Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 17. 03. 2015 року до Бердянського міського центру зайнятості з питанням надання допомоги у працевлаштуванні звернувся [PERSON], йому було призначено статус безробітного, і 24. 03. 2015 року призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу у відповідності до ст. 22 і 23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У своїй заяві відповідач вказав, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не є субєктом підприємницької діяльності, пенсію не отримує, не отримує певні види допомоги, не є членом особистого селянського господарства чи фермером, не навчається на денній формі навчання, до категорії зайнятого населення не відноситься. При взятті на облік [PERSON] був попереджений про відповідальність за подання неправдивих відомостей, та про зобовязання своєчасно повідомляти про обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Відповідач перебував на обліку у БМЦЗ з 17. 03. 2015 року по 12. 01. 2016 року, отримував допомогу по безробіттю. Після проведення перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення виявилося, що на період перебування на обліку як безробітний [PERSON] працевлаштувався на умовах трудового договору з 02. 11. 2015 року до ТОВ «Агентство безпеки Легіон» та отримував при цьому заробітну плату, проте центр зайнятості про це не повідомив, і шляхом обману отримав допомогу по безробіттю за період з 02. 11. 2015 року по 12. 01. 2016 року в розмірі 1670,19 грн., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до суду не явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно до суду не явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, і суд зі згоди позивача розглядає справу у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з копії заяви 17. 03. 2015 року [PERSON] звернувся до Бердянського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», і наказом від 17. 03. 2015 року йому було надано статус безробітного. Відповідач був ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного та вказав, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не є субєктом підприємницької діяльності, пенсію не отримує, не отримує певні види допомоги, не є членом особистого селянського господарства чи фермером, не навчається на денній формі навчання, до категорії зайнятого населення не відноситься. Як вбачається з Витягу із наказів по [PERSON], останньому наказом від 24. 03. 2015 року була призначена допомога по безробіттю. Але в результаті проведення перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення виявилося, що відповідач працевлаштувався з 02. 11. 2015 року ТОВ «Агентство безпеки Легіон» та отримував при цьому заробітну плату, що підтверджено копією відомостей з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, проте центр зайнятості про це не повідомив. Даний факт зафіксовано в Акті № 2 від 12. 01. 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно до ч. 3 цієї ж статті сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Як вбачається з наданої позивачем довідки сума матеріальної допомоги, отриманої обманним шляхом у період з 02. 11. 2015 року по 12. 01. 2016 року, склала 1670,19 коп. Частина 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Таким чином суд вважає доведеним факт безпідставного отримання відповідачем суми матеріальної допомоги по безробіттю у період перебування його у трудових відносинах, про що він не повідомив центр зайнятості, тому сума матеріальної допомоги підлягає стягненню з нього у повному обсязі.

Outcome: approved