Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2012р. по у цивільній справі №435/586/12, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], 30.07.2005р., шляхом їх зменшення з 1/4 до 1/7 частки від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; змінити розмір аліментів, стягуваних судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 18.10.2017р. по цивільній справі №214/5308/17, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, сина [PERSON], 28.11.2016р.н., шляхом їх зменшення з 1/4 до 1/7 частки від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON], щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з нього щомісячно стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу (заробітку) на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Водночас, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2018р. з нього на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати у звязку із проходженням лікуванням у медичному закладі доньки [PERSON], у сумі 4693 грн. Окрім того, на його утриманні перебуває дружина [PERSON], яка знаходиться у відпустці по огляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та його батько, [PERSON], який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги через необхідність дорогого, тривалого та складного лікування. Таким чином, позивач вважає, що змінився його матеріальний стан, оскільки розмір відрахувань став значно вищим, а розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей перестав відповідати вимогам розумності та справедливості, і став надмірним, що підтверджується довідкою ДВС про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Вважає здійснення відрахувань з його заробітної плати в розмірі 50% в рахунок сплати аліментів на утримання дітей (з урахуванням рішення про стягнення додаткових витрат) суперечить діючому законодавству України, у звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. 05 жовтня 2018 року від представника позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає, що позов не обґрунтований, не законний, а тому є таким, що не підлягає задоволенню. Однак, як вбачається з ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 09 липня 2018 року, відповідачеві встановлено пятнадцятиденний строк. З дня вручення ухвали, для подання відзиву на позов , а також розяснено. Що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалам ( ч. 8 ст. 187 ЦПК України). З протоколу судового засідання вбачається, що представник позивача [PERSON] в судвоому4 засіданні заявив клопотання про надання йому часу ознайомлення з матеріалами справи. Вищезазначене клопотання задоволено, та судом оголошено перерву в судовому засіданні до 14-30 години 17.09.2018 року. Проте представник відповідача надав до суду відзив лише 05.10.2018 року, тобто з пропуском строків встановлених судом. 02.11.2018 року позивачем [PERSON] надано до суду відповідь на відзив, згідно якої останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не зявися, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] до зали судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання, також не зявилась, просила суд проводити справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в\~задоволенні позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась 30 липня 2005 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 28 листопада 2016 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). У відповідності до виконавчого листа від 27 лютого 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7). Відповідно до судового наказу від 18.10.2017р. виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 28.11.2016р.н., у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8). Згідно рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 02.02.2018р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати у звязку з проходженням лікування у медичному закладі дитини [PERSON], 30.07.2005р.н., у сумі 4693 грн. (а.с.9). У відповідності до свідоцтва про шлюб, 23 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Дениско), актовий запис №1039 (а.с.13). Згідно довідки про заробітну плату і про доходи з 01.12.2017р. по 31.05.2018р. [PERSON], який працює в ПАТ КБ «ПриватБанк», нараховано (зарплата, премії, допомоги по лікарняним листам та інші нарахування) в сумі 75933,31 грн., з яких утримано аліменти в розмірі 30\~563,20 грн. (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 29 червня 1984 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно висновку міждисциплінарної онкологічної конференції від травня 2018 року, [PERSON] встановлено діагноз: «Низкодифференцированная аденокарцинома интестинального типа тела желудка и кардинального отдела желудка, сТ2-3N1MxG3. Отсутствие оверэкспресии Her2/neu» (а.с.17). У відповідності до листа начальника Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровської області від 07.06.2018р. на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №32700467 з примусового виконання виконавчого листа №435/586/12, 2/435/1124/2012 від 27.08.2012р. виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів на користь [PERSON] Борг станом на 01.06.2018р. складає 7499,03 грн. (а.с.18). Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ПАТ КБ «ПриватБанк» відносно [PERSON] за постановою від 16.11.2017р. №ВП 5506378, виданої за виконавчим документом 2н/214/551/17, за період з 01.09.2017р. по 28.02.2018р. з нарахованої заробітної плати та інші доходів [PERSON] було утримано 25% на сплату аліментів (а.с.19). Згідно принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. На дані правовідносини поширюються норми ч.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з розясненнями, що містяться в п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем не доведено, що відбулись зміни матеріального або сімейного стану, чи наявні будь-яких інших обставини, які б беззаперечно свідчили про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Посилання позивача на те, що змінився його матеріальний стан, так як розмір відрахувань став значно вищим, а розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей перестав відповідати вимогам розумності та справедливості, і став надмірним, оскільки на його утриманні перебуває дружина [PERSON], яка знаходиться у відпустці по огляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та його батько, [PERSON], який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги через необхідність дорогого, тривалого та складного лікування, не може бути прийнята судом як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем на підтвердження даного посилання не надано належних та допустимих доказів. Наданий позивачем висновок міждисциплінарної онкологічної конференції від травня 2018 року відносно [PERSON] (а.с.17), свідоцтво про шлюб та народження сина [PERSON] (а.с.13,15) не доводять обставину перебування на його утриманні батька, дружини та погіршення його матеріального становища. Відповідно до\~ст. 128 КЗпП України\~та\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником\~\~у\~\~всякому разі\~\~повинно\~\~бути збережено\~\~п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно довідки про доходи [PERSON] сума доходу останнього за травень 2018 року становить 13886,96 грн. Загальна сума аліментів яка стягується в даному місяці - 5589,51 грн., що не перевищує граничний розмір відрахувань із заробітної плати (а.с.14). Посилання позивач, як на підставу задоволення позовних вимог наявність рішення суду від 02 лютого 2018 року про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини, суд не приймає до уваги оскільки, визнаючи позовні вимоги частково, останній усвідомлював та розумів про наявність у нього аліментних зобовязань на утримання двох неповнолітніх дітей в загальному розмірі 50% від усіх доходів, Тому, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.20218 року не можна визнати тією обставиною, яка призвела до суттєвої зміни матеріального стану платника аліментів, оскільки такі зміни відбулися за його погодженням. Твердження позивач, що в нього погіршився стан здоров'я, не знайшло свого підтвердження та спростовується матеріалами справи. Надане позивачем висновок міждисциплінарної онкологічної конференції від 21 травня 2018 року, не може бути визнане доказам на підтвердження погіршення стану здоров'я відповідача, оскільки не відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України. Так, відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який занадиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Отже,\~допустимість доказів\~означає,\~що у\~випадках,\~передбачених нормами\~матеріального права,\~певні обставини\~повинні або\~не можуть\~підтверджуватися певними\~засобами доказування. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed