Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у кінцевій редакції якого просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 45000,00 грн.; визнати за ним право власності на нежитлові приміщення № 111, № 123, загальною площею 11,8 кв.м. кожне, у нежитловій будівлі літ. «А-», що розташована за адресою: м. Харків, вул.. Гвардійців Широнінців, будинок 86; визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ. ЖЖ-1 загальною площею 130 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120; визнати за ним право власності на нежитлове приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 77/79. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 березня 2013 року позивач з відповідачем уклали договір про спільну діяльність (простого товариства), відповідно до якого сторони зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам, спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення наступних спільних господарських цілей: створення двох нежитлових приміщень загальною площею 11,8 кв.м. кожне на 1-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1» за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, будинок 86 за рахунок влаштування двох перегородок довжиною 5,5 м. кожна; реконструкції нежитлового приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: вул. Сумська, буд.77/79; створення нежитлової будівлі загальною площею 130 кв.м. на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120. Після настання останнього терміну виконання відповідачем своїх обовязків, позивачем були вжиті всі залежні від нього заходи для спонукання відповідача до виконання зобовязань за договором. Сторони мали підписати кінцевий акт за результатами спільної діяльності до 21.03.2016 р., однак, у звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків, сторони так і не підписали вказаний акт, що призвело до суттєвого порушення прав позивача за вказаним договором. Враховуючи викладене, позивач вважає, що єдиним способом захисту його прав є звернення до суду з позовом про визнання права власності на належне йому майно. Позивач в судове засідання не з*явився, свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, проти позову не заперечував, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутністю. 3-тя особа: Науково-технічне приватне підприємство «ДІНАС» в судове засідання не з*явився, про день слухання справи повідомлений, просить справу розглядати за відсутністю його представника. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2013 року позивач з відповідачем уклали договір про спільну діяльність (простого товариства), відповідно до якого сторони зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам, спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення наступних спільних господарських цілей: створення двох нежитлових приміщень загальною площею 11,8 кв.м. кожне на 1-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1» за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, будинок 86 за рахунок влаштування двох перегородок довжиною 5,5 м. кожна; реконструкції нежитлового приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: вул. Сумська, буд.77/79; створення нежитлової будівлі загальною площею 130 кв.м. на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120. Відповідач вніс свій вклад у спільну діяльність: право на реконструкцію створення двох нежитлових приміщень загальною площею 11,8 кв.м. кожне на 1-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1» за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, будинок 86 за рахунок влаштування двох перегородок довжиною 5,5 м. кожна; нежитлове приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: вул.Сумська, буд.77/79; право на створення нежитлової будівлі загальною площею 130 кв.м. на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120. Правовою підставою для внесення зазначеного вкладу були: договір про спільну діяльність від 13.03.2013р., укладений між НТПП Дінас та відповідачем; договір оренди земельної ділянки від 16.09.2000р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 7673; договір оренди земельної ділянки від 04.08.2003р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 6353. Вкладом позивача у спільну діяльність були професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв'язки, а також наступне: грошові кошти в повному розмірі, необхідному для фінансування спільної діяльності, будівельні матеріали, матеріально-технічна база та інше майно, необхідне для досягнення визначеної договором мети. відповідно умов вказаного договору (п.8.1), позивач за участь у спільній діяльності набуває право особистої приватної власності (з правом самостійного розпорядження і визначення подальшої юридичної долі) на такі її результати: два нежитлових приміщення загальною площею 11,8 кв.м. кожне на 1-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1» за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, будинок 86; нежитлове приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: вул. Сумська, буд. 77/79; нежитлова будівля загальною площею 130 кв.м. на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120. В той же час відповідач за участь у спільній діяльності отримує дохід - грошові кошти у розмірі 140000,00 грн., який сплачується позивачем в момент підписання акта приймання-передачі вкладу відповідачем. Відповідно до п.4.1, п.6.1 договору, обовязок щодо оформлення за позивачем права власності на результати спільної діяльності був покладений на відповідача. Строк дії договору складав до 21.03.2016р. (п.11.2), однак, відповідно до п.11.3 договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання своїх обовязків в натурі та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Також сторонами була затверджена програма робіт, в яка є додатком до договору, в якій більш детально визначені строки виконання сторонами своїх обовязків за певними етапами. На виконання вказаного договору, 21.04.2013р. відповідач передав позивачу свій вклад у спільну діяльність, а позивач сплатив відповідачу всю належну за договором про спільну діяльність дохід у розмірі 140000,00 грн., що було оформлено відповідним актом приймання передачі, копія якого також додається до позовної заяви. Після чого позивачем були виконані всі обовязки за договором своєчасно та в повному обсязі, був внесений вклад у спільну діяльність у повному обсязі. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі влітку 2014р. Після були прийняті виконані роботи та узгоджено план подальших заходів для завершального етапу спільної діяльності. 20.11.2014р. сторони підписали акт виконаних робіт. Вказаним актом підтверджується, що позивач виконав всі покладені на нього обовязки за договором, і що у відповідача відсутні будь-які претензії до позивача з приводу виконання договору. Акт від 20.11.2014р. є підтвердженням того, що в результаті спільної діяльності за договором від 21.03.2013р. отримані наступні результати спільної діяльності: два нежитлових приміщення загальною площею 11,8 кв.м. кожне на 1-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А-1» за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, будинок 86; нежитлове приміщення цокольного поверху № І, 1-9 загальною площею 124,6 кв.м. в літ. «А-4» за адресою: вул. Сумська, буд.77/79; нежитлова будівля загальною площею 130 кв.м. на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.120. Крім того, сторони під час підписання акта виконаних робіт узгодили, що після підписання акта відповідач зобовязаний приступити до виконання свого обовязку щодо забезпечення проведення технічної інвентаризації результатів спільної діяльності та забезпечення оформлення права власності на результати спільної діяльності за позивачем. Строк виконання вказаних обовязків відповідача складав згідно із затвердженою сторонами програмою робіт - до 01.07.2015р., однак, у вказані строки відповідач у справі не виконав своєчасно своїх обовязків, у звязку з чим строк їх виконання відповідачем був продовжений до 01.01.2016р. Після настання останнього терміну виконання відповідачем своїх обовязків, позивачем були вжиті всі залежні від нього заходи для спонукання відповідача до виконання зобовязань за договором. Сторони мали підписати кінцевий акт за результатами спільної діяльності до 21.03.2016 р., однак, у звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків, сторони так і не підписали вказаний акт, що призвело до суттєвого порушення прав позивача за вказаним договором. У позивача виникла необхідність у самостійному за власний рахунок забезпеченні проведення технічної інвентаризації результатів спільної діяльності. Відповідно до п.п. 10.2-10.4 договору, усі спори, що виникають з договору або пов'язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. У разі невиконання стороною-1 (відповідач) своїх обовязків щодо забезпечення оформлення права власності на результати спільної діяльності за стороною-2 (позивач) відповідно до п. 3.1, п.8.1.1 договору, позивач має право в судовому порядку визнати за собою право власності на результати спільної діяльності та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 317 ЦК України правом власності є право володіння, користування і розпорядження власником своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 182 ЦК України передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно. Частиною 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»№1952-ІV від 01.07.2004р. передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Згідно з п. 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно з Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо предявлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (обєктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто наявні вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов предявляється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна… . До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не повязаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Враховуючи той факт, що до суду предявлено позов щодо кілька вимог, для кожної з яких ч.1 ст.114 ЦПК України встановлено виключну підсудність, то позов предявляється до суду за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна.

Outcome: approved