Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в рахунок шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, сплачено на корись [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 64 000 гривень 00 копійок. Посилаючись на те, що відповідача постановою уповноваженого органу визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, на підставі статті 13 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з останнього на свою користь половину суми завданої ним матеріальної шкоди (а.с. 1 6). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. За умовами Полісу № АО / 3152915 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.04.2009 року, укладеного між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і [PERSON] було застраховано належний страхувальнику транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 312 D» державний номер [NUMBER] (а.с. 19). Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенка В.В. від 27 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 369/310/20 встановлено, що 06.12.2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин по вулиці Лесі Українки в місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 312 D» державний номер [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Київська, не надав переваги в русі автомобілю марки «Ford» державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення; при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а. с. 26 27). Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого у вказаному ДТП автомобіля [PERSON] в порядку і на умовах передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про дану ДТП та звернувся до нього із відповідними письмовими повідомленням і заявою від 06.12.2019 року про виплату страхового відшкодування, надавши відповідні письмові документи, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 13 14, 15 16, 17, 21). З копії страхового акту № ОЦ/040/000/19/0376 (аварійний сертифікат) від 18.02.2020 року вбачається, що вищевказана ДТП кваліфікована страховиком як страховий випадок у зв`язку з чим розраховано страхове відшкодування в сумі 64\~000 гривень 00 копійок (а.с. 19). На виконання вимог статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування в сумі 64 000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 9756 від 18.02.2020 року (а.с. 11). Відповідно до частини другої статті 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно із пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених\~пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. При укладенні договору страхування за Полісом № АО / 3152915 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.04.2009 року, укладеного між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і [PERSON] , останньому, як пенсіонеру була надана пільга відповідно до пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак, у суду відсутні відомості про те, що відповідач, який на момент ДТП керував застрахованим транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 312 D» державний номер [NUMBER] , є особою, яка належить до категорій громадян визначених наведеною нормою спеціального закону. У зв`язку з цим, слід зробити висновок, що на підставі пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов, передбачених\~пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то відповідач, як особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. При цьому, щодо визначення підстав майнової відповідальності відповідача, суд виходить з наступного. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з відповідача, який є винним у вчиненні ДТП, на користь позивача слід стягнути половину суми страхового відшкодування в розмірі 32 000 гривень 00 копійок. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1\~частини третьої\~статті 133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, суду надано копію Договору № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019 року разом із додатковою угодою № 1 від 21.05.2020 року до нього, копію ордеру на ім`я адвоката Юхименка С.Ю., копію Акту від 22.06.2020 року до вказаного договору та копію платіжного доручення № 10950 від 25 червня 2020 року, з яких вбачається, що позивачем оплачено юридичні послуги в сумі 4\~000 гривень 00 копійок (а.с. 48 53, 54, 55 56, 59, 60). Також, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2\~102 гривні 00 копійок. Отже, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved