Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 58,90 кв.м. житловою площею 36,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул.. Папаніна, 11, а також на земельну ділянку площею 2,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка площею 1,40 га кадастровий №6325185000:03:010:0109 та земельна ділянка площею 1,36 га кадастровий номер 6325185000:03:010:0110), розташовану на території [PERSON] сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 29 вересня 2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що 27 вересня 2007 року померла її мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері, однак спадщину не прийняла, оскільки постійно проживала разом з останньою у спірному будинку . Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом [PERSON] сільського голови Харківського району Харківської області [PERSON], в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області та у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області №768 від 27 липня 2015 року та довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області №491 від 24 липня 2015 року, власником та головою домогосподарства, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул.. Папаніна, 11 значиться [PERSON]. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №043572, виданого Головою Харківської райдержадміністрації 26 червня 2003 року на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 19 грудня 2002 року, земельна ділянка площею 2,76 га в межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 1,40 га кадастровий №6325185000:03:010:0109 та земельної ділянки площею 1,36 га кадастровий номер 6325185000:03:010:0110) належить [PERSON]. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №417 від 07 серпня 2015 року, право власності на житловий будинок №11 по вул.. Папаніна в с. Циркуни Харківського району Харківської області в бюро не зареєстровано. Згідно матеріалів поточної інвентаризації станом на 21 липня 2015 року за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок літ. А-1 1962 року побудови загальною площею 58,90 кв.м. житловою площею 36,90 кв.м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», колодязь літ. «к», огорожа №1,2, самочинне будівництво та переобладнання за вищевказаною адресою відсутнє, що також підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №11 по вул.. Папаніна в с. Циркуни Харківського району Харківської області, виготовленого станом на 21 липня 2015 року. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно інструкції Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року, громадяни, які отримали у безстрокове користування земельну ділянки для відбудови і експлуатації будівель, можуть набути право власності на підставі рішення суду про визнання за громадянином права власності на будинок (домоволодіння). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок №11 по вул. Папаніна в с. Циркуни Харківського району Харківської області та є єдиним власником зазначеного будинку. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 132453, виданого [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області 01 жовтня 2007 року, [PERSON] померла 29 вересня 2007 року, актовий запис №73. З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька позивач по справі [PERSON] (свідоцтво про одруження серії ЯХ №807573 від 03 лютого 1950 року), чоловік [PERSON] [PERSON] помер 04 лютого 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VI-ВЛ №299539 від 04 лютого 1991 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 01 вересня 2015 року, після померлої 29 вересня 2007 року [PERSON], яка проживала на день смерті в с. Циркуни Харківського району Харківської області по вул.. Папаніна, 11 з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті не надходило, 01 вересня 2015 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], заява 01 вересня 2015 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №627, в цей же ден заведено спадкову справу №268/2015 р. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її донька [PERSON] фактично спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала у спірному будинку, що підтверджується довідкою Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області №877 від 27 серпня 2015 року та актом, складеним депутатом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 25 серпня 2015 року. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 01 вересня 2015 року вбачається, що позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на зазначене спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], фактично прийняла спадщину у порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, не отримала свідоцтво про право на спадщину у звязку з тим, що спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на зазначене спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved