Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 12.05.2007 року в Жовківському відділі РАЦС. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Певний час вони проживали в батьків відповідачки, а надалі вони розійшлись, стали проживати окремо оскільки він не міг знайти з нею спільних інтересів, не міг знайти роботу за місцем проживання і вимушений був знову повернутися до попереднього місця проживання, що знаходиться в Польщі, де фактично і проживає. Маючи намір на збереження сім'ї вони народили другу дитину, але, як виявилось, стосунки між ними не налагодились. Зважаючи на те, що вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків тривалий час, понад 6 років, лише іноді бачились, що посилило холодність між ними. Вони дійшли до висновку, що сімя їхня розпалась остаточно, він не бажає вже перебувати в шлюбі з відповідачкою, оскільки в нього є інша жінка, з якою він фактично проживає. У звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, однак в позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявився, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 12.05.2007 року в Жовківському відділі РАЦС , актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 058815. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків тривалий час, понад 6 років, лише іноді бачились, що посилило холодність між ними. Вони дійшли до висновку, що сімя їхня розпалась остаточно, поизвач не бажає вже перебувати в шлюбі з відповідачкою, оскільки в нього є інша жінка, з якою він фактично проживає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивача вбачається, що він остаточно визначився та збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 20.11.2015 року вбачається, що вона позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка свого відношення до зміни прізвище після розірвання шлюбу не висловила, а тому, суд прийшов до переконання, що їй після розірвання шлюбу слід залишити теперішнє прізвище Миколайчук. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved