Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобовязати [PERSON] за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану душову кабіну, туалет в новоутвореному приміщенні санвузла на площі кухні квартири №15 на вул. Замарстинівській 24 у м.Львові. У підтримку своїх вимог покликається на те, що будинок №45 на вул. Замарстинівській у м.Львові перебуває на обслуговуванні ЛКП «Центральне». Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР №155 від 08.05.2015 року [PERSON] зобовязано за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану душову кабіну, туалет в новоутвореному приміщенні санвузла на площі кухні квартири №15 на вул.Замарстинівській 24 у м.Львові. Відповідно до акту складеного працівниками ЛКП «Центральне» від 09.06.2015 року, встановлено, що [PERSON] не виконано розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР щодо демонтажу самовільно влаштованої душової кабіни, туалету на площі кухні. Просив позов задовольнити та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечив, доводи позивача вважає надуманими такими, що не відповідають дійсним обставинам справи; зокрема, вказує на те, що підстав для демонтажу душової кабіни та туалету на площі кухні немає; вказане перепланування жодним чином не порушує права та інтереси інших мешканців будинку та не створює будь-яких незручностей, які б негативно впливали на умови їх проживання. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник ЛКП «Центральне» в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що на обслуговуванні ЛКП «Центральне» знаходиться житловий будинок № 24 на вул. Замарстинівській у м. Львові. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку форми Ф-2 виданої ЛКП «Центральне» від 10.06.2015 року №2151 квартира №15 в будинку №24 на вул. Замарстинівській у м.Львові складається з 1 кімнати, житловою площею 31,00 кв.м., кухні 17,60кв.м., загальною площею 48,60 кв.м. 06.03.2015 року ЛКП «Центральне» складено протокол про адміністративне правопорушення №4, яким встановлено, що [PERSON] здійснив перепланування в квартирі №15 на вул.Замарстинівській 24 у м.Львові, а саме влаштував суміщений санвузол на площі кухні в 2008 році. Постановою адміністративної комісії галицької районної адміністрації ЛМР від 26.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП. Однак враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі було закрито. Розпорядженням Галицької районної адміністрації м. Львова №155 від 08.05.2015 року, зобовязано відповідача, зобовязано за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану душову кабіну, туалет в новоутвореному приміщенні санвузла на площі кухні квартири №15 на вул.Замарстинівській 24 у м.Львові. На даний час відповідачем вказане розпорядження не виконано, демонтувати самовільно влаштовану душову кабіну, та туалет відповідач відмовляється, на попередження ЛКП «Центральне» не реагує. Жодних документів та дозволів, які надають відповідачеві право на виконання робіт з перепланування квартири не представлено. Як вбачається із ст. 100 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Частина 2, 5 ст. 319 ЦК України передбачає право власника вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved