Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02 червня 1989 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачкою не склалося. З 2010 року їхні відносини почали остаточно погіршуватися, в родині постійно виникали свари та непорозуміння, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні життєво важливих питань. Відповідачка його постійно ображала у присутності сина, а на його прохання змінити поведінку ніяк не реагувала, у зв'язку з чим взимку 2010 року він зібрав усі свої речі та перейшов жити до своїх батьків. З того часу вони з відповідачкою не проживають разом, не ведуть спільного господарства, та їхня сім'я фактично розпалася. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його присутності, позовні вимоги просив задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за її відсутності до суду не надсилала, свого представника до суду не направила. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02 червня 1989 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 745. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, вони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Спір про поділ майна сторони вирішуватимуть окремо від спору про розірвання шлюбу. Вимог про зміну прізвища сторонами не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved