Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] одноразової адресної грошової допомоги, посилаючись на те, що між позивачем, відповідачем та відділом освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області 15.08.2014 року було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю. За умовами цього договору відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладання угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Відповідача було прийнято на посаду вчителя англійської мови комунального закладу «Добропільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради, за строковим трудовим договором на 3 роки. На підставі наказу ректора ДВНЗ «Запорізький національний університет» № 511 від 27 листопада 2014 року відповідачу була виплачена одноразова адресна грошова допомога у розмірі 6090 грн. На підставі наказу від 19.08.2015 року № 141-К [PERSON] було звільнено з посади вчителя англійської мови комунального закладу «Добропільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» за власним бажанням. Згідно п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, у разі звільнення випускника за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата, а вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем був підготовлений та направлений на адресу відповідача лист про повернення одноразової адресної допомоги, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку відповідача вчинено не було. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача отриману одноразову адресну грошову допомогу у розмірі 6090 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підтримав викладене в позовній заяві. Просив стягнути з відповідача суму виплаченої одноразової грошової допомоги та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, а також письмове заперечення проти позову, в якому, не заперечуючи проти тих обставин, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, підтвердив факт свого звільнення з посади вчителя англійської мови за власним бажанням, що було обумовлено самостійним пошуком іншого місця роботи з кращими умовами праці. Однак, просив позов задовольнити частково, зменшити суму позовних вимог, посилаючись на те, що він частково виконав договір, пропрацювавши на посаді вчителя один рік. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. Відповідно до наказу ректора Запорізького національного університету № 1274-с від 13.08.2010 року [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання з напрямом підготовки «філологія» за держзамовленням (а.с.6). Згідно наказу № 1106-с від 25.06.2014 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію бакалавра факультету іноземної філології (а.с.7). 15.08.2014 року між ДВНЗ «Запорізький національний університет», [PERSON] (випускник) та відділом освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (роботодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (а.с.8). Предметом вищезазначеного договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. 20.08.2014 року [PERSON] було прийнято на посаду вчителя англійської мови комунального закладу «Добропільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради, що підтверджується копією трудової книжки відповідача (а.с.10). Згідно з п. п. 1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.09.2014 року № 1002, одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2013-2014 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. На підставі наказу ректора ДВНЗ «Запорізький національний університет» № 511 від 27.11.2014 року та згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, відповідачу була виплачена одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 6090 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 148 від 25.12.2014 року та платіжною відомістю на видачу адресної грошової допомоги випускникам (а.с.16). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У статтi 629 ЦК України зазначено, що договір с обов'язковим для виконання сторонами. На підставі наказу начальника відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації № 141-к від 19.08.2015 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя англійської мови комунального закладу «Добропільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.18). Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем було повідомлено відповідача листом від 01.10.2015 року про необхідність повернення суми одноразової адресної грошової допомоги у розмірі 6090 грн., але зазначену суму відповідач, в добровільному порядку не сплатив. При вищезазначених обставинах, враховуючи, що відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України та ст. 525 ЦК України, умови договору про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю та Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. А тому судовий збір у сумі 1218,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved