Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 11 січня 2012 року його позов до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено частково та стягнуто з відповідача користь позивача 18 500 грн. 20 коп. Рішення суду набрало законної сили 14 березня 2012 року. На підставі рішення суду по справі № 2-373/2011 Калуським міскрайонним судом 23 березня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з боржника в користь 18 500 грн. 20 коп. 31 травня 2012 року державною виконавчою службою Калуського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження по даному виконавчому листу. 03 квітня 2013 року Калуським міськрайонним судом у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами -відмовлено. Державною виконавчою службою з 2012 року по даний час стягнути кошти з боржника не виявилось можливим. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від від Із висновку спеціаліста незалежної аудиторської фірми « Аудит-сервіс ІНК » від 22 вересня 2014 року відомо, що сума інфляційних за період з 01.06.2012 року по 31.08.2014 року становить 2 366 грн. 82 коп.; сума 3-х відсотків річних з 01.06.2012 року по 22.09.2014 року становить - 1 282 гри.47 коп. Рішенням калуського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року позов [PERSON] - задоволено та стягнуто з відповідача 2366 грн. 82 коп. інфляційних збитків та 1282 грн. 47 коп. 3-х відсотків річних. Враховуючи, що за період з 23.09.2014 року по 21.05.2015 року сума донарахованих 3% річних становить - 365 грн. 45 коп., сума донарахованих інфляційних з вересня 2014 року по квітень 2015 року становить 10 778 грн. 98 коп., то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму інфляціїних та 3% річних у зв»язку із простроченням виконання грошового зобов»язання. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 11 січня 2012 року задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 18500,20 грн. (а.с.4-8). Дане рішення набуло законної сили 14 березня 2012 року. На підставі рішення суду по справі №2-373/2011 року Калуським міськрайонним судом 23 березня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з боржника [PERSON]на користь [PERSON] 31.03.2012 року Державною виконавчою службою Калуського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження. Рішенням калуського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року позов [PERSON] - задоволено та стягнуто з відповідача 2366 грн. 82 коп. інфляційних збитків та 1282 грн. 47 коп. 3-х відсотків річних (а.с.11) Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно висновку спеціаліста незалежної аудиторської фірми «Аудит-сервіс ІНК» (а.с.14-15), 3% річних за прострочення повернення коштів за період з з 23.09.2014 року по 21.05.2015 року сума донарахованих 3% річних становить - 365 грн. 45 коп., сума донарахованих інфляційних з вересня 2014 року по квітень 2015 року становить 10 778 грн. 98 коп.. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем прострочене виконання грошового зобов'язання, тому з нього слід стягнути інфляційні збитки та 3 проценти річних. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. За змістом ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу 350 грн., витрати за розрахунок 150 грн. (а.с.18,19), судового збору - 243,60 грн. (а.с.1). На підставі наведеного, ст.ст.509, 526, 527, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved