Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив зобовязати відповідачів не перешкоджати йому у здійсненні права власності на 133/600 частин будинку № 81, по вулиці Ростовській в місті Одесі, вселити його в зазначений будинок, та встановити порядок користування будинком. Ухвалою суду від 21.09.2016р., позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в частині встановлення порядку користування будинком, залишено без розгляду за заявою позивача (а.с. 209). В обґрунтування вимог в частині усунення перешкод та вселення, позивач посилався на те, що він та відповідач [PERSON], є співвласниками будинку, [PERSON], є дружиною відповідача та проживає, як член сімї співвласника, в цьому ж будинку. Проживати в будинку, який належать йому на праві спільної часткової власності він не може, оскільки відповідачі перешкоджають у вселенні, змінивши замки на вхідних дверях. Звернення до правоохоронних органів з приводу перешкоджання їй в здійснені права власності, позитивного результату не дали, оскільки виниклі правовідносини розглядаються за правилами цивільного судочинства. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 210). Відповідачі та їх представник в судове засідання не зявилися про місце та час його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток (а.с. 197, 198, 199). Від відповідачів та їх представника надійшли заяви про відкладення розгляду справи, оскільки всі вони, втрьох, раптово захворіли від переохолодження 20.09.2016р., а тому не можуть зявитися в судове засідання (а.с. 200, 201, 202). Суд до уваги зазначені заяви не приймає та вважає, що неявка в судове засідання відповідачів та їх представника відбулася без поважних причин, оскільки до заяв не додано жодного документу на підтвердження викладених обставин, а також те, що всі заяви були подані безпосередньо через канцелярію суду в день коли мало відбутися судове засідання. Крім того, до заяв відповідачів та їх представника, суд ставиться критично та вважає, що такі дії вчиняються відповідачами умисно з метою затягування розгляду справи, з огляду на те, що справа перебуває в суді з вересня 2015р., але відповідачі та їх представник жодного разу не зявилися в судове засідання, постійно надсилали заяви про відкладення розгляду справи та тричі поспіль оскаржували ухвалу про відкриття провадження у справі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що будинок № 81, по вулиці Ростовській в місті Одесі належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 323/600 частин та [PERSON] 133/600 частин. [PERSON], в зазначеному будинку, належить на праві спільної часткової власності 133/600 частин, що підтверджується рішеннями Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2013р., та від 01.08.2014р., (а.с. 6, 15) які набрали законної сили, також [PERSON], має зареєстроване місце проживання в зазначеному будинку з 2003 року (а.с. 17). Крім того, встановлено, що [PERSON], на підставі рішення суду від 04.06.2014р., був виселений з [ADDRESS], в якій проживав за усною домовленістю із власником квартири [PERSON] Після виселення із квартири, [PERSON], намагався вселитися в будинок, що належить йому на праві спільної часткової власності, але відповідачі почали перешкоджати йому в проживанні в будинку, змінивши замки на вхідних дверях. Таким чином, позивач залишився без місця проживання та можливості володіння та користування своєю власністю. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В силу частини першої та третьої ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності, вселенні в приміщення ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З іншими вимогами позивач до суду не звертався.

Outcome: approved