Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей Суворовської районної у місті Херсоні ради з жовтня 2017 року перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина позбавлена батьківського піклування, та яка проживає у складних життєвих обставинах. Фактично неповнолітній проживає разом з [PERSON] , [INFO]. за адресою: [ADDRESS] . Матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , постійного житла не має, проживає на орендованих квартирах, які кілька разів змінювала. Остання відома адреса проживання: [ADDRESS] . Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Від громадянки [PERSON] та інших громадян до служби у справах дітей постійно надходили скарги щодо способу життя [PERSON] , а саме: не займається утриманням та вихованням сина, зловживає алкогольними напоями, постійної роботи немає, постійного житла не має, змінила декілька квартир, поводить себе нахабно, пиячить. З вересня 2017 року неодноразово запрошувалась до служби у справах дітей, де з нею проводились профілактичні бесіди, проводилися виходи за місцем проживання, було наголошено про необхідність влаштування на роботу та пролікуватися від алкогольної залежності, але до порад спеціалістів служби у справах дітей, [PERSON] , не прислухається, з її боку не спостерігається жодного виправлення. Крім того, відповідач запрошувалася на засідання комісії, де було розглянуто питання про неналежне виконання [PERSON] , батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина, останню було зобов`язано офіційно зареєструвати свою трудову діяльність, належно та сумлінно виконувати батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої дитини, але позитивних результатів досягнуто не було. Відповідач і надалі продовжувала вести аморальний спосіб життя, пиячити, сином не опікувалася, не доглядала та не утримувала матеріально. Крім того, зазначили, що остання неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.184 КУпАП. З січня 2019 року та до кінця вересня 2019 року, неповнолітній [PERSON] проживав у [PERSON] , яка є сторонньою людиною, має похилий, пенсійний вік, проблеми зі здоров`ям та зазначає, що за станом здоров`я вже не здатна забезпечити тринадцятирічну дитину необхідними умовами для повноцінного розвитку та життя. З слів [PERSON] , мати взагалі не з`являлася, їй не телефонувала, матеріально малолітнього не утримує. Безконтрольна дитина почала перебувати на вулиці у пізній час без супроводу дорослих. Тобто з викладеного вбачається, що [PERSON] , фактично самоусунулася від виховання власного сина, не піклується про нього не турбується його здоровям. З урахуванням вищевикладеного просять позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь фізичної особи яка в подальшому буде утримувати дитину, щомісячно з моменту звернення та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Надала згоду на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом строк, про причину неявки суд не сповістила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження видане 04.07.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції актовий запис №230, батьками є [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується наданим до матеріалів справи відповідним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 27.10.2017 року неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З наявних в матеріалах справи заяв вбачається, що відповідач [PERSON] , неповноліттнім сином не опікується, матеріально дитину не утримує, його здоров`ям, навчанням, захопленням не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, пиячить,постійної роботи немає, постійного житла не має, про що також свідчать численні скарги, які надходять до служби у справах дітей від сусідів та інших громадян. З вересня 2017 року мати неодноразово запрошувалась до служби у справах дітей, де з нею проводились профілактичні бесіди, проводилися виходи за місцем проживання, було наголошено про необхідність влаштування на роботу та пролікуватися від алкогольної залежності, але до порад спеціалістів служби у справах дітей, як було з`ясовано, вона не прислухається, з її боку не спостерігається жодного виправлення. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася 01.03.2018 року, було розглянуто питання про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків у відношенні її малолітнього сина, [PERSON] . Матері було роз`яснено, що у зв`язку зі скаргами громадян на недбале виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина та зловживання алкогольними напоями, малолітнього було поставлено на облік. Комісія зобов`язала матір офіційно зареєструвати свою трудову діяльність, належно та сумлінно виконувати батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дитини, але позитивних результатів не вбачається. Крім того, матеріалами встановлено, що останнім часом неповнолітній [PERSON] проживав за адресою : [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 20.09.2019 року встановлено що житло розміщене на першому поверсі є три кімнати кухня коридор, ванна кімната, в будинку чисто світло газо-водопостачання в наявності, дитина проживає разом з бабусею [PERSON] , в одній кімнаті, остання пояснила, що не має змоги його утримувати та піклуватися про нього в силу похилого віку та стану свого здоров`я. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 17.05.2018 року гр. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до листа № 13679 від 25.09.2019 року Херсонського відділу Головного управління національної поліції, встановлено, що громадянка [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності 08.02.2019 року за ч.1,ч.2, ст.184 КУпАП. На сьогоднішній день мати самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, утриманням та вихованням дитини не займається, взагалі залишила його на громадянку [PERSON] , на телефонні дзвінки спеціалістів служби у справах дітей не відповідає, будь-яких зустрічей категорично уникає. 25.09.2019 року малолітнього [PERSON] було влаштовано до КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де він перебуває по теперішній час на повному державному утриманні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулася 04.10.2019 року, розглядалося питання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільність подання позову про позбавлення її батьківських прав та підготовки висновку органу опіки та піклування до Херсонського міського суду про доцільність позбавлення її батьківських прав, матір було повідомлено про те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини буде розглядатися зазначене питання. Однак з невідомих причин вона не з`явилася. Така поведінка відповідача до малолітнього сина не обумовлена ніякими поважними причинами та свідчить про свідоме ухилення від виконання нею своїх батьківських обов`язків, Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З висновку Суворовської районної у м. Херсоні - ради орган опіки та піклування від 11.10.2019 року №124, вбачається що органи опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , оскільки остання не виконує батьківські обов`язки, по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини . Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Враховуючи, зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, якими підтверджується свідоме ухилення відповідачів від виконання обов`язків по вихованню дитини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене вище, матеріальне становище та потреби дитини, працездатний вік матері, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття на користь особи яка буде утримувати дитину Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідач в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі по 1536,80 грн., за вимогу немайнового та майнового характеру. На підстави викладеного вище, ст. ст. 150, 164, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved