Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції від 03.12.2002 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт квартири [ADDRESS], що накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції від 03.12.2002 року. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області № 2-1030/1999 від 13.05.1999 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], в серпні 2014 року він звернувся до реєстраційної служби Ірпінського МУЮ за витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно, де дізнався про накладений на його квартиру арешт. Також позивач вказує, що арешт накладено постановою ВДВС Ірпінського МУЮ від 03.12.2002 року та зареєстровано Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 02.07.2004 року за № 48891, 21.08.2014 року він звернувся до ВДВС Ірпінського МУЮ із заявою про зняття арешту, однак відповідачем листом № 1553 від 02.09.2014 року в задоволені його вимог відмовлено в зв'язку з відсутністю відомостей в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт на вказану квартиру. Крім цього позивач зазначає, що вирішити питання про зняття арешту у відділі ВДВС Ірпінського МУЮ є неможливим в зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням строків зберігання, наявність арешту порушує його право вільно розпоряджатись своєю власністю. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Ірпінської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду листа про розгляд справи в його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача, представника третьої особи - Ірпінської міської державної нотаріальної контори та третьої особи - [PERSON], вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області № 2-1030/1999 від 13.05.1999 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], в серпні 2014 року він звернувся до реєстраційної служби Ірпінського МУЮ за витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно, де дізнався про накладений на його квартиру арешт. Також встановлено, що арешт накладено постановою ВДВС Ірпінського МУЮ від 03.12.2002 року та зареєстровано Ірпінською міською державною нотаріальною конторою 02.07.2004 року за № 48891 на ім'я [PERSON], [PERSON], 21.08.2014 року позивач звернувся до ВДВС Ірпінського МУЮ із заявою про зняття арешту, однак відповідачем листом № 1553 від 02.09.2014 року в задоволені його вимог відмовлено в зв'язку з відсутністю відомостей в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт на вказану квартиру. Крім цього встановлено, що вирішити питання про зняття арешту у відділі ВДВС Ірпінського МУЮ є неможливим в зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням строків зберігання, наявність арешту порушує право позивача вільно розпоряджатись своєю власністю. Наведені обставини підтверджуються копією рішення Ірпінського міського суду від 13.05.1999 року по справі № 2-1030/1999; копією відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт; копією постанови державного виконавця ВДВС Ірпінського МУЮ про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження від 03.12.2002 року; копією листа ВДВС Ірпінського МУЮ № 1553 від 02.09.2014 року; копією довідки №114/11 від 24.11.2014 року про склад сім'ї; копією довідки ПКПП «ТКС» від 24.11.2014 року про відсутність заборгованості за послуги теплопостачання; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: · ст. 321 ЦК України, за якою право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, який не має боргових жодних зобов'язань перед ПКПП «Теплокомунсервіс», накладений постановою ВДВС Ірпінського МУЮ від 03.12.2002 року арешт порушує право позивача вільно розпоряджатись своєю власністю, то вимоги позову є цілком обґрунтованими і підлягають задоволеною. На підставі ст. 321 ЦК України,

Outcome: approved