Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив стягнути зі [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» суму в 19\~391,0 гривень, а також судові витрати, посилаючись на таке. «17» вересня 2014 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мерседес», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Пригода трапилася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 3 грудня 2014 року. На момент ДТП автомобіль «Toyota», державний номер [NUMBER], застрахований ПрАТ СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №138166Га/14о від 20.05.2014 року. В результаті виконання зазначеного договору страхування потерпілій особі виплачено страхове відшкодування у розмірі 68\~391,64 гривень. Враховуючи, що відповідно до вимог закону відповідачем застраховано відповідальність перед третіми особами, проте, виплату здійснено в межах 49\~000,0 гривень, залишилася невідшкодованою частина страхового відшкодування в розмірі 19\~391,0 гривень. В силу наведеного позивач звернувся до відповідача із вимогою про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування. Відповідач в судове засідання зявився, заявив про визнання позову в частині предявлених вимог погодився сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 15\~116,64 гривень, просив надалі розглянути справу за його відсутності. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Як встановлено в судовому засіданні, 25 жовтня 2014 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Мерседес», державний номер [NUMBER], що перебував під керуванням водія [PERSON], та автомобіля марки «Toyota», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Пригода трапилася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 3 грудня 2014 року. В результаті ДТП автомобіль марки «Toyota», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділу забезпечення діяльності підрозділів ДПС УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» 20 травня 2014 року та [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 138166Га/14о, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси [PERSON], повязані із володінням та/або користуванням та/або розпорядженням автомобілем марки «Toyota» «Corolla», державний номер [NUMBER], номер кузова/шасі JTNBV56E70J098377, 2010 року випуску. Внаслідок зіткнення вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota» «Corolla», державний номер [NUMBER], склала 73\~000,0 гривень, що підтверджується предявленим до оплати рахунком № 12213 від 5 листопада 2014 року, складеним ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» (а.с. 19). Позивачем складено страховий акт №1.002.14.05942/VESKO31794 від 13.11.2014 року, згідно з яким суму страхового відшкодування визначено в розмірі 68\~391,64 гривень. На виконання умов договору страхування № 138166Га/14о позивачем згідно з платіжним дорученням №141294 від 14.11.2014 року здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку шляхом оплати рахунку № 12213 від 5 листопада 2014 року на користь ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» у розмірі 64\~116,64 гривень. При цьому позивачем виплату суми страхового відшкодування зменшено на суму в 4\~275,0 гривень, що є другим страховим платежем, правомірно не сплаченим страхувальником на час виплати страхового відшкодування. Таке правило передбачене пунктом 28.27 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 138166Га/14о, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» 20 травня 2014 року та [PERSON], у випадку сплати страхового платежу за Договором частинами згідно з розділом 17 договору страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за договором, вказаним в розділі 13 договору, та фактично сплаченим за договором страховим платежем. За пунктом 17 цього договору страхувальник зобовязаний був сплатити страхові платежі двома перерахуваннями до 23 травня 2014 року в сумі 4\~275 гривень та до 22 листопада 2014 року в розмірі такої саме суми (а.с. 5, 8 зворот). Враховуючи, що відповідальність самого відповідача застрахована Страховою компанією «Галицька» за полісом №АІ/2602105 та здійснено виплату в розмірі 49\~000 гривень, позивач вправі вимагати виплати різниці між розміром страхового відшкодування та вказаною сумою: до сплати 68\~391,64 49\~000 = 19\~391,64 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма реалізовано й положеннями спеціального закону, що регулює спірні правовідносини: згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, відшкодувавши власнику майна суму збитків шляхом сплати страхового платежу, а також встановивши доведеність наявності вини у діях відповідача, суд вважає, що відповідно до положень ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача в порядку суброгації, оскільки відбулася зміна кредитора у існуючих деліктних зобовязаннях. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за якою при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача, стягнувши зі [PERSON] на користь позивача 19\~391,64 гривень в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе стягнути зі [PERSON] судовий збір у розмірі 1218,0 гривень.

Outcome: approved