Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] 06 липня 2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №13-7U0/06-2006И, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 32 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 06 липня 2021 року згідно з графіком погашення кредиту та сплати процентів у розмірі 11,8 % за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту 06 липня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №13-7U0/06-2006И, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком солідарно з позичальником за виконання зобов'язань за кредитним договором, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому. Відповідачі порушують умови укладених договорів, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Також, позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, клопотань від них про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 06 липня 2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №13-7U0/06-2006И, згідно з умовами якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 32 000,00 доларів США, що еквівалентно 161 600,00 грн. на день укладення договору за курсом НБУ, на умовах, визначених договором, на строк до 06 липня 2021 року (а.с.а.с. 5-15). Пунктом 1.2.2. договору визначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06 липня 2021 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов розділу ІІ цього договору. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту згідно умов Договору, а саме на рахунок [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк». Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок банку, зазначений у цьому пункті. Пунктом 1.3.1 Договору встановлено, що за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 11,8 %. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного Договору. Згідно з пунктом 7.1 договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту 06 липня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №13-7U0/06-2006И (а.с.а.с. 16-17), за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №13-7U0/06-2006И від 06 липня 2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Пунктом 1.3 Договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідно до пункту 1.4. Договору поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання за договором щодо надання кредиту виконав. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Розділ 11 Договору про надання споживчого кредиту передбачає, що у разі застосування банком зазначеного права, банк направляє на адресу позичальника повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту. Термін дострокового повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку. У зв'язку з чим 20 листопада 2014 року позичальнику та поручителю було направлено вимоги про усунення порушень та дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.а.с. 42-43). Проте заборгованість у встановлені строки повернута не була. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 24-32). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 17 грудня 2014 року сума заборгованості становить 482 714,31 грн. та включає в себе: заборгованість за кредитом та відсотки - 25 816,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 року становить 407 222,44 грн.; заборгованість по пені - 75491,87 грн.; Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3654,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved