Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором б/н від 11 квітня 2013 року у сумі 21822,25 гривень та судові витрати у сумі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 11 квітня 2013 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 02 січня 2017 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 21822,25 гривень, яка складається з тіла кредиту у розмірі 9994,79 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3508,52 гривень, заборгованості за пенею у розмірі 6803,59 гривень, а також штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 1015,35 гривень процентна складова. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON], Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 11 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою процентів у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року відсотки нараховуються у розмірі 34,8 % на рік на суму залишку заборгованості, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року відсотки нараховуються у розмірі 43,2% на рік на суму залишку заборгованості. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобовязання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п.2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру ліміту, встановленого банком. Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3, а саме поповнення карткового рахунку Клієнтом в розмірі Мінімального обовязкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта. Згідно до п. 2.1.1.12.6, 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у звязку з чим станом на 02 січня 2017 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 9994,79 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3508,52 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязується на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 зазначених Умов та Правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 02 січня 2017 року були також нараховані пеня у розмірі 6803,59 гривень, а також штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 1015,35 гривень процентна складова. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 21822,25 гривень. Згідно платіжного доручення № ВОТМ8В1D3D від 28 березня 2017 року при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved