Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 27.06.2009 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 469. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Відповідач фактично утворила нову сім`ю, якою опікується. Позивач зазначає, що збереження шлюбу неможливо та суперечить його інтересам. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 14.06.2021 провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, проте не погодилась з формулюванням підстав для розірвання шлюбу, викладених позивачем у позовній заяві, зазначивши, що ніякої фактично утвореної сім`ї в неї немає, фактично до 17.05.2021 вона проживала разом з чоловіком та сином, а з 17.05.2021 проживає у своєї сестри, про що зазначила у письмовій заяві. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27.06.2009 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 469 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони з 17.05.2021 шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявила. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved