Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позовній заяві посилається на те, що 25.11.2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведеш електроні торги з реалізації арештованого майна, а саме (залізний торговельний кіоск, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Славутич, Московський квартал, в районі магазину «Арбат» (ряд із 7 кіосків), кіоск [NUMBER]), що перебував у власності [PERSON]. Вказане майно було описане державним виконавцем та призначено зберігачем [PERSON] згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». Він став переможцем електронних торгів та придбав залізний торговельний кіоск, за вищевказаною адресою. Після чого отримав акт про проведенні електронних торгів від 12.12.2014 року. Відповідно до тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства Юстиції України 16.04.2014 року 656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 року за № 427/25204 акт про проведення електронних торгів є підставою для отримання майна у зберігача, крім того, акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Листами він неодноразово звертався до відповідачки про передачу та звільнення майна, а саме (залізний торговельний кіоск, що знаходиться за вказаною адресою, яке він придбав. Всі його вимоги залишені без відповіді добровільно відповідачка не передає та не звільняє залізний торговельний кіоск, крім того користується його майном та здійснює підприємницьку діяльність. Тому він просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом виселення та звільнення від свого майна [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] передати йому кіоск. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з,явився. Його представник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, суду додатково пояснив, що це він придбав даний кіоск, 19.01.2015 року врізав замок і заварив двері, щоб не користувалася [PERSON] вказаним кіоском. Вважає, що [PERSON] чинить перепони в користуванні даним кіоском. Відповідач в судове засідання не з,явилася, її представник суду повідомив, що позовні вимоги не визнають, оскільки доказів на обґрунтування того що [PERSON] чинить перепони в користуванні кіоском представник позивача не надав. Крім того в судовому засіданні підтвердив, що 19.01.2015 року закрив кіоск, повісив замок і [PERSON] не користується кіоском. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на що вона посилається. З наданого акту про проведені електронних торгів від 12.12.2014 року вбачається, що 25.11.2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведеш електроні торги з реалізації арештованого майна, а саме залізний торговельний кіоск що належить [PERSON]. Переможець аукціону [PERSON]. Ціна реалізації майна 37570 гривень, які внесені переможцем електронних торгів. Акт видано на підставі протоколу проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна за №14594 від 24.11.2014 року. Даний акт є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане майно. Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (Наказ МЮУ від 16.04.2014 №656/5) електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в Системі. Главою УІІ передбачено порядок оформлення результатів електронних торгів. У п.2 даного порядку вказано, що протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня направляється до органу виконавчої служби. Відповідно до ст.62 п.9 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець складає акт передачі та постанову про передачу реалізованого майна і передає переможцю торгів для подальшого оформлення права власності на майно. Статтею 328 ЦК України передбачені підстави набуття права власності. В той же час відповідно до п. 33 Постанови №5 Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов,язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов,язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов,язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. З наданих матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], є переможцем електронних торгів. Проте жодного документу, про те, що він є власником спірного металевого кіоску до суду не надано. Крім того до суду не надано жодних доказів, того, що вказаний кіоск переданий на зберігання відповідачу, крім того, що [PERSON] чинить перепони у користуванні даним кіоском позивачу чи його представнику. В матеріалах справи є два звернення до [PERSON], але те, що вони надсилалися вказаній особі, і вона відмовилась від отримання даних листів у матеріалах справи ніяких доказів немає, суд не може зробити висновок на підставі цих двох звернень, що [PERSON] чинить перепони у користуванні даним кіоском. Представник позивача у судовому засіданні повідомив суд, що він 19.01.2015 року на двері кіоску повісив металевий замок, тобто представник позивача користується даним кіоском і доказів того, що [PERSON] чинить перепони у користуванні позивачу чи представнику позивача даним кіоском суду не надано. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді справи по суті, судом встановлено, що заявлений позивачем позов є безпідставним, заявлені позовні вимоги не підтверджені матеріалами справи та не ґрунтуються на чинному законодавстві України і тому не підлягають задоволенню. За таких обставин оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вимог вони не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed