overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснила, що 15 липня 2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем та ігнорування налагодження сімейних відносин. З 2007 року вона з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно протягом тривалого часу вони спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснила, що 27 травня 2005 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем та ігнорування налагодження сімейних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями і з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко була їх спільна дитина. Таким чином, вже близько чотирьох років вона з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити та на підставі ст. 113 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно протягом тривалого часу вони спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. При цьому, відповідно до положень ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснила, що 30 серпня 2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. При цьому, оскільки вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1998 року, у них [INFO] року народилась донька - [PERSON]. Разом з тим, не зважаючи на те, що з початку спільного проживання відповідач ставився до позивача з повагою, спільне життя у неї з ним не склалось через втрату почуття любові та поваги один до одного. В останній час спільного проживання їх з відповідачем погляди стали взаємно протилежними, а тому вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства та вже майже три роки проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Позивач в судовому засіданні пояснила, що 11 січня 2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями і тому з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, постійно спричиняє позивачу та їх дитині душевні страждання, застосовував до позивача фізичне насильство. Вже приблизно рік вони з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних відносин та припинили вести спільне господарство. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем позивач не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходять взаєморозуміння по жодному питанню, які виникають в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарство та не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Позивач в судовому засіданні пояснила, що 17 жовтня 2009 року вона уклала шлюб із відповідачем. Проте, спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями і тому з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Крім того, відповідач вів аморальний спосіб життя, зокрема, зловживав спиртними напоями і не бажав розуміти сутності проблем, які виникали у їхній сім'ї. З початку 2011 року вони з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем позивач не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 11). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходять взаєморозуміння по жодному питанню, які виникають в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 1990 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим останні два роки вони з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Крім того, у відповідача вже є інша сім'я. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем позивач не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно протягом тривалого часу вони спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та проживають окремо. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 березня 1990 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви та пояснень наданих відповідачем в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 1999 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось із-за несумісності характерів та діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим час від часу між ними виникали сварки. З кінця 2012 року вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно протягом тривалого часу вони спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, що підтверджується тим, що він проживає і працює в Києві, а позивач постійно проживає в Сінгапурі. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень наданих в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснив, що 09 вересня 1989 року він уклав шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через нерозуміння одне одного та відсутність спільних інтересів. Вже тривалий час він з відповідачем не підтримує сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем він не збирається, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, щодо задоволення позову не заперечувала та пояснила, що дійсно протягом тривалого часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1989 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають двох доньок - повнолітню [PERSON], [INFO], та неповнолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про народження [PERSON] [NUMBER] та [PERSON] [NUMBER] (а.с. 5, 6). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснив, що 21 жовтня 1980 року він уклав шлюб із відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки та конфлікти по всіх питаннях стосовно сімейного життя, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. З березня 2005 року вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем він не збирається, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала та пояснила, що дійсно протягом тривалого часу вони спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та проживають окремо. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1980 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] (а.с. 16). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved