Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № 014/7361/85/136408 від 10.07.2008 року про надання кредиту, відповідачу було надано кредит в сумі 19 285,00 доларів США терміном на 240 місяців по 10.07.2028 р., із розрахунку 14,75 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Відповідно до умов цього договору кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно договору іпотеки від 11.07.2008 року в забезпечення виконання зобов»язань, відповідачем передано в іпотеку Банку земельну ділянку розміром 0,2500 гектара [ADDRESS]. Згідно п. 7.1 договору погашення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно ануїтет ними платежами до 11 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. У відповідності з п. 16.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Банк свої зобов»язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 19 285,00 доларів США, проте відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 26.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 41 713,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 624 582,27 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту 21 524,25 доларів США (еквівалентно 322 283,93 грн.), заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в сумі 5 149,03 доларів США (еквівалентно 77 096,75 грн.), нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту - 15 040,45 доларів США (еквівалентно 225 201,59 грн.), а також суму сплаченого судового збору - 3 654,00 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіславши письмову заяву в якій просив про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його реєстрації. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Вивчивши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов»язкаи ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Протоколом загальних зборів акціонерів від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування ВАТ на ПАТ. Відповідно до кредитного договору № 014/7361/85/136408 від 10.07.2008 року про надання кредиту, відповідачу було надано кредит в сумі 19 285,00 доларів США терміном на 240 місяців по 10.07.2028 р., із розрахунку 14,75 % річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з даним договором у повному обсязі. Відповідно до умов цього договору кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно договору іпотеки від 11.07.2008 року в забезпечення виконання зобов»язань, відповідачем передано в іпотеку Банку земельну ділянку розміром 0,2500 гектара [ADDRESS]. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 116 900,00 грн. Згідно п. 7.1 договору погашення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно ануїтет ними платежами до 11 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. У відповідності з п. 16.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Банк свої зобов»язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 19 285,00 доларів США, проте відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 26.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 41 713,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 624 582,27 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту 21 524,25 доларів США (еквівалентно 322 283,93 грн.), заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в сумі 5 149,03 доларів США (еквівалентно 77 096,75 грн.), нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту - 15 040,45 доларів США (еквівалентно 225 201,59 грн.) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору від 10.07.2008 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючі наведені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved