. /а.с.15/ Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт не проживання відповідача у вказаному будинку з 2014 року. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених законом випадках. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаного будинку. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку 3 по вулиці Лиманська м. Павлограда. Мотивував тим, що є власником вказаного будинку. Відповідачі прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою у спірному будинку, хоча фактично ніколи не проживали, не зявлялися та не намагалися проживати в спірному будинку. Речі Відповідачів в будинку відсутні. Зазначені факти підтверджуються актом складеним за місцем проживання. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Проти позовних вимог вони не заперечували. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є власником будинку 3 по вулиці Лиманська в м. Павлоград, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом./а.с.8/ Відповідачі зареєстровані в будинку, але ніколи в ньому не проживали. Факт не проживання Відповідачів в квартирі підтверджено актом за місцем проживання./а.с.7/ Реєстрація Відповідачів у будинку порушує права позивача оскільки він не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном, також виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг,які не надаються але нараховуються за Відповідачів,чим порушують права позивача,а також перешкоджають оформити субсидію. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідачі порушують права позивача, що є підставою для задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. вказані витрати слід покласти позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив звільнити його від сплати аліментів згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2016 року на користь [PERSON], 22.06. [INFO], на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29.09. [INFO]. Мотивував позов тим, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 травня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме 26.04.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] вісімнадцяти років та було видано виконавчий лист. Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року було визначено місце проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання їх батька, тобто з [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та пояснив що діти проживають з ним та повністю перебувають на його утриманні. Відповідач - [PERSON] не зявився в судове засідання, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 травня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме 26.04.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] вісімнадцяти років та було видано виконавчий лист. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року, яке набрало законної сили 04.07.2017 року, було визначено місце проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання їх батька, тобто з [PERSON] і діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання дітей. Відповідно до ч.2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. На підставі п.9 ч.1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням. А тому на підставі вище викладеного, суд вважає, що слід звільнити [PERSON], [INFO], від сплати аліментів згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27.05.2016 року на користь [PERSON], 22.06. [INFO], на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29.09. [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дитини дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 4 480 гривень, які нараховані в період з 08 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Мотивував позов наступним. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 14 листопада 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів неповнолітні діти постійно проживають разом з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання та довідкою з місця проживання. У зв'язку з вказаним виконавчою службою було нарахована заборгованість по аліментам у сумі 4 480 гривень. Вважає, що оскільки всі його кошти витрачались на дітей його слід звільнити від сплати нарахованих аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв суду не надавала, про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 14 листопада 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача перебуває на примусовому виконанні у Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З часу присудження аліментів неповнолітні діти постійно проживають разом з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання та довідкою з місця проживання. Частиною 2 статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Інших підстав звільнення від сплати заборгованості закон не визначає. Таким чином суд приходить до висновку про те,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив зобовязати відповідачку за власний рахунок демонтувати металеву решітку на сходовій клітині четвертого поверху за адресою: м.Одеса, вул.1-а Сортувальна, 42. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно матеріалів КП ЖКС «Пересипський» відповідачка, без затвердженої у встановленому порядку проектної документації та відповідного дозволу, здійснила встановлення вказаної решітки. У звязку з чим спеціалістами дільниці №7 КП ЖКС «Пересипський» було складено протокол №1 про порушення ст.150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надано припис, які відповідачка проігнорувала, тому позивач просить вимоги задовольнити. Сторони звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, при цьому відповідачка надала копію [PERSON] від 10.10.2017 року про виконання розпорядження повністю. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов до висновку, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], без затвердженої у встановленому порядку проектної документації та відповідного дозволу, здійснила встановлення металевої решітки на сходовій клітині четвертого поверху Спеціалістами дільниці №7 КП ЖКС «Пересипський» було складено протокол №1 про порушення ст.150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надано припис. [PERSON] ч.ч.1-3 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. [PERSON] ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] від 10.10.2017 року, станом на час складання акту [PERSON] повністю виконала розпорядження Суворовської райадміністрації від 28.04.2017 року. Таким чином, на час розгляду справи спір відсутній, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення суду, яким змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати їх на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, до його повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, мотивуючи тим, що його матеріальне становище з часу призначення аліментів змінилося у бік погіршення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за її тимчасовим місцем проживання, про причини неявки остання не повідомила, заяв-клопотань про відкладення розгляду справи від якої не надходило, а тому суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалив за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з винесенням по справі заочного рішення. Доповівши зміст заявлених вимог, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. 08.07.2013 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за № 285/2679 вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до його повноліття, що слідує з постанови про відкриття виконавчого провадження, копія (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що на час присудження аліментів позивач постійно їздив на заробітки до Росії та отримував стабільний дохід та заробіток про що сам заявив у суді. Проте на даний час у зв'язку із політичною обстановкою, яка склалася між Україною та Російською Федерацією, останній втратив можливість працювати на її території та отримувати доходи, достатні для сплати аліментів встановлених рішенням суду. Врахувавши ту обставину, що матеріальне становище позивача змінилося у бік погіршення, що позбавляє його можливості надавати допомогу неповнолітньому сину у розмірі раніше визначеному, суд рахує за можливе позов задовольнити. Зменшити розмір стягуваних аліментів, врахувавши при цьому прожитковий мінімум для дитини віком до шести років, 30 відсотків якого на момент розгляду справи становлять 385 грн. 80 коп., та стягувати аліменти з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, суд рахує за необхідне попередній виконавчий лист визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладено і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача 1297 грн. 48 коп. заборгованості по несплаті за експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території. Вказує на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], якій надавалися відповідні послуги, однак остання не проводили їх оплату, у результаті чого утворилась заборгованість. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у заяві до суду просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав, які просив задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, а тому суд ухвалив за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві (а.с.29). Доповівши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що слідує із довідки Городницького ВПЖКГ № 50 від 07.07.2014 року (а.с.17). 02.02.2010 року між сторонами було укладено договір на обслуговування будинку та прибудинкової території, копія (а.с.13), який відповідач не виконує у результаті чого утворився борг за період з травня 2012 року по березень 2014 року у розмірі 1297 грн. 48 коп., довідка (а.с.16). Відповідно до ст.. 162 ЖК України та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 57, власники житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. В порушення вимог вище зазначених нормативних актів відповідач оплату послуг не проводить, на попередження з приводу добровільного погашення боргу не реагує, копія (а.с.19). За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його, крім того стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити судове рішення, яким розірвати її шлюб із відповідачкою зареєстрований 28.08.2004 року, посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ними були припинені в травні 2013 року у зв'язку із тим, що відповідач, на її думку, зраджує у подружній вірності. Сторони від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка також у судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити судове рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, у своїй письмовій заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, а тому маються всі підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно та зберегти її не можливо. Враховуючи наведене,

Outcome: approved