Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2008 року в розмірі 32550,22 гривень, з яких 3188,30 гривень заборгованість за кредитом, 24335,72 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1526,20 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати у вигляді 1600,00 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що 21.01.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 3800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердженням факту укладення вказаного договору, в тому числі шляхом висловлення згоди відповідачем на таке, є підписання відповідачем заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладані на офіційному сайті Банку, та відповідно складають між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві. Такий договір у відповідності до положень ч.1 ст.634 ЦПК України є договором приєднання. Банк взяті на себе згідно договору зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Натомість відповідач взятих зобов`язань за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, з вимогою про стягнення якої в судовому порядку звернувся позивач. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з підстав, передбачених в ньому, та просив задоволити. Крім того, представив суду виписку по кредитному рахунку відповідача [PERSON] , яка долучена до матеріалів справи, на підтвердження відомостей про рух грошових коштів по рахунку. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав його необґрунтованості. Вважають, що представлена представником позивача виписка по кредитному рахунку [PERSON] не може свідчити про підставність поданого позову, однак мотивів такої незгоди та доказів на їх підтвердження суду не представили. Вважають, заявлена сума заборгованості стосується двох різних карток, по кожній з яких кредит закритий. Крім того, відповідач пояснила, що за отриманням картки не зверталась. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 3800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання відповідачем [PERSON] заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладані на офіційному сайті Банку, свідчать, на думку суду, про факт укладення між сторонами договору, який у відповідності до положень ч.1 ст.634 ЦПК України є договором приєднання. В долученій до матеріалів справи копії заяви на отримання кредиту (а.с.9) наявний підпис клієнта, відповідача [PERSON] , справжній якого остання не оспорює. Підписавши вказаний договір, відповідач фактично погодилась з умовами такого, в тому числі щодо порядку користування кредитними коштами, строком погашення заборгованості, та взяла на себе зобов`язання нести відповідальність за невиконання (невчасне виконання) зобов`язань: сплата пені, комісії, штрафів. Як встановлено судом, що жодна із сторін не оспорює, Банк взяті на себе згідно договору зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Зважаючи на вказане положення вказаний вище договір породив між сторонами відповідні права та обов`язки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 32550,22 гривень, з яких 3188,30 гривень заборгованість за кредитом, 24335,72 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1526,20 грн. штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості, представленим стороною позивача та долученим до матеріалів справи. Вказаний розрахунок, на думку суду, складений у відповідності до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, та свідчить про наявність відповідної заборгованості. Відповідач, заперечуючи проти представленого позивачем розрахунку заборгованості, свого розрахунку суду не представив. Заперечення сторони відповідача проти позову, на думку суду, спрямовані на уникнення від цивільної відповідальності за взяті на себе згідно договору кредитні зобов`язання. Вказані заперечення спростовуються представленою позивачем суду випискою по кредитному рахунку відповідача [PERSON] , в якій чітко відображено факт користування відповідачем кредитними коштами, починаючи з січня 2008 року (а.с.85-90). Твердження про те, що це різні кредити, бо видавались різні карточки не заслуговують на увагу тому, що картка видається на три роки і банк проводив заміну такої, але договір та його умови не змінювались і продовжують діяти до повного погашення боргу. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 21.01.2008 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. У зв`язку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 32 550,22 грн. заборгованості. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: approved