overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд скасувати арешт накладений на автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER], що був накладений постановою Першого Приморського Відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 25.11.2010 року. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представника відповідача та третьої особи до судового засідання не з'явились, сповіщались належним чином, причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» до позивачем було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання умов якого було укладено договір застави автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Першого Приморського Відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 25.11.2010 року було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-7904/10 від 22.10.2010 року виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 831 890,34 грн., зазначеною постановою також було накладено арешт на автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою державного виконавця від 27.06.2012 року було повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-7904/10 від 22.10.2010 року, так як стягував не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Згідно ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] упущену вигоду на загальну суму 1340,80 грн. (одна тисяча триста сорок гривень 80 коп.). У судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі сталася ДТП, винуватцем якої визнано згідно Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2013 року по справі № 522/21647/13-п [PERSON]. Внаслідок даної ДТП відбулася затримка руху трамваїв - маршрутів № 18, 19 з 12 год. 20 хв. по 12 год. 48 хв., про що складений відповідний Акт про затримку руху. В результаті даної затримки підприємству КП «Одесміськелектротранс» нанесена шкода у виді недоотриманих доходів на суму 1340,80 грн. (одна тисяча триста сорок гривень 80 коп.), що підтверджується відповідною калькуляцією. На сьогоднішній, день КП «Одесміськелектротранс» знаходиться у важкому матеріальному становищі. КП «Одесміськелектротранс» є стратегічним транспортним підприємством, яке виконує важливі соціальні функції, перевозить значну кількість пільговик категорій пасажирів. До того ж, підприємство фінансується за рахунок державного та місцевого бюджетів і власні кошти підприємства не покривають виникаючі збитки. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До складу шкоди також включаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана одній особг з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того відповідно до п.4 ч.2 ст.13 Закону України «Про міський електротранспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові електротранспорту. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути на користь Мирнопільського геріатричного будинку-інтернату Департаменту соціального захисту населення Одеської облдержадміністрації з відповідача суму заборгованості у розмірі 1 376,86 гривень. У судовому засіданні представник позивача не з'явився. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір тимчасового перебування у геріатричному будинку-інтернаті. Відповідно до умов договору відповідач прийняв на себе зобов'язання, відповідно до яких зобов'язався відшкодовувати 100% витрат з надання медично-соціальних послуг за час знаходження його батька [PERSON] у Мирнопільському геріатричному будинку-інтернаті. Мирнопільський геріатричний будинок-інтернат свої зобов'язання за договором тимчасового перебування у геріатричному будинку-інтернаті виконав. Відповідач ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань. Недоплата відповідача відповідно до договору від 28 травня 2012 року складає 1 376,80 грн. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №65. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2014 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони припинили подружні стосунки, не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Сторони втратили одне до одного почуття любові та взаємоповаги, шлюб між сторонами існує лише формально. Позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнала і не заперечує проти його задоволення. Визнала обставини, якими позивач обґрунтував позовні вимоги. Пояснила, що має намір створити іншу сім'ю, а відтак відновлення подружніх стосунків з позивачем вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01 березня 2014 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 жовтня 2000 року доводиться та обставина, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Крім цього, враховуючи обставини, які стали підставою для розірвання шлюбу, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для неповнолітньої дитини сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом Черкаської міської ради про визнання причин пропуску поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,вказуючи ,що [INFO] р. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями після матері є він та його батько - [PERSON], 1947 р.н..Батько, [PERSON], до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, проте у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з 1/3 та 1/6 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких 1/3 він отримав в процесі приватизації, а 1/6 у вигляді спадщини після смерті його дружини [PERSON].У встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті мого батька звернутися не зміг з поважних причин, оскільки з лютого 2010 р. і по даний час працюю в ВАТ «СЕМЗ», що знаходиться за адресою: Московська область, смт. Софріно, головним механіком. Правовідносини між мною та роботодавцем не оформлені офіційно, відтак факт його роботи та проживання в смт. Софріно можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON]. Те, що позивач перебував в Московській області не дало змоги йому звернутися до нотаріальної контори за роз'ясненнями необхідності його дій, крім того він вважав, що до нотаріальної контори необхідно звертатися після спливу 6 місяців від дати смерті, а не до. Відтак, звернувшись до Другої черкаської державної нотаріальної контори він отримав відмову та роз'яснення, що в даному випадку йому необхідно звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців у батька немає. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, що був уточнений, до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що 30 травня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-1735/08 прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 16 519,55 грн. На даний час рішення суду [PERSON] не виконується, внаслідок чого позивач просить стягнути на підставі статті 549, 625 ЦК України стягнути індекс інфляції у розмірі 20 955,99 гривень та 3 відсотки річних у розмірі 5 848,31 гривень. У судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-1735/08 прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 16 519,55 грн. Рішення суду [PERSON] не виконувалося у період до травня 2013 року. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов'язки, за не виконання яких виникає відповідальність яка передбачена діючим законодавством України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно вимог статті 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню індекс інфляції у розмірі 20955,99 гривень та три відсотки річних 5 848,31 гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який був уточнений до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та виключення запису про батька з актового запису даних про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2008 році між ними був зареєстрований шлюб, сімейне життя у подружжя не склалося у зв'язку з чим з 2010 року вони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. [INFO] у позивача народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON], який не заперечує свого батьківства, але оскільки на момент народження дитини, шлюб з [PERSON] не був розірваний, позивач при реєстрації народження сина у Деснянському районному ВРАЦС м. Києва від 11.10.2016 року вказала останнього батьком дитини. У зв'язку з чим, позивач просить ухвалити рішення про виключення з актового запису № 2166 від 11 жовтня 2016 року про народження сина [PERSON] вчиненого Деснянським районним ВРАЦС у м. Києві, даних про те, що батьком мого сина є [PERSON] та визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, яку уточнила та просила її задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви. Представник третьої особи - Деснянського районного ВРАЦС м. Києва - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Враховуючи інтереси позивача, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який був уточнений та в обґрунтування якого зазначає, що згідно статті 165 Сімейного кодексу України з позовом до суду про позбавлення батьківських прав вправі звернутися один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу та коштів, вказуючи на те, що 21 вересня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір №489 відповідно до умов п.1.1 якого відповідач зобов'язувався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов'язувався прийняти та оплатити зазначений товар. Перелік товару був зазначений в замовленні від 27.08.2015р., а саме: холодильник, морозильна камера марки Liebherr, варильна поверхня і духова шафа марки Siemens та товар SN677X02. 21 вересня 2015 року позивачем була здійснена 100% передоплата по договору на загальну суму 98 158 грн. Пунктом 3.1 договору визначено, що продавець зобов'язується поставити товар протягом 45 днів з моменту здійснення оплати. 17 грудня 2015 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою поставити оплачений товар, яка була залишена без задоволення, враховуючи що останнім днем передачі товару було 04 листопада 2015 року. Таким чином, станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач не виконав умови договору щодо передачі позивачу вищевказаного товару, у зв'язку з чим позивач, посилаючись на вищевказані обставини, просить суд (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.05.2016 року) розірвати договір №489 від 21.09.2015 року укладений між сторонами; стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 98 158 грн., 3% річних в розмірі 1524,81 грн., інфляційні втрати в розмірі 7759,56 грн., в всього - 107 442,27 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними в позовній заяві, просив суд про їх задоволення. Відповідач в судові засідання не з'являвся тричі, а саме: 10.05.2015 року, 25.05.2016 року, 07.07.2016 року, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявні три конверти із судовими повістками, направленими на ім'я відповідача за адресою: [ADDRESS], які повернулися на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від отримання поштової кореспонденції та недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та в остаточному варіанті просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою №77 по вул. Домбровського, 59 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є наймачем вищевказаної квартири, а відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, хоча з 2004 року не проживають в ній. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов і не заперечував проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] та проживають в ній на підставі ордеру №002517, виданого 16.07.1999 року Виконавчим комітетом Житомирської міської Ради народних депутатів. Також за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту, затвердженого начальником КВЖРЕП №15 12.11.2016 року за участю сусідів, [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищезазначеній квартирі з 2004 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~\~Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають більше шести місяців в квартирі [ADDRESS] та не знялися з реєстрації місця проживання у ній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved