Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 662625,00 грн., що еквівалентно 56250,00 доларів США, з яких 294500,00 грн., що еквівалентно 25000,00 доларів США – сума основного боргу, 368125,00 грн., що еквівалентно 31250,00 доларів США – пеня, а також просить стягнути 3654,00 грн. сплачених судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2012 р. він уклав із [PERSON] договір позики, за яким передав йому кошти у сумі 25000,00 доларів США, останній зобов’язався повернути позику до 30.10.2013р. та у випадку несвоєчасного повернення боргу сплатити штрафні санкції у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день протермінування платежу. Оскільки відповідач не повернув борг у вказаний строк, на неодноразові усні вимоги не відреагував, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з’явився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з’явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити частково. Ч. 2 ст. 625, ст. 1050 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо в зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов’язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] взяв у борг у [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], 25000,00 доларів США. Гроші відповідач отримав, про що він надав відповідну розписку, однак не повернув їх, про що свідчить наявність цієї розписки у позивача. Відповідно до умов договору позики між [PERSON]-Я.Л. та [PERSON] від 05.10.2012 року, у випадку несвоєчасного повернення боргу, відповідач зобов’язався сплатити штрафні санкції у розмірі 0,5 відсотків від суми боргу за кожний день протермінування платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, в той час, як згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав свого зобов’язання перед позивачем щодо повернення позики, однак враховуючи те, що сума неустойки значно перевищує суму боргу, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмір неустойки до розміру основного боргу, загальна сума якого становить 25 000 доларів США Таким чином суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 50000 доларів США. Окрім того, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір у сумі 3252,06 грн.

Outcome: approved