Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в належній їй квартирі [ADDRESS], зареєстрований, але фактично не проживає її колишній чоловік - [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що 10 грудня 2013 року сторони розірвали шлюб. Відповідач з жовтня 2013 року в квартирі не проживає, особистих речей у ній не має. Всі обов'язки, що витікають з утримання житлового приміщення покладені на Позивача і тільки вона несе витрати по його утриманню. Відповідач в свою чергу після від'їзду квартирою не користується, на підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, суд вирішив ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1999 року. (а.с. 5) Відповідно до Довідки (Форма №3) від 18 червня 2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані Позивач, та Відповідач (а.с.6). Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 10.12.2013 року (а.с. 11). Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач з жовтня 2013 року по теперішній час в спірній квартирі не проживає, особистих речей у ній не має, що підтверджується відповідними актами та показами сусідів. (а.с. 7-9) Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює Позивач. Згідно ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON], будучи зареєстрованим в належній Позивачу квартирі, порушує її права та законні інтереси як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява в частині визнання Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вимога про зобов'язання зняти Відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, автоматично є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Outcome: partial