Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 100963,32 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в травні перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 98 250,00 грн. двома платежами у розмірі 25 000,00 грн. та 73 250,00 грн., відповідач підтвердив отримання ним таких грошових коштів шляхом підписання письмового повідомлення про рух коштів по договору № 20150423-1, зазначений договір постачання обладнання № 20150423-01 був укладений 23 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ «Мейл Сервіс» в особі генерального директора товариства [PERSON] Станом на теперішній час, ТОВ «Мейл Сервіс» не виконало свої зобов'язання за договором та не виготовило і не поставило спеціальне обладнання для проведення відео розвідки позивачу. Невиконання ТОВ «Мейл Сервіс» зобов'язань за договором постачання № 20150423-1 від 23.04.2015 року дає підстави стверджувати, що перераховані позивачем кошти на картковий рахунок відповідача використовувалися останнім в своїх власних цілях. Оскільки відповідач отримав від позивача без будь-яких правових підстав грошові кошти в сумі 98250,00 грн., він зобов'язаний їх повернути та сплатити проценти за користування такими у сумі 2705,24 грн., просив позов задоволити, стягнути на його користь 100963,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримує, просить про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав. Відповідно до ч.1-3 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника(засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із ч.2 ст. 1212 ЦК України, положення ч.1 ст. 1212 ЦК України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно із ч.2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Відповідно до ч.1,2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ході розгляду справи встановлено, що 23 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ «Мейл Сервіс» в особі генерального директора товариства [PERSON] укладено договір № 20150423-1 постачання обладнання (а.с.3-4). Згідно з умовами договору продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупцю спеціальне обладнання для проведення відеорозвідки, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах договору. Загальна сума за договором становить 180 000 грн., оплата проводиться у два етапи, перший етап- 80 000 грн., другий етап - 100 000 грн. Згідно з умовами договору, перехід права власності на обладнання відбувається в момент підписання вантажних накладних, згідно з якими обладнання передається покупцю. Згідно із довідкою про рух коштів по договору № 20150423-1, позивачем перераховано по перерахунку 80 000 грн., та на картку 25 000 грн. та 73250 грн. (а.с.6). Оскільки ТОВ «Мейл Сервіс» не виконало своїх зобов'язань за договором, відповідач отримав грошові кошти в сумі 98250,00 грн. без правових підстав та з червня 2015 року почав ними користуватись, з нього підлягають до стягнення 3 відсотки річних за користування коштами за період 01.06.2016р. - 30.04.2016р., що становить 2705,24 грн. Загальна сума, що підлягає сплаті відповідачем за безпідставне одержання грошей становить 100963,32 грн. Суд приймає до уваги поданий позивачем розрахунок /а.с. 2/, оскільки він повністю відповідає зібраним та перевіреними судом матеріалами справи, а відповідач не надав суду достовірних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок позивача. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти від позивача без достатньої правової підстави, а тому розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог такий слід задоволити. Окрім того, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у сумі 1285,24 грн.

Outcome: approved