Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить транспортний засіб Seat Altea, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2017 року [PERSON] визнано винною у тому, що вона 23.12.2016 року о 08.40 год. в м. Херсоні по вул. 49 ХГД, керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Покришева, у порушення вимог п. 16.11. ПДР, не надала переваги в русі транспортному засобу Seat Altea, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла з ним зіткнення, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Позивач звернувся до страховика із письмовим повідомленням про настання страхової події. Згідно висновку №Вэ-11 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Seat Altea, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 222878,54 грн., вартість матеріальної шкоди складає 104742,49 грн. ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» виплачено на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 86785,41 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 17957,08 грн. Крім того, витрати позивача, повязані з ДТП становлять 4986,80 грн. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 7000 грн.\~\~\~\~\~ У звязку з викладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 17957,08 грн. в рахунок відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4986,80 в рахунок відшкодування витрат позивача, понесених у звязку з пошкодженням транспортного засобу Seat Altea, реєстраційний номер [NUMBER] у дорожньо-транспортній пригоді від 23.12.2016 року, а саме, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, евакуацію транспортного засобу, розбирання/збирання автомобіля під час огляду експертом, зберігання на стоянці; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.07.2017 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2018 року розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 03.04.2018 року, але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.12.2016 року о 08.40 год. в м. Херсоні по вул. 49 ХГД, [PERSON], керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н. [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Покришева, у порушення вимог п.п.16.11. ПДР, не надала переваги в русі транспортному засобу Seat Altea, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла з ним зіткнення, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №560369. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON] ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 86785,41 грн.\~ Відповідно до висновку №Вэ-411 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу від 19.01.2017 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження 23.12.2016 року в результаті ДТП складає 104742,49 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 17957,08 грн. (104742,49 грн. 86785,41 грн.). [PERSON] сплачено за проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості в сумі 954,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 15 від 16.01.2017 року.\~ Крім того, за проведення евакуації транспортного засобу Seat Altea, д.н. [NUMBER], [PERSON] сплатив 450,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 23-12 від 23.12.2016 року та за послуги евакуатора по м. Херсон 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11-01 від 11.01.2017 року. Витрати [PERSON], повязані з оплатою послуг станції технічного обслуговування по розбиранню/збиранню транспортного засобу під час проведення огляду експертом складають 982,80 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № ЧП-К-000000000000056 від 11.01.2017 року та за послугу за стоянку автомобіля складають 1600,00 грн., що підтверджується квитанцією №024410 за період з 23.12.2017 року по 31.05.2017 року. Таким чином, витрати, які були понесені позивачем [PERSON] внаслідок пошкодження транспортного засобу складають 4986,80 грн. (954,00 грн. + 450,00 грн. + 1000,00 грн. + 982,80 грн. + 1600,00 грн.)\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В п.9 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187 ЦК).\~ Відповідно до ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що шкоду, завдану позивачу, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останнього, а тому має нести відповідальність незалежно від доведеності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 3000,00 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2240,00 грн. Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial