Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики в сумі 103 000 грн., вказавши, що 13.03.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальникові [PERSON] позику в розмірі 100 000 гривень, яку останній зобов`язувався повернути до 01.09.2018 року. Також, на підставі укладеного договору позики, відповідачем [PERSON] була підписана розписка про отримання коштів від [PERSON] у розмірі 100\~000 гривень. Так як,\~вище зазначенні\~умови договору\~позики відповідачем\~ [PERSON] \~не виконані,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~грошові кошти\~в розмірі\~100\~000\~гривень та 3\~000 (Три тисячі) гривень 00 копійок 3 відсотка річних від простроченої суми. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Попович О. О. позовні вимоги підтримали, та просили задовольнити з підстав викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору. Судом встановлено, що 13.03.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого позикодавець надав позичальникові позику в розмірі 100\~000 гривень, яку останній зобов`язувався повернути до 01.09.2018. Крім того,\~на підставі\~укладеного договору\~позики відповідачем\~ [PERSON] \~не виконані,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~грошові кошти\~в розмірі\~100\~000\~гривень та 3\~000 (Три тисячі) гривень 00 копійок 3 відсотка річних від простроченої суми. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики від 13.03.2018 року, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 100\~000 гривень, однак після встановленої дати не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що умови договору відповідач було порушено, оскільки у встановлений договором строк він не повернув кошти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до\~ст.141 ЦПК\~слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved