Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 49 490 грн., пеню в розмірі 1 288,09 грн. витрати на проведення експертиз в розмірі 800 грн. Посилається на те, що 24 грудня 2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належному йому на праві приватної власності легковому автомобілю Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно шкоду. Особою, винною у заподіянні шкоди, у передбаченому законом порядку та на підставі постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року визнано учасника зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], водія легкового автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у відповідача на підставі договору страхування, що оформлений Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0484979, у якому транспортний засіб, легковий автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], являється забезпеченим транспортним засобом. Оскільки зазначена вище ДТП є страховим випадком, 07 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача для отримання належного йому страхового відшкодування за заподіяну майну шкоду. При цьому, ним було подано заяву та всі інші необхідні документи, що підтверджують факт настання страхового випадку. Одночасно, уповноваженим працівником відповідача його було поінформовано про необхідність проведення огляду (обстеження) майна (пошкодженого транспортного засобу) з метою оцінки заподіяної шкоди та визначення розміру страхової суми. При цьому запевнено, що такий огляд та оцінку буде здійснювати незалежний спеціаліст (експерт, оцінювач) з відповідною кваліфікацією та дозволом на проведення таких робіт. 14 лютого 2014 року позивач забезпечив надання належного йому пошкодженого автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], для проведення огляду та визначення розміру збитків. Однак, особи, що прибули і відрекомендувались як незалежні спеціалісти, уповноважені відповідачем, не надали жодних документів на підтвердження своїх повноважень та наявності відповідної кваліфікації і дозволів на проведення таких робіт. Також, сам огляд обмежився лише фотофіксацією пошкоджень, при цьому жодного документу, як то акту огляду та обстеження транспортного засобу та виявлення пошкоджень складено не було. Дійсне, поставило під сумнів як компетентність осіб, що проводили огляд так і об'єктивність визначення розміру збитків, а у подальшому і оцінення заподіяної шкоди. Враховуючи надане чинним законом правом, позивач звернувся до незалежного спеціаліста-експерта, що має відповідну кваліфікацію та дозвіл на проведення таких робіт, для проведення огляду транспортного засобу, виявлення пошкоджень, визначення розміру збитків та оцінення заподіяної шкоди. При цьому, про час і місце проведення цих дій, було поінформовано відповідача рекомендованим поштовим повідомленням. 21 лютого 2014 року огляд був проведений, за результатами якого визначений розмір збитків, оцінена заподіяна майну шкода та визначено оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 88 201 (вісімдесят вісім тисяч двісті одна) гривня 00 коп., (звіт №37/14 від 28 лютого 2014 року). На підставі цього, 05 березня 2014 року відповідачу була надана Пропозиція про врегулювання питання визначення розміру страхової суми належної до виплати відповідно до закону та договору, а також надані копії звіту з оцінки вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та супутніх документів. 25 березня 2014 року від відповідача на його адресу надійшла відповідь, у якій зокрема було зазначено, що транспортний засіб - є фізично знищеним, а його ремонт - економічно необґрунтованим. А у зв'язку з цим, відповідно до чинного законодавства йому буде лише відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожнього-транспортної пригоди. Також, у відповіді була наведена ринкова вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди - 57501 (п'ятдесят сім тисяч п'ятсот одна) гривня 54 коп., а також його вартість після дорожньо-транспортної пригоди - 38 800 (тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп., визначені працівниками відповідача, та здійснений на підставі цього розрахунок розміру страхового відшкодування у розмірі 18 191 (вісімнадцять тисяч сто дев'яносто одна) гривня 54 коп. з від'ємним урахуванням франшизи. Зважаючи на вищезазначене, позивач знову звернувся до незалежного спеціаліста експерта-оцінювача з питання визначення вартостей транспортного засобу легкового автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], до та після дорожньо-транспортної пригоди на підставі передбачених чинним законодавством методик визначення вартостей та оцінки рухомого майна. 07 квітня 2014 року такі розрахунки були виконані та оформлені у вигляді звіту №51/14 з оцінки ринкової та утилізаційної вартості, відповідно до якого вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 83 829 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять дев'ять) гривень 30 коп., а утилізаційна вартість - 25 947 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сорок сім) гривень 12 коп. У свою чергу, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) відповідно до ст. 30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 57882,18 грн. (п'ятдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 18 коп. Виходячи з того, що розмір шкоди пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу легкового автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], перевищує страхову суму, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) з від'ємним урахуванням франшизи 510 (п'ятсот десять) гривень складає 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 14 квітня 2014 року на адресу відповідача був направлений Лист-узгодження про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) з обов'язковим доданням копії звіту №51/14 з оцінки ринкової та утилізаційної вартості транспортного засобу легкового автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER]. 05 травня 2014 року на його надійшла відповідь від відповідача за №03/2765 від 28 квітня 2014 року, у якій було вказано на, начебто, наявний ряд недоліків при складанні звіту №51/14 від 07 квітня 2014 року, головним з яких було те, що експерт мав визначити ринкову вартість автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], на момент огляду автомобіля, а саме станом на 21 лютого 2014 року, а також те, що за утилізаційну вартість транспортного засобу може прийматись ціна продажу аналогічного транспортного засобу у такому самому технічному стані. Не виключаючи можливість допущення певних помилок при розрахунках, позивач вкотре звернувся до експерта, що проводив оцінку, який після додаткової перевірки повідомив його про те, що претензії відповідача не відповідають дійсності, оскільки при складанні звіту було суворо дотримано вимог та порядку встановленої законодавством Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а уважний аналіз ринкових значень цін колісних транспортних засобів, наведених у звіті, свідчить про те, що вони мале місце саме на 21 лютого 2014 року - момент (день) огляду транспортного засобу. Враховуючи викладене вище, 12 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача з Листом-пропозицією про досудове врегулювання спору про виконання зобов'язань по здійсненню страхового відшкодування відповідно до закону та договору, а також зазначені фінансові санкції - пеня, за невиконання прийнятих зобов'язань. У свою чергу відповідач надав відповідь від 04 червня 2014 року, у якій лише було зменшено утилізаційну вартість пошкодженого транспортного засобу легкового автомобіля та зазначено про порушений строк подачі документів, зокрема відомостей про банківські реквізити заявника, що звільняє страховика від фінансовий санкцій, передбачених Законом та унеможливлює виплату страхового відшкодування. Враховуючи викладене вище та фактичне невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, просить позов задовольнити. Представник відповідача в своїх запереченнях, які надіслав на адресу суду просить в задоволенні позовних вимог, що перевищують суму 19 891,54 грн. відмовити, посилаючись на наступне. Розмір страхового відшкодування відповідно до Звітів №7602 від 14 лютого 2014 року та №5906/1 від 03 червня 2014 року повинен становити 19 891, 54 грн. Крім того, вважає, що всупереч вимогам ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в заяві про страхове відшкодування позивачем не було зазначено, зокрема, відомостей про банківські реквізити заявника, а тому відповідно до вимог ст. 36.2 Закону вважає, що пеня, нарахована позивачем, стягненню не підлягає. Заслухавши учасників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Так, відповідно до ч.1 ст 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 24 грудня 2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належному позивачу на праві приватної власності легковому автомобілю Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно шкоду. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, особою, винною у заподіянні шкоди, у передбаченому законом порядку та на підставі постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року визнано учасника зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], водія легкового автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] (а. с. 10). Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у відповідача на підставі договору страхування, що оформлений Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0484979, у якому транспортний засіб, легковий автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], являється забезпеченим транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки зазначена вище ДТП є страховим випадком, 07 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача для отримання належного йому страхового відшкодування за заподіяну майну шкоду. За змістом п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок доведення розміру шкоди покладений на позивача. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Слід зазначити, що згідно із пунктами 1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року та зареєстрованої в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, ця Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів і застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу, визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до зазначених вище вимог та на виконання ухвали суду від 22 грудня 2014 року про призначення експертизи, ТОВ «Судова незалежна експертиза України» було визначено ринкову вартість автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER], яка становить 82 808,90 грн., та його ринкову вартість 25 234,83 грн. (а. с. 190-207). Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п. 9.2 Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування з від'ємним урахуванням франшизи повинен складати 50 000 грн. - 510 грн. = 49 490 грн. Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. В той же час, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, страховик зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Вимоги, викладені у ст. 36.2 Закону, відповідачем виконані не були. Відповідно до ч. 1 ст.509 Цивільного кодексу України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв лілового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня. Відповідно до Постанови правління НБУ, облікова ставка на період з 15 квітня 2013 року встановлена на рівні 9,5% річних. Виходячи з того, що з заявою про отримання страхового відшкодування позивач звернувся 07 лютого 2014 року, що не заперечувалося відповідачем, розрахунок терміну заборгованості з 08 травня 2014 року по 26 червня 2014 року - 50 (п'ятдесят) днів, облікової ставки НБУ - 9.5% та розміру страхового відшкодування 49 490 грн., розмір пені складає: 49 490 грн. х 9,5 x 2 / 100 x 50 / 365 = 1288 грн. 09 коп. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на невідповідність заяви про виплату страхового відшкодування вимогам ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно до п. є ст. 35.2 відомості про банківські реквізити заявника можуть бути зазначені за їх наявності. Посилання позивача на відсутність таких реквізитів представником відповідача спростовано не було. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем, а саме: стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн. та 1 870 грн. витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи.

Outcome: approved