Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2012 року. Шлюб реєструвався виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №30. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Влітку 2017 між подружжям виникла напруга, яка в подальшому негативно позначилася на їх взаємовідносинах. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З липня 2017 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Позивач залишився проживати в смт.Петропавлівка, а відповідач повернулася до с.Іларіонове Синельниківського району. Діти наразі проживають разом з позивачем. Спору щодо їх місця проживання між сторонами немає. На їх утримання позивач сплачує аліменти. Зараз позивач проживає з іншою жінкою. 21.04.2018 у них народилася спільна дитина [PERSON]. Вважає, що їх сімя з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливо. Спору про поділ спільного майна вони не мають. Просить шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати повернути на його користь згідно з ЦПК України. \~ \~ \~ \~До початку підготовчого судового засіданні від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3,4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №230175, виданим виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області . Факт наявності спільних дітей підтверджується свідоцтвом серії І-КИ №631204 про народження [PERSON], [INFO], та свідоцтвом серії І-КИ №426110 про народження [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. \~Згідно з ч.2\~ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, то у відповідності \~до ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~суд вважає\~необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~

Outcome: approved