Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів на його користь солідарно 12086 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) гривень 62 коп. та сплачених судових витрат в розмірі 487,20 грн., у рівних частинах, з кожного. З позовної заяви, вбачається, що між позивачем та відповідачем 06.12.2013 року укладено договір № 482, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4400,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою 48 % річних за користуванні кредитом. 06 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких вони зобов'язались нести солідарну відповідальність по поверненню кредиту та відсотків відповідача [PERSON]. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 8800,00 грн. Відповідач, своєчасно, не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та відсотками за користування кредитом. Станом на 16.09.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 12086,62 грн., яка складається з наступного: - 8800,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 3286,62 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав КС «Центр-Кредит», через що, той вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити в його відсутність (а.с. 26). Відповідачі в судове засідання з'явились, позовні вимоги визнали в повному обсязі, суду пояснили, що у зв'язку з виниклими життєвими обставинами вчасно погасити кредит не мають можливості. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, за наступних підстав. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст. у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інше фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності з п. 3.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною цього договору. У відповідності з п. 5.4.3. Договору кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності затримання сплати позичальником частини кредиту або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. В суді встановлено, що дійсно 06.12.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 418, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-6). Крім того 06.12.2014 року між позивачем та поручителями укладені договори поруки (а.с. 12-13). Кредит та відсотки на кредит мали сплачуватись згідно графіка розрахунків (а.с. 6). Станом на 19.09.2014 року заборгованість склала 8800,00 грн. основної суми кредиту та 3286, 62 грн. відсотків, а всього 12086,62 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) гривень 62 коп. (а.с. 8). Таким чином в суді було встановлено, що відповідач дійсно отримав у відповідача кредит, належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором від чого виникла прострочена заборгованість, згідно Договору позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом, такі ж вимоги стосуються і поручителів, а тому вимоги позивача базуються на законі і підлягають повному задоволенню. Позивач у своїй позовній заяві вимагає стягнення 487,20 коп., сплаченого на користь держави судового збору, але на підтвердження цього надав суду квитанцію про сплату 243,60 грн. судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, пояснень про вищезазначену вимогу не надав, а тому суд вважає зазначену суму в 487,20 грн. помилковою, і стягнення повинно здійснюватись у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved