Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 26 березня 2013 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в сумі 17059 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1254 грн. 80 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 11516 грн. 20 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процента складова) - 788 грн. 55 коп., що утворилася станом на 31 травня 2016 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором б/н від 26 березня 2013 року позивач надав відповідачці кредит у розмірі 1300 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Клієнт зобов'язаний банку сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв'язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 17059 грн. 55 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1254 грн. 80 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 11516 грн. 20 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., штрафу (процента складова) - 788 грн. 55 коп.. Оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved