Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що його бабусі [PERSON] належала 2/5 частки будинку за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті будинок перейшов у власність її синів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях тобто по 1/10 частини житлового будинку кожному. Але фактично у будинку весь час до теперішнього часу проживає він. 28.07.1995 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували йому свої частки вищевказаного житлового будинку. А [PERSON] не зміг оформити договором дарування належну йому 1/10 частку житлового будинку тому, що [INFO] він помер. Дружина та єдина спадкоємиця [PERSON] - [PERSON] - відмовилась від цієї частки житлового будинку на його користь. Оскільки він з 1995 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє 1/10 частиною будинку за адресою: [ADDRESS], то просить суд визнати за ним право власності на це майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що позивач відкрито користується такою часткою будинку тривалий час та є підстави для задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Після смерті бабусі позивача [PERSON], 25.04.1991 року залишилось спадкове майно - 2/5 частини житлового будинку, який зазначено на схематичному плані БТІ літерою «А», разом з господарськими будівлями: тамбуром «а», сараями «Б», «В», «Г», вбиральнями «Е», «Ж», спорудами № 1, 4, який розташовано у [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно рішення товариського суду другого мікрорайону при Генічеській міській раді Херсонської області від 29.09.1974 року був встановлений порядок користування зазначеною земельною ділянкою між [PERSON] та іншим співвласником житлового будинку, якому належало 3/5 частки будинку, визначено окремі виходи на вул. Махарадзе та закріплено за [PERSON] площу користування 346 кв.м. (а.с. 5). Спадкоємцями [PERSON], згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1991 року були її сини - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях тобто по 1/10 частини житлового будинку кожному (а.с. 7). З 28.07.1995 року на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останній є власником 3/10 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13), що також підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. При цьому він фактично після смерті бабусі з дозволу всіх співвласників користується 2/5 частинами вищевказаного житлового будинку, тобто в тому числі і 1/10 частиною, що належала [PERSON]. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Його дружина та єдина спадкоємиця [PERSON] відмовилась від цієї частки житлового будинку на користь позивача, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою (а.с. 3). Визнання відповідачем позову приймається судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Зважаючи на те, що визнання права власності на зазначене майно за позивачем не порушує прав і інтересів третіх осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved