Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в сумі 15926,62 доларів США та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем 25 березня 2008 року був укладений кредитний договір №700005012, за яким останній отримав кредит у розмірі 17830,83 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних строком на 84 місяці. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 13 грудня 2016 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 15926,62 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12024,93 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3901,69 доларів США. 19 серпня 2009 року Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк». Представник позивача Брек Л.О., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк», що підтверджується Статутом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», затвердженого Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» протокол №1/2013 від 12 березня 2013 року) та [PERSON]. був укладений кредитний договір №700005012, за умовами якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 17830,83 доларів США на споживчі цілі на придбання транспортного засобу зі сплатою процентів у розмірі 12,99 % річних строком на 84 місяці, а саме: з 25 березня 2008 року по 26 березня 2015 року на умовах, визначених договором, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом , інші платежі, визначені кредитним договором та Додатком №1 до договору - «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», що є його невід'ємною частиною, а також виконати всі інші умови кредитного договору. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, реальної процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з загальними умовами кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом ЗАТ «Альфа-Банк» №30 від 14 січня 2008 року, з умовами кредитного договору, а також з графіком повернення кредиту, в якому останній також поставив свій підпис. У анкеті-заяві на отримання кредиту [PERSON], загальних умовах кредитування фізичних осіб та умовах, що визначені в Додатку №1 до кредитного договору визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, реальної процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у строк, відповідно до умов договору та вимог закону, а згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору банк відкриває мультивалютний рахунок [NUMBER] у ЗАТ «Альфа-Банк» для зарахування коштів, спрямованих на погашення клієнтом заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору встановлений порядок надання кредиту, відповідно до якого не пізніше наступного банківського для після отримання банком документів, зазначених у Розділі№2, кредит надається однією сумою в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий позичальником у кредитора ЗАТ «Альфа-Банк». Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору встановлений порядок повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до якого платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додаток №1 до кредитного договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 17830,83 доларів США на підставі анкети-заяви на отримання кредиту [PERSON] від 25 березня 2008 року, що підтверджується випискою ПАТ «Альфа-Банк» по особовим рахункам [PERSON] від 13 грудня 2016 року. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 13 грудня 2016 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 12024,93 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3901,69 доларів США. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно п.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний в порядку та умовах, що визначені даним договором повернути кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банка, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань з договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обов'язки, що передбачені договором. Повернення кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником в порядку та на умовах, що визначені у Додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у ст. ст.47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується.. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України). Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 15926, 62 доларів США. Згідно меморіального ордеру №157361 від 12 січня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6477,32 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved