Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15 жовтня 2013 року в розмірі 117778,90 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15 жовтня 2013 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 9300,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява від 15 жовтня 2013 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року та те, що він повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно умов договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; також відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою позивача. Відповідно до п. 1.1.1.16 договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року, сторонами визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта клієнта та фінансовий телефон останнього, який проходить верифікацію з підтвердженням. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Отже, позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Для погашення кредиту позивач надав відповідачу інструменти, передбачені договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом відповідач зобов`язався сплатити пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов`язання; при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач також зобов`язався сплатити судовий штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.1.16 договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року визначено, що вказаний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Крім того, сторони договору визнали, що дія договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором кредиту б/н від 15 жовтня 2013 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконує, в результаті чого, станом на 14 травня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 117778,90 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву, просив застосувати строки позовної давності та відмовити у повному обсязі в задоволені вимог АК КБ «ПриватБанк», посилаючись на наступне. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. При цьому автоматично пролонговується не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. При цьому, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що строк погашення заборгованості за договором настав 15 жовтня 2014 року. Отже, з моменту прострочення сплати тіла кредиту - 15 жовтня 2014 року до моменту звернення банку з позовом - жовтень 2018 року сплив встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності. Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» подав суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Також зазначив, що договір про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів, а саме за умовами вказаного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці; картрахунки відкриті на невизначений строк. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. Так, договір про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року є чинним, а заперечення відповідача - необґрунтовані. Крім того, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місця та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 07.2017 року. Позивач же завернувся до суду з позовом 15 серпня 2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано. Одночасно з тим, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки, суд за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15 жовтня 2013 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9300,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи позивачу, щомісячно мінімально 7% від заборгованості, але не менше 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, а також оплачувати перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобов`язався сплатити проценти, що визначені в Тарифах та діють на дату нарахування; при непогашенні суми простроченого кредиту - сплатити пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Відповідно до п. 1.1.7.12 договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.42 договору про надання банківських послуг б/н від 15 жовтня 2013 року, передбачено, що дія цього договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед банком за договором, в тому числі овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором кредиту б/н від 15 жовтня 2013 року та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконує, в результаті чого станом на 14 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 117778,90 гривень з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 8793,22 гривень; -заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 108985,68 гривень, за період з 15 жовтня 2013 року до 02 жовтня 2017 року, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 15 жовтня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України або, що вказаний договір кредиту було розірвано між сторонами, припинено або визнано недійсним у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором б/н від 15 жовтня 2013 року, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд звертає увагу відповідача на відсутність підстав для застосування позовної давності, оскільки перебіг позовної давності починається з дня закінчення строку дії картки [PERSON] , який відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 30.1.0.0/2-20180817/303 від 06 грудня 2018 року визначений до останнього дня липня 2017 року, позовна заява подана позивачем 21 серпня 2018 року, отже загальний строк позовної давності не сплив. Відповідно до платіжного доручення № ВОТМ6В1QPS від 16 липня 2018 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1766,68 гривень. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved