Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив та в якому вказує, що у вересні 2014 року йому стало відомо, що постановою державного виконавця Головченко Ю.С. від 28.08.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на автомобіль позивача CHEVROLET AVEO SF 69Y д.н. [NUMBER]. Насправді в провадженні ВДВС Бердянського МРУЮ дійсно знаходиться виконавче провадження з примусового стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], але заборгованості по сплаті вказаних аліментів позивач не має. Тому в своєму позові просить зобов'язати відповідача зняти арешт з вказаного автомобіля. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Марчевська О.М. позовні вимоги не визнала та пояснила, що виконавче провадження стосовно стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], закінчено. В провадженні ВДВС Бердянського МРУЮ знаходиться інше виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв'язку з чим арешт на майно боржника, накладений на попереднім виконавчим провадженням, не був знятий. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що постановою державного виконавця Головченко Ю.С. від 28.08.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на автомобіль позивача CHEVROLET AVEO SF 69Y д.н. [NUMBER] за виконавчим провадженням з примусового стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] Вказане виконавче провадження закінчено, але вказаний арешт не знятий. Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Таким чином, діючим законодавством передбачений особливий порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення шляхом подання учасником виконавчого провадження скарги на дії державного виконавця. В даному випадку позивач по справі є учасником виконавчого провадження, тому з метою захисту своїх прав чи свобод, які на його думку порушені державним виконавцем під час виконавчих дій, повинен подати скаргу на дії державного виконавця, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України. Замість цього позивач звернувся до суду з цивільним позовом. За таких обставин, позивачем був обраний спосіб захисту своїх прав та інтересів, який протирічить діючому законодавству, що є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed