Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де, підписавши Анкету-заяву №\~б/н від 23.08.2019 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 11000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак позичальник грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями не надав. Сума заборгованості [PERSON] , станом на 14.12.2020 року, становить 12000,89 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №\~б/н від 23.08.2019 року в розмірі 12000,89 грн., а також 2270,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 09.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, раніше надав письмовий відзив на позовну заяву, де зазначив про погашення заборгованості за кредитним договором від 23.08.2019 року у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.08.2019 року, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] , [INFO] , звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав Анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16-18,39-40). Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом у заяві (а.с.16). Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу кредитний рахунок, встановивши кредитний ліміт (а.с.14-15) та надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку [PERSON] (а.с.11-13), однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки сплачена не була. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.08.2019 року, сума боргу [PERSON] , станом на 14.12.2020 року, становить 12000,89 грн., з них заборгованість: по тілу кредита 11351,04 грн.; за простроченими відсотками 649,85 грн. (а.с.9-10). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості 03.02.2021 року. Разом з тим, згідно копій квитанцій, представлених відповідачем (а.с.57-60), та Виписки про рух грошових коштів по рахунку [PERSON] , наданої представником позивача 19.03.2021 року, станом на 26.02.2021 року заборгованість по кредитному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] була сплачена (погашена) у повному обсязі. За правилом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Разом з тим, логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року (справа №456/647/18, провадження №61-2018св19) та постанові від 13.05.2020 року (справа № 686/20582/19-ц, провадження №61-1807св20). Таким чином, зважаючи на викладене, оскільки заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 23.08.2019 року, станом на час розгляду справи, була сплачена (погашена) боржником [PERSON] у повному обсязі, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed