Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачкою по справі він перебуває в шлюбі з 23.10.1993 року зареєстрованому у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1713, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилався на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, виникали сварки на побутовому грунті з будь-яких причин, які призвели до повної втрати любові та поваги один до одного, в зв`язку з чим спільне життя стало неможливим. З 2017 року він із відповідачкою спільно не проживає, сумісного господарства не веде, з цього часу не зустрічались, жодних стосунків не підтримують, контакти один з одним втратили. Зазначив, що відповідачка розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи вважається повідомленою належним чином, у тому числі шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному вебресурсі судової влади, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.10.1993 року у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1713, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину 1994 р.н., яка є повнолітньою. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved