Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь грошову суму у розмірі 99500,00 гривень, з яких: сума авансу у розмірі 34200,00 гривень, сума неустойки у розмірі 34200,00 гривень, сума оплати послуг агентства нерухомості у розмірі 17100,00 гривень, сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000,00 гривень; витрати на юридичну допомогу у розмірі 7000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до державного акту на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], відповідач є власником земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення 45 сесії 5 скликання Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області. 31 березня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про наміри, відповідно до умов якого сторони домовилися не пізніше 17:00 години 01 червня 2015 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачу за еквівалент 9,5 тисяч доларів США, що на час укладення договору складало суму у розмірі 222680,00 гривень. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач, в присутності свідків - представника агентства [PERSON] та своєї дружини [PERSON], передав відповідачу авансовий платіж в розмірі еквівалентному 1500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31 березня 2015 року складало суму в розмірі 34200,00 гривень. Відповідно до додатку до договору про наміри від 31 березня 2015 року, у разі невиконання взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, відповідач зобов'язався повернути позивачу платіж в розмірі 1500,00 доларів США та додатково сплатити неустойку, яка дорівнює сумі платежу в розмірі 1500,00 доларів США; виплатити агентству нерухомості суму еквівалентну 750,00 доларів США, що складає суму у розмірі 17100,00 гривень. Строк виконання договору про наміри від 31 березня 2015 року неодноразово подовжувався. За останньою домовленістю між сторонами, відповідач зобов'язався 15 серпня 2015 року о 14:00 годині прибути для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки до нотаріуса Коробової І.Т. за адресою: [ADDRESS], але в обумовлений час за вказаною адресою не з'явився. Позивач разом зі своєю дружиною направив на адресу відповідача лист, в якому просив останнього виконати договір про наміри до 10 вересня 2015 року або повернути авансовий платіж та неустойку відповідно до умов договору. Вказаний лист був отриманий відповідачем 28 серпня 2015 року та повністю проігнорований, відповідач відмовляється повернути позивачу отримані грошові кошти у добровільному порядку. Невиконання відповідачем договору про наміри завдало позивачу певні моральні страждання, створило для нього дискомфорт та нервове напруження, у зв'язку з цим позивач просить про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000,00 гривень. Також позивачем понесені витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги адвокатом у розмірі 7000,0 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діє на підставі нотаріально підписаної довіреності, підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, при цьому визнав відсутність письмового документу про отримання відповідачем від позивача грошових коштів і зазначив, що факт отримання грошових коштів зафіксований у пункті шостому договору про наміри від 31.03.2015 року. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечував, просив у позові відмовити та пояснив, що дійсно його довіритель 31 березня 2015 року підписав з позивачем договір про наміри продати частину належної йому земельної ділянки, але документи на земельну ділянку для оформлення угоди готові не були і відповідач уклав угоду з Агентством нерухомості «Харків-Ріелтер» на ексклюзивне обслуговування, в тому числі на оформлення документів необхідних для продажу земельної ділянки. Строк оформлення агентством документів відтерміновувався, тому строк укладення угоди купівлі-продажу земельної ділянки також відкладався і за вказаних обставин угода не була укладена не з вини відповідача, а з вини агентства нерухомості. Також вказав, що його довіритель грошових коштів від позивача не отримував, а авансовий платіж у розмірі 1500,00 доларів США., який позивач нібито сплатив за купівлю-продаж частини земельної ділянки переданий позивачем працівнику агентства нерухомості «Харків-Ріелтер» [PERSON] Грошові кошти рівно як і оригінали документів на земельну ділянку знаходяться в агентстві нерухомості. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення 45 сесії V скликання Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 26 серпня 2010 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] та видано на його ім'я державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], запис про реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 632515731003230 від 11 травня 2011 року. 31 березня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про наміри, відповідно до умов якого сторони письмово зафіксували наміри відносно подальшого укладення договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості - земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] на праві власності відповідачу; ціна за яку буде продано об'єкт нерухомості становить суму, яка еквівалентна 9,5 тисячам доларів США. Також сторони зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки та провести повний розрахунок в строк не пізніше 17:00 години 01 червня 2015 року у нотаріуса Коробової І.Т. за адресою: [ADDRESS]. З метою забезпечення взятих на себе зобов'язань, а саме реалізувати намір щодо укладення договору купівлі-продажу вищевказаного об'єкта нерухомості позивач в день підписання договору зобов'язався передати відповідачу авансовий платіж в розмірі суми, яка еквівалентна 1500,00 доларів США. Відповідно до додатку до договору про наміри від 31 березня 2015 року, який укладено між позивачем, відповідачем та [PERSON] - представником агентства нерухомості «Харків-Ріелтер» 31 березня 2015 року, з метою забезпечення інтересів сторін, відповідач передає на зберігання [PERSON] авансовий платіж у розмірі 1500,00 доларів США; у разі невиконання взятих на себе зобов'язань за договором про наміри від 31 березня 2015 року, відповідач зобов'язався повернути платіж в розмірі 1500,00 доларів США та додатково сплатити неустойку, яка дорівнює сумі платежу в розмірі 1500,00 доларів США; виплатити агентству нерухомості суму еквівалентну 750,00 доларів США. В якості доказів суду надані: договір про ексклюзивне обслуговування, укладений 29 квітня 2014 року між [PERSON] та Агенством нерухомості «Харків-Ріелтер», відповідно до умов якого спеціаліст агентства нерухомості «Харків-Ріелтер» [PERSON] зобов'язалася знайти покупця земельної ділянки, яка належала [PERSON] та організувати оформлення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості у нотаріальній конторі; письмова згода на продовження строку виконання договору про наміри від 31 березня 2015 року, укладена між [PERSON] та [PERSON] 27 травня 2015 року, відповідно до якої строк підписання договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] продовжено до 30 червня 2015 року; письмова згода на продовження строку виконання договору про наміри від 31 березня 2015 року, укладена між [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2015 року, відповідно до якої строк підписання договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] продовжено до 15 серпня 2015 року; свідоцтво приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коробкової І.Г. від 15 серпня 2015 року, реєстр № 1685, відповідно до якого [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], «15» серпня 2015 року о 14 годині 00 хвилин знаходився у приміщенні нотаріальної контори за адресою: [ADDRESS]; свідоцтво приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коробкової І.Г. від 15 серпня 2015 року, реєстр № 1687, відповідно до якого [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], «15» серпня 2015 року о 14 годині 00 хвилин знаходилась у приміщенні нотаріальної контори за адресою: [ADDRESS]. Також в якості доказів суду надано: копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача; копія паспорту громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я відповідача; копія паспорту громадянина України на імя [PERSON], лист [PERSON], [PERSON] від 25 серпня 2015 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу [PERSON]; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] укладений 18 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції місто Харків 18 серпня 2006 року, актовий запис № 887; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 204 від 26 березня 2014 року про зміну та впорядкування адрес об'єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова; витяг з додатку 1 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області «Про зміну та впорядкування адрес об'єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харко ва» № 204 від 26 березня 2014 року. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому відповідно до ст. 58 ЦПК України докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмета доказування і суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, при цьому якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової суми розмірі 34 200 гривень задоволенню не підлягає оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідач отримав від позивача вказану суму грошових коштів, при цьому враховує, що представник позивача у судовому засіданні визнав відсутність розписки про отримання відповідачем від його довірителя грошових коштів: як у національній валюті у розмірі 34 200 гривень так і еквіваленті 1500 доларів США, а представник відповідача заперечував факт вчинення передачі позивачем його довірителю грошових коштів. За відсутності письмових доказів на підтвердження отримання грошових коштів відповідачем, суд не приймає до уваги посилання представника позивача, що підписанням договору про наміри відповідач підтвердив отримання ним від позивача грошових коштів і відноситься до них критично, оскільки пункт шостий вказаного договору містить умову, що в день підписання даного договору покупець вносить продавцю авансовий платіж у певній сумі, і не містить жодного пункту про підтвердження, що передача грошових коштів - відбулась. Не підтверджує факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів і відомості про передачу відповідачем грошових коштів на зберігання третій особі, рівно як і посилання позивача у позові, що грошові кошти передані в присутності свідків. За недоведеністю отримання відповідачем від позивача грошових коштів, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про стягнення грошової суми у розмірі 34 200 гривень і зазначає, що за вказаних обставин для правильного вирішення справи не має суттєвого значення чи є вказана сума авансом. Оскільки судом відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення грошової суми, тому не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача: суми неустойки, суми моральної шкоди, суми оплати послуг агентства нерухомості, суми оплати витрат на юридичну допомогу, як похідні від вимоги про стягнення грошової суми, при цьому також враховує, що позивач не надав доказів на підтвердження, що він оплатив послуги агентства нерухомості у розмірі 17100 грн., і не надав розрахунків витрат часу, витраченого юристом на правову допомогу та доказів на підтвердження наданих юридичних послуг. При розгляді справи, суд не приймає до уваги докази і обставини, що не мають значення для правильного вирішення справи, справу розглядає в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів, тому за вищевикладеним повністю відмовляє позивачу в задоволенні вимог за їх недоведеністю і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed