Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив до початку розгляду справи за суттю, та просив стягнути з відповідача [PERSON], суму боргу за розписою в розмірі 20217,40 доларів США з конвертацією в національну валюту, що еквівалентно 518576,31 грн., станом на 25.11.2016 року за курсом НБУ 1 дол. США = 25,65 грн., три відсотки річних та індекс інфляції у сумі 101298,00 грн., та судові витрати. В обгрунтування позову зазначив, що 18.03.2015 року він надав відповідачу товар на суму 20217,40 доларів США, а відповідач зобов'язалась вчасно повернути вказані грошові кошти до 18.03.2016 року. На підтвердження зазначеного, відповідач надала розписку про отримання грошових коштів. Станом на день зернення до суду борг відповідачем за розпискою не повернуто, що змушує звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідачем подано до суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що вона гроші в якості предмета позики у позивача не отримувала, так же як не отримувала ніяких матеріальних цінностей. Взагалі, позивач шляхом обману та зловживання довірою, на підставі раніше знайомих з нею відносин попросив написати під його диктовку розписку про начеб то отриману у нього партію товару на суму 20217,40 доларів США, запевнивши, що зазначена розписка для неї нічого не буде значити, в зв'язку з проведеним по ній раніше її батьком розрахунку. Її батько купував у позивача 14 разів товар, вона ж не мала жодних з ним відносин. В судовому засіданні позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали, просили їх здовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, встановив наступне. 18.03.2015 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір на отримання товару в розмірі 20217,40 доларів США, який оформлений розпискою, строк виконання до 18.03.2016 року. Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений розпискою від 18.03.2015 року строк - 18.03.2016 року - грошові кошти не повернула. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 2649,9950 грн., то сума заборгованості за договором станом на 20.10.2017 року складає 535759,08 грн. (20217,40 дол. США * 2649,9950 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок: строк виконання обов'язку 18.03.2016 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 581 дні (з 18.03.2016 р. до 20.10.2017 р.), сума боргу 535759,08 грн., відповідно 3% річних (535759,08 * 3%/100%/365 *581), що дорівнює 25584,33 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 535759,08 грн. борг за договором позики, 3 % річних, 17746,00, що загалом становить 553505,08 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 4579,66 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial