Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, в остаточному варіанті просить суд: 1. Стягнути з відповідача на користь позивача депозитні кошти у сумі 30 480,88 доларів США; 2. Стягнути з відповідача на користь позивача 7000 грн. моральної шкоди; 3. Стягнути з відповідача на користь позивача 40 889,49 грн. - збитки у вигляді упущеної позивачем вигоди; 4. Стягнути з відповідача на користь позивача 95,00 грн. матеріальної шкоди. 5. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати: судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 14.05.2014р. між ним та відповідачем укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 791954/2014, за яким відповідач відкрив позивачу вкладний рахунок, а позивач розмістив на вкладному рахунку 36 000 доларів США строком на один місяць, на умовах щомісячної виплати банком позивачу 12 процентів річних. Звернувшись до відповідача після закінчення строку дії договору із вимогою повернути банківський вклад, він отримав відмову відповідача, що змусило його звернутися до суду. Так як станом на 31.10.2014р. сума неповернутого відповідачем банківського вкладу складає 30 480,88 доларів США, просить суд стягнути з відповідача вказану суму, разом із завданою йому відповідачем моральною шкодою та упущеною вигодою. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» N 2121-III від 07.12.2000р., вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно наданого позивачем примірника Договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 791954/2014, та копії Меморіального ордеру № 558833 від 14.05.2014р., 14.05.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 791954/2014, за яким позивач розмістив в банку відповідача строковий вклад у розмірі 36 000 доларів США строком на один місяць з дня укладання договору та з щомісячною виплатою процентів, для чого відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок № [NUMBER]. Як зазначає позивач, звернувшись до відповідача зі спливом встановленого вищевказаним договором строку із вимогою повернути суму строкового вкладу у розмірі 36 000 доларів США, він отримав усну відмову у повернені коштів, що змусило його звернутися до суду. Згідно Виписки про рух коштів на рахунку позивача № [NUMBER] за період з 01.10.2014р. по 03.11.2014р., станом на 03.11.2014р. на вказаному рахунку позивача знаходиться 30 480,88 доларів США. З наведеного суд вбачає, що, зі спливом встановленого вищевказаним договором строку відповідач суму вкладу у розмірі 36 000 доларів США позивачу не повернув. При цьому, вказану суму після встановленого договором строку повертав частково, через що станом на час звернення позивача до суду сума вкладу на рахунку позивача складає 30 480,88 доларів США. Вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем умов Договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 791954/2014, укладеного 14.05.2014р. з позивачем, що, в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача вказаної суми на користь позивача. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн. моральної шкоди - суд дійшов наступного висновку. Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладеним між сторонами договором про вклад відшкодування моральної шкоди не передбачено. Так само не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі невиконання банком зобов'язань за договором про вклад і Цивільним кодексом України або будь-яким іншим законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн. моральної шкоди є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 40 889,49 грн. упущеної позивачем вигоди - суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. З зазначених норм вбачається, що обов'язок доказування розміру понесених збитків покладається на позивача. При цьому, умовою відшкодування збитків (в тому числі і втраченої вигоди) являється їх наявність; протиправні дії особи, що завдала збитки та причинний зв'язок між протиправною поведінкою винної особи та завданими збитками. Згідно зі ст.22 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. В обгрунтування вказаних позовних вимог позивач посилається на те, що своїми протиправними діями відповідач завдав йому збитків у вигляді не отриманого ним прибутку по процентах з банківського річного депозиту, які він міг би отримати, якщо б відповідач повернув йому суму вкладу і він міг би покласти зазначені кошти на депозит до ПАТ «Альфабанк». На підтвердження зазначеного позивач надав суду довідку ПАТ «Альфабанк» про перелік процентних ставок у ПАТ «Альфабанк». Дослідивши наданий позивачем на підтвердження вказаних позовних вимог письмовий доказ - довідку ПАТ «Альфабанк», суд дійшов висновку, що вказана довідка не є належним та допустимим у розумінні ст.58 ЦПК України доказом, що підтверджує факт завдання збитків позивачу відповідачем. На підставі зазначеного, та, враховуючи, що, відповідно до ст.60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача завданих позивачу збитків задоволенню не підлягають через недоведеність позивачем факту існування відповідних збитків. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 95,00 грн. матеріальної шкоди - суд дійшов наступного висновку. В обґрунтування вказаних позовних вимог позивачем надано суду ксерокопії квитків маршрутного таксі, в яких не зазначено маршрут міського транспорту, що, в свою чергу позбавляє суд можливості визначити призначення вказаних квитків, та факт їх використання позивачем саме на поїздки до відповідача. Враховуючи, що, відповідно до ст.60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 95,00 грн. матеріальної шкоди вважає необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Разом з цим, враховуючи положення ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім, та документально підтверджених судових витрат у розмірі: 243,60 грн. судового збору, та 300 грн. витрат на правову допомогу. Таким чином, враховуючи те, що, згідно вимог чинного законодавства та умов договору банківського вкладу банк повинен виплачувати особі депозит у строк, визначений договором; у повному обсязі, з урахуванням відсотків, а також у тій валюті, в якій гроші були внесені на депозитний рахунок, суд,

Outcome: partial