Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його батькові [PERSON], який помер 27.02.2016року, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 22 по вул. Виноградній в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області. Зазначає, що за життя батько заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, крім нього (позивача), є його рідні сестри: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк відмовилися від належної їм частки в спадщині в його користь. Мати [PERSON] померла ще у 1985 році. Стверджує, що у встановлений законом порядок він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно на імя спадкодавця, в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказаний житловий будинок позивач не має можливості. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 22 по вул. Виноградній в с. Велика Діброва Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] В підготовче судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, проте подав до суду копію спадкової справи №506/2016, заведеної після смерті [PERSON], та заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у підготовче судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого судового засідання. Судом встановлено, що 27.02.2016року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивача). До маси спадкового майна входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 22 по вул.Виноградній в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області, проте право власності на даний будинок належним чином не оформлено, правовстановлюючі документи на такий - відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №506/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу [PERSON], за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син померлого [PERSON], позивач у справі, який у відповідності до ст.1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги (дочки померлого) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк та порядок відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на користь брата позивача [PERSON] В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно (спірний житловий будинок) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; листом приватного нотаріуса [PERSON] Вих.№945/02-14 від 07.09.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1091, №1092 та №1093 від 14.09.2016року; копією свідоцтва про народження позивача; копією спадкової справи №506/2016 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved