Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 15.01.2021 року в розмірі 98362 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позову посилався на те, що 15 січня 2021 року він надав відповідачу грошові кошти в розмірі 98363 грн, про що складено розписку, в якій також зазначено термін повернення, а саме - 18 січня 2021 року. Позикодавець свої зобов`язання за укладаним договором не виконав, повернув суму боргу у вказаний строк. у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 05 березня 2021 року. Ухвалою орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі. розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 31.03.2020 року представник позивача - адвокат Кулаковський О.М. надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики від 15 січня 2021 року у розмірі 40000 грн., від 25 лютого 2021 року у розмірі 40000 грн., а в загальному розмірі 178362 грн. Представник позивача - адвокат Кулаковський О.М. в поданій до суду заяві просить суд справу розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договори позики, а саме: 15.01.2021 року, 15.01.2021 року, 25.02.2021 року, відповідно до яких відповідач отримав грошові кошти від відповідача в загальному розмірі 178362 грн., які до теперішнього моменту не повернув. Згідно Договору позики укладеного 15 січня 2021 року позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 98362 грн., позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у сумі 96362 грн. 18 січня 2021 року до 9-00 год ранку в повному обсязі. Згідно Договору позики укладеного 15 січня 2021 року позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 40000 грн., позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у сумі 40000 грн. 15 лютого 2021 року о 10-00 год. ранку. Згідно Договору позики укладеного 25 лютого 2021 року позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 40000 грн., позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у сумі 40000 грн. до 01 березня 2021 року до 14-00 год. в повному обсязі. Відповідно до вимогст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач зазначає, що відповідачем умови укладених договорів не виконані, відповідач отримані у борг кошти за трьома договорами не повертає. Враховуючи досліджені оригінали розписок, якими узгоджено розмір позики, строк повернення отриманої суми, розписки містять власноруч викладені підписи відповідача, а також, те, що відповідачем будь-яких заперечень з приводу обставин складання розписок, їх виконання, суду не надав, суд вважає, що вимоги позову щодо стягнення сум боргу за трьома договорами підлягають задоволенню. Також позивачем були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до положень ст. 137 ЦПК України. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1783. 62 грн.

Outcome: approved