Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS]; вселити його у квартиру [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідача. У підтримку своїх позовних вимог покликається на те, що 24.05.2006р. ним на підставі договору дарування було подаровано відповідачу належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири, вказаний договір оскаржував, оскільки при укладенні такого вважав, що укладає договір довічного утримання, однак у задоволенні позову йому було відмовлено. У спірній квартирі зареєстровано двоє осіб, він та відповідач, який чинить йому перешкоди в користуванні цією квартирою. 27.06.2013р. ним було подано скаргу до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о у якій описано неправомірні дії, які полягають у встановленні додаткових вхідних дверей від яких він не має ключа. На даний час він проживає у квартирі колишньої дружини - [PERSON] та її сина- [PERSON], шлюб з [PERSON] 16.12.2011р. розірвано. Іншого житла у нього немає. Оскільки спір вирішити з відповідачем у добровільному порядку є неможливим, вимушений звернутись до суду. У зустрічному позові позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обгрунтування вимог покликається на те, що [PERSON] є його батьком. У спірній квартирі він був зареєстрований 28.02.1975р. де проживав до липня 1992р., оскільки 18.07.1992р. уклав шлюб із гр. [PERSON] та переїхав до своєї дружини де і проживає по сьогоднішній день. Вказані обставини встановлені Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.02.2012р., копією Акту ЛКП «Дністер» від 23.08.2011р. про те, що [PERSON] більше як 20 років не проживає за адресою спірної квартири. Факт проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтвердив і сам позивач під час дачі ним пояснень під час розгляду справи судом. Крім цього, факт не проживання позивача у спірній квартирі ствердила і свідок [PERSON] (донька позивача) під час допиту її як свідка у судовому засіданні, свідок [PERSON] у поясненнях даних у судовому засіданні повідомила, що позивач з 1995р. не проживає у спірній квартирі, а проживає з [PERSON] Окрім того, [PERSON] жодним чином не долучався та не долучається до участі в утриманні квартири, проведення ремонтних робіт, не здійснював та не здійснює оплату комунальних послуг і навіть не виявляє бажання цього робити. Неодноразово звертався до відповідача з проханням вчинити дії для зняття з реєстраційного обліку у його квартирі, так як йому доводиться нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг за нього, [PERSON] як член сім'ї власника житла втратив право на користування цим житлом у зв'язку з тим, що був відсутній без поважних причин понад один рік, угод про порядок користування квартирою між сторонами не укладалось. У судовому засіданні позивач та його представник позов повністю підтримали, давши пояснення, аналогічні до викладеного у позовній заяві Зустрічний позов відповідача повністю заперечили, оскільки вважають його безпідставним. Просять суд первісний позов повністю задовольнити, а у зустрічному - відмовити за безпідставністю. Представник відповідача у судовому засіданні позов [PERSON] повністю заперечив та пояснив, що позивач понад 20 років у спірній квартирі не проживає, даний факт підтверджений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.02.2012р., та не заперечується самим позивачем, поважних причин його відсутності у спірній квартирі не встановлено. Вважає зустрічний позов підставним та просить його задоволити, а у задоволенні первісного позову просить суд відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що кв. [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Як вбачається з довідки ЛКП «Дністер» № 1865 від 30.05.2013р. власник квартири [PERSON] (Свідоцтво власності №Г-10612 від 02.12.1996), загальна площа квартири становить 61кв.м і складається з 3 кімнат, житлова площа 39,80 кв.м. В квартирі зареєстровано 2 осіб: [PERSON] та [PERSON]. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.02.2012р. у цивільній спрві за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування встановлено, що позивач з 18.07.1992р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та з часу одруження проживає у належній їй квартирі [ADDRESS]. Зазначені обставини стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з Акту ЛКП «Дністер» від 23.08.2011р. в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає більше ніж 20 років. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] понад рік не проживає у квартирі [ADDRESS], без поважних причин, з часу створення своєї сім'ї 18.07.1992р., з того часу проживає за іншою адресою, відтак втратив право на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України. Задоволення зустрічного позову виключає можливість задоволення первісного позову.

Outcome: dismissed