Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.12.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 259195 (Договір - 1) та договір банківського рахунку № 03/70/-в-18/007-980 (договір - 2). За Договором вкладу позивач передав відповідачеві 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота, як вклад за депозитом. Для цього відповідач відкрив позивачеві депозитний рахунок № [NUMBER]. Згідно з пунктом 2 Договору -1 відповідач зобов'язуються нараховувати 4,75% річних за вкладом на поточний рахунок, відкритий відповідно до Договору -2. Відповідно до п. 1.1 Договору 2 відповідач відкрив позивачеві поточний рахунок № [NUMBER] в валюті Гривня. 14.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 337063 (Договір - 3). Згідно з пунктом 2 Договору 3 позивачем було здійснено вклад в розмірі 3000,00 дол. США під 8,25 % річних на депозитний рахунок № [NUMBER]. За Договором -3 відповідач також відкрив позивачеві рахунок № [NUMBER] для виплати процентів та повернення суми вкладу. Датою повернення вкладу за Договором-3 встановлено 13.09.2014 року. Вклад за Договором -1 позивачем було передано відповідачу в день укладення договору-1 трьома злитками, вагою 16.1, 0.16 та 0.03 (шістнадцять XAU 29) троцські унції відповідно, що підтверджується квитанціями №2611, №2629 та № 2649. Відповідно до п. 4.2 Договору -1, банк повертає вклад у зливках тієї ж маси , що і зливки, які були внесені на депозитний рахунок. Згідно з випискою за Рахунком-1, станом на 30.09.2014 р. позивачеві нараховано за Договором -1 % у вигляді 0,58(шістнадцять XAU 29) тройської унції золота. Вклад за Договором-3 позивачем було сплачено через касу відповідача в день укладення договору, що підтверджується платіжним дорученням № 9526. Відповідно до виписки по Рахунку-4, станом на 30.09.2014р. залишок на рахунку складає 3161 дол. США 78 центів. На прохання позивача виписки за Рахунком -1, Рахунком-2 та Рахунком -3 відповідач відмовив без пояснення причин відмови. 12.09.2014 року позивачем було направлено поштою на імя відповідача заяву про розірвання Договору -3 та виплату всіх належних йому сум з Рахунку-3 та Рахунку -4. Виплату належних позивачеві сум в обох заявах він просив здійснити через касу відділення банку, в якому він обслуговується. Відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих листів, відповідач одержував дані заяви 18.09.2014р. З того моменту до дати звернення в суд жодного рахунку відповідач з позивачем не провів та жодної відповіді не надав. Відмовами відповідача виплатити позивачеві його кошти, йому було завдано моральної шкоди , яка полягала в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення здоров'я. Позивач постійно намагався вирішити це питання тому, був вимушений позичати кошти у рідних та знайомих, свої моральні переживання позивач оцінює в розмірі 5000 грн. та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] 3161 дол. США та 78 центів. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота у вигляді трьох злитків вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройсікі унції відповідно. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] проценти в розмірі 0,58 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота у формі злитків відповідної ваги. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Розірвати договір банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013р. укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Розірвати договір банківського рахунку №03/70/-в-18/007-980 від 20.12.2013 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Розірвати договір банківського вкладу № 337063 від 14.08.2014 укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, та просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення проти позову з яких вбачається, що відповідно до п. 4.2 договору № 337063 від 14.08.2014 року остаточний розрахунок банку з Вкладником у «дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника, відкритий у Банку. Розділом 2 «Умови договору» датою повернення вкладу визначено 13.09.2014р. - цей календарний день припав на суботу - неробочий день. Пунктом 4.3 договору №337063 передбачено, що якщо дата повернення вкладу припадає на неробочий день чи вихідний день, повернення вкладу припадає на неробочий чи вихідний день, повернення вкладу відбувається у перший банківський день після неробочого або вихідного дня. Таким чином повернення коштів відбулося в понеділок 15.09.2014 р. на рахунок № [NUMBER], що належить позивачеві і зазначено в договорі в 2 розділі. Таким чином , договір № 337063 від 14.08.2014р. є закінченим, договірні зобов'язання у формі відсотків і повернення тіла депозиту після закінчення договору виконані в повному обсязі, а отже позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» 3161,78 дол. США є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота Відповідач підтверджує , що саме така кількість була внесена на депозитний рахунок № 2635 000192878 відкритий за договором № 259195 від 20.12.2013 р. проте заперечує щодо стягнення з банку цієї кількості металу. Даний вклад знаходиться на рахунку № [NUMBER] відкритому відповідно до договору, а його розірвання проводиться за умови письмового повідомлення Банку за 7 банківських днів. Заяви до банку про це Вкладник не подавав. Додані заяви як додатки до позовної заяви не містять відміток банку про отримання даних документів. Згідно з п.2.1 і 2.3 Постанови НБУ № 492 від 12.11.2013 р. ведення рахунків відбувається включно після ідентифікації клієнта, а в разі надсилання поштовим відправленням провести ідентифікацію власника рахунку неможливо. Стосовно стягнення процентів в розмірі 0,58 (XAU п'ятдесят вісім сотих) тройської унції золота Відповідач заперечує проти задоволення даних позовних вимог оскільки договором № 259195 від 20.12.2013 року датою повернення вкладу визначено 25.12.2014р. , а отже в разі розірвання договору до цієї дати виплата відсотків відбувається на умовах дострокового розірвання, а саме за ставкою 0,001 % річних. Відповідач заперечує проти розірвання договору банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013р. та договору банківського рахунку № 03/70/-в-18/007-980 від 20.12.2013р. оскільки дані договори виконуються сторонами належним чином, а порядок їх розірвання чітко передбачений умовами цих договорів. Щодо стягнення з Відповідача моральної шкоди то вона не доведена та не обґрунтована доказами. На підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 259195 (Договір - 1) (а.с. 8-10) та договір банківського рахунку № 03/70/-в-18/007-980 (договір - 2) (а.с. 11-12). За Договором вкладу позивач передав відповідачеві 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота, як вклад за депозитом. Для цього відповідач відкрив позивачеві депозитний рахунок № [NUMBER]. Згідно з пунктом 2 Договору -1 відповідач зобов'язуються нараховувати 4,75% річних за вкладом на поточний рахунок, відкритий відповідно до Договору -2. Відповідно до п. 1.1 Договору 2 відповідач відкрив позивачеві поточний рахунок № [NUMBER] в валюті Гривня. 14.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 337063 (Договір - 3) (а.с. 13-14). Згідно з пунктом 2 Договору 3 позивачем було здійснено вклад в розмірі 3000,00 дол. США під 8,25 % річних на депозитний рахунок № [NUMBER]. За Договором -3 відповідач також відкрив позивачеві рахунок № [NUMBER] для виплати процентів та повернення суми вкладу. Датою повернення вкладу за Договором-3 встановлено 13.09.2014 року. Вклад за Договором -1 позивачем було передано відповідачу в день укладення договору-1 трьома злитками, вагою 16.1, 0.16 та 0.03 (шістнадцять XAU 29) троцські унції відповідно, що підтверджується квитанціями №2611, №2629 та № 2649. Відповідно до п. 4.2 Договору -1, банк повертає вклад у зливках тієї ж маси , що і зливки, які були внесені на депозитний рахунок. Згідно з випискою за Рахунком-1, станом на 30.09.2014 р. позивачеві нараховано за Договором -1 % у вигляді 0,58(шістнадцять XAU 29) тройської унції золота. Вклад за Договором-3 позивачем було сплачено через касу відповідача в день укладення договору, що підтверджується платіжним дорученням № 9526. Відповідно до виписки по Рахунку-4, станом на 30.09.2014р. залишок на рахунку складає 3161 дол. США 78 центів. На прохання позивача виписки за Рахунком -1, Рахунком-2 та Рахунком -3 відповідач відмовив без пояснення причин відмови. 12.09.2014 року позивачем було направлено поштою на ім'я відповідача заяву про розірвання Договору -3 та виплату всіх належних йому сум з Рахунку-3 та Рахунку -4. Виплату належних позивачеві сум в обох заявах він просив здійснити через касу відділення банку, в якому він обслуговується. (а.с. 22,23). Відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих листів, відповідач одержував дані заяви 16.09.2014р. та 17.09.2014 р. (а.с. 24,25). З того моменту до дати звернення в суд жодного рахунку відповідач з позивачем не провів та жодної відповіді не надав. Відмовами відповідача виплатити позивачеві його кошти, йому було завдано моральної шкоди , яка полягала в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення здоров'я. Позивач постійно намагався вирішити це питання тому, був вимушений позичати кошти у рідних та знайомих, свої моральні переживання позивач оцінює в розмірі 5000 грн. та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] 3161 дол. США та 78 центів. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота у вигляді трьох злитків вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройсікі унції відповідно. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] проценти в розмірі 0,58 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота у формі злитків відповідної ваги. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Розірвати договір банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013р. укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Розірвати договір банківського рахунку №03/70/-в-18/007-980 від 20.12.2013 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Розірвати договір банківського вкладу № 337063 від 14.08.2014 укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива». Згідно ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Згідно ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже зважаючи на все вищевказане суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 4.2 договору № 337063 від 14.08.2014 року остаточний розрахунок банку з Вкладником у «дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника, відкритий у Банку. Розділом 2 «Умови договору» датою повернення вкладу визначено 13.09.2014р. - цей календарний день припав на суботу - неробочий день. Пунктом 4.3 договору №337063 передбачено, що якщо дата повернення вкладу припадає на неробочий день чи вихідний день, повернення вкладу припадає на неробочий чи вихідний день, повернення вкладу відбувається у перший банківський день після неробочого або вихідного дня. Таким чином повернення коштів відбулося в понеділок 15.09.2014 р. на рахунок № [NUMBER], що належить позивачеві і зазначено в договорі в 2 розділі. Таким чином , договір № 337063 від 14.08.2014р. є закінченим, договірні зобов'язання у формі відсотків і повернення тіла депозиту після закінчення договору виконані в повному обсязі, а отже позовні вимоги щодо стягнення зПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» 3161,78 дол. США є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки договір № 337063 від 14.08.2014 року вже завершений і додаткового розірвання в судовому порядку не потребує суд відмовляє позивачеві в задоволенні даних вимог, а також суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вважає дану вимогу необґрунтованої та не доведеною.

Outcome: partial