Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 3548,38 грн. Мотивує позов тим, що 06.02.2017 [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи, йому надано статус безробітного відповідно до\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~на підставі поданої заяви відповідач отримував матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю. \~Відповідно до Порядку обміну інформацією між Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 12.07.2006 №259/407, центр зайнятості отримав інформацію про те, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний працевлаштувався у ПАТ «Львівський холодокомбінат» з 21.03.2017, де отримував дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний. У зв'язку із не повідомленням відповідачем спеціалістів центру про працевлаштування, [PERSON] безпідставно продовжував отримувати допомогу по безробіттю, перебувати на обліку як безробітний. У звязку з цим, Львівський міський центр зайнятості скерував відповідачу претензію про відшкодування коштів в сумі 3548,38 грн., проте така залишилась без задоволення. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 3548,38 грн. Ухвалою від 09.10.2017 відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд на 25.10.2017. Представник позивача [PERSON], діючи згідно із довіреністю від 05.01.2017, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] діючи на підставі довіреності (а.с.34) в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 06.02.2017 звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як видно з витягу із наказів Львівського міського центру зайнятості про прийнятті рішення по [PERSON], 10.02.2017 відповідачу надано статус безробітного, починаючи з 13.02.2017 останньому призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Згідно із Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач отримав інформацію про те, що під час перебування на обліку як безробітний, [PERSON] працевлаштувався у ПАТ «Львівський холодокомбінат». За наслідками перевірки достовірності інформації, отриманої при обміні даними складено акт №671 від 15.06.2017 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку прийнятий на роботу у ПАТ «Львівський холодокомбінат» з 21.03.2017 та звільнений з роботи 30.03.2017. (а.с.6, 41, 47) За приписами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 44 цього Закону зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у\~ст. 45 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. За правилами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. З розрахунку вбачається, що за період отримання допомоги по безробіттю у центрі зайнятості та в той же час перебування у трудових відносинах з 21.03.2017 відповідачеві нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 3 548,38 грн., з яких: з 21.03.2017 по 31.03.2017 629,55 грн., з 01.04.2017 по 17.04.2017 972,94 грн., з 18.04.2017 по 30.04.2017 744,02 грн., з 01.05.2017 по 09.05.2017 515,09 грн., з 10.05.2017 по 15.05.2017 343,39 грн., з 16.05.2017 по 21.05.2017 343,39 грн. (а.с.4) Вказаний розрахунок є належним та допустимим доказом, відповідачем не спростовано і не подано доказів щодо неправильного нарахування вказаної суми. Відповідно до ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Встановлено, що позивач скеровував відповідачу претензію щодо відшкодування допомоги по безробіттю у сумі 3548,38 грн., незаконно отриманої за період з 21.03.2017 по 21.05.2017. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VІ, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно- технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Громадяни, що належать до категорії зайнятого населення перебувати на обліку у центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю не мають права. Відповідно до п.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про прийняття його на роботу з 21.03.2017, що є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, він, починаючи з 21.03.2017 по 21.05.2017, безпідставно отримував допомогу по безробіттю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 3548,38 грн. Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. у дохід держави. На підставі ст.ст.\~1166, 1212 ЦК України, та

Outcome: approved