Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 24078 грн. 96 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог указав, що 25.07.2007 року між ним та відповідачем був укладений зазначений Договір без номеру, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 31.03.2014 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також надав письмову заяву, в якій просив суд застосувати до виниклих спірних відносин загальні строки позовної давності та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 25.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-13). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 24078 грн. 96 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4867 грн. 01 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17589 грн. 14 коп., та штрафів в загальному розмірі 1622 грн. 81 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Проте відповідач до винесення рішення у справі просив суд про застосування до виниклих спірних відносин загальних строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж, спрямований на погашення кредиту, було здійснено відповідачем 24 березня 2011 року, тоді як позивач звернувся до суду з цим позовом 25 квітня 2014 року (а.с.1, 5 зі зворотн.боку). Тому у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався від дня, наступного після 25 березня 2011 року. Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду із зазначеним позовом, а відтак за заявою відповідача до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed