Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 970 000 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що ТОВ «Мрія» поставило ТОВ «Бренд-Системс» товар: соняшник врожаю 2013 року у кількості 100,00 тонн на загальну суму 970000,00 грн. [PERSON] було уповноважено отримати товар. Поставка товару відбулася 19.02.2015 року. Кошти за товар виплачені не були. Між ТОВ «Мрія» та ним укладено договір відступлення прав вимоги. На неодноразові досудові вимоги відповідач не реагував, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» 19 лютого 2015 року поставило товариству з обмеженою відповідальністю «Бренд-Системс» соняшник врожаю 2013 року у кількості 100,000 тонн на загальну суму 970000,00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується накладною № 23 від 19.02.2015 року та податковою накладною від 19.02.2015 року № 12 (а.с. 6,8). Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд-Системс» видано довіреність № 185 від 19.02.2018 року на ім`я [PERSON] на отримання від товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» соняшник у кількості 100,000 тон. 20 лютого 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Мрія» відступило [PERSON] право вимоги на підставі накладної № 23 від 19.02.2015 року, підписаної ТОВ «Мрія» і ТОВ «Бренд-Системс», довіреності № 185 від 19.02.2015 року заборгованість ТОВ «Бренд - Системс» в сумі 970000,00 грн. з урахуванням ПДВ - 161666,66 грн. 06 грудня 2017 року [PERSON] направлено повідомлення ТОВ «Бренд-Системс» про відступлення права вимоги із зазначенням нового кредитора. 09 січня 2018 року [PERSON] направлено вимогу ТОВ «Бренд-Системс» про сплату заборгованості, що виникла на підставі накладної № 23 від 19.02.2015 року та довіреності № 185 від 19.02.2015 року. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, договорів та інших правочинів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошові зобов`язання можуть передбачати передачу грошей як предмету договору або сплату їх як ціни договору. До грошових зобов`язань з передачі грошей як ціни договору належить зобов`язання зі сплати вартості предмета договору (речей, іншого майна, майнових прав) за договорами купівлі-продажу. Відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відтак, враховуючи вищенаведене можна стверджувати, що оскільки до договору купівлі - продажу цивільним кодексом України не встановлена спеціальна форма (письмова, усна, нотаріальна), то сторони вправі укладати так і у тій формі, в який вони домовились це зробити. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Договір є правочином. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом. Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Загальні норми визнання правочину наводяться в ч. 1 ст. 638 ЦК, відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналіз змісту цієї норми дозволяє визначити ряд умов, за наявності яких цивільно-правовий договір можна вважати укладеним: 1) сторони повинні досягти згоди з усіх істотних умов договору; 2) сторони мають досягти такої згоди у передбаченій законом формі. У ст. 640 ЦК встановлені додаткові критерії, за якими договір може визнаватись укладеним. Крім вимог про узгодження сторонами істотних умов, висуваються вимоги до форми договорів або щодо виконання певних умов (дій), які становлять сам зміст цих договорів. У частині першій ст. 640 ЦК йдеться про консенсуальні договори, у другій частині про реальні. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами першою та другою ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Отже істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Відповідно до умов усного договору купівлі - продажу відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд-Системс», як сторона у договорі взяв на себе зобов`язання повернути кошти за отриманий ним товар. Відповідно до податкової накладної від 19.02.2015 року продавець - ТОВ «Мрія» поставив покупцю ТОВ «Бренд - Системс» соняшник врожаю 2013 року у кількості 100,000 тонн на загальну суму з урахуванням ПДВ 970000,00 грн. на підставі договору № 25-10-М-2014 від 25.10.2013 року. Форма проведених розрахунків - оплата з поточного рахунку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Суд приходить до висновку про наявність між сторонами правовідносин та фактичного укладання договору купівлі-продажу соняшнику врожаю в усному порядку, внаслідок якого позивач зобов`язався поставити відповідачу соняшник у кількості 100,000 тон, а останній зобов`язався сплатити кошти у сумі 970000,00 грн. за поставлення соняшнику врожаю. З огляду на встановлені вище обставини, за результатами досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що передача ТОВ «Мрія» товару ТОВ «Бренд-Системс» на підставі усного договору купівлі-продажу (позики) та прийняття товару ТОВ «Бренд-Системс», який наданий ТОВ «Мрія» є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунок за отриманий товар, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8810 грн. 00 коп.

Outcome: approved