Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні та вихованні, від народження постійно проживає з ним. [PERSON] не спілкується з дитиною, не піклується про його фізичний і духовий розвиток, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання ним освіти. В останнє бачилась із сином 6 років назад. Просив позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні радив судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вважала, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде в інтересах дитини. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала, що позбавлення батьківських прав буде в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про народження № 207 від 06.04.2004 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона № 3017 від 29.11.2016 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 160 від 19.09.2016 року Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32 Херсонської міської ради [PERSON] навчається у 7-А класі. З характеристики на учня 7-А класу [PERSON], виданої Херсонською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 32 Херсонської міської ради вбачається, що батько хлопця систематично відвідував школу та батьківські збори, приймав активну участь в життєдіяльності школи та класу, належну увагу приділяє вихованню сина. Мати дитини школи ніколи не відвідувала, зі слів дитини відомо, що він проживає разом із батьком. Згідно акту обстеження умов проживання від 24.01.2017 року служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради за адресою [ADDRESS], встановлено, що батьком [PERSON] створені необхідні умови для утримання дитини. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 10.03.2017 року № 02-14-16-25 Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, як органи опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір'ю цивільної дружини позивача, її донька познайомилася з його сином , коли той був в третьому класі, з того часу піклується про нього та дитина називає її мамою, біологічну мати не бачила та дитина про неї ніколи не згадувала. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення відповідача як матері до своєї дитини, встановлено наявність факту свідомого нехтування нею своїми обов'язками по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, а саме відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, враховуючи висновок орган оіпки про доцільність позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідача шляхом позбавлення її батьківських прав.

Outcome: approved