Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 25.10.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір №93548105000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 42639,59 грн. для особистих потреб зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28%, з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.10.2021 року. 28.02.2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №109, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним Договором, що був укладений між Банком та відповідачем [PERSON] , у зв`язку з чим позивач набув права вимоги за ним. Станом на 30.07.2019 року [PERSON] своєчасно не повертає Банку кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, у зв`язку з чим його заборгованість становить в розмірі 76097,95 грн. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №93548105000 від 25.10.2016 року в розмірі 76097,95 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою від 25.09.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу двічі направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 20.01.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір № 93548105000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с. 7-9). Відповідно до п.п. 3.1- 3.11 Договору ПАТ «УкрСиббанк» надало відповідачу кредит у розмірі 42639,59 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 25.10.2020 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 28%. 24.02.2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №93548105000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 25.10.2016 року, якою змінено кінцевий термін повернення кредиту до 25.10.2021 року та графік платежів викладено в новій редакції (а.с. 14-15, 16-17). 28.02.2018 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №109. Згідно договору факторингу №109 від 28.02.2018 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно вимоги і до [PERSON] (а.с. 22-26, 27, 28). В порушення вимог договору, [PERSON] не виконав свої зобов`язання припинив вносити платежі, передбачені умовами договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором. Станом на 30.07.2019 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 76097,95 грн., з яких: 40506,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11491,28 грн. - заборгованість за відсотками; 24100,47 грн. - заборгованість за комісією. 24.07.2019 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на адресу [PERSON] було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка останнім залишена без задоволення (а.с. 31-32, 33, 34-36). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за договором, [PERSON] порушує зобов`язання. Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також заборгованість за комісією. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Згідно ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17 провадження №14-131цс19). Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1921,000 гривень.

Outcome: approved