overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 11 789 грн. 84 коп. матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2014 року у справі за позовом [PERSON] до Головного управління ПФУ в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії зобов'язано Головне управління ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок [PERSON] з 22.11.2013 року пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889. Як вбачається з пояснень сторін та постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Чернігівській області від 28.01.2015 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду закінчено у звязку з повним фактичним його виконанням, згідно розрахунку відповідача позивачу нараховано до виплати 11\~789, 84 грн., але на даний час зазначені кошти не виплачені. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу вимог ч.З ст.61 ЦПК України обставини справи, які встановлені в постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2014 року, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що неправомірними діями відповідача, які встановлені судовим рішенням, останньому завдано збитків у сумі недоотриманої пенсії за вислугу років, з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року, розмір таких збитків складає 11 789 грн. 84 коп., що підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на свою користь заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі в сумі 37 961 грн. 83 коп. (в тому числі вихідна допомога 13 721 грн. 68 коп.), змінити формулювання причин звільнення у наказі від 25.06.2019 року на ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В судове засідання сторони не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2019 видано наказ № 117/к « Про внесення змін до наказу від 25.06.2019 № 104/к щодо звільнення [PERSON] , даним наказом сформульовано причину звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином, вимога про зміну формулювання причин звільнення задоволенню не підлягає, оскільки така виконана у добровільному порядку відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі в сумі 37 961 грн. 83 коп. (в тому числі вихідна допомога 13 721 грн. 68 коп.). За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь з відповідача аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення позивачем навчання у Комунальному ВНЗ «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 18/. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог /а.с. 19/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно свідоцтва про народження /а.с. 5/ батьком позивача є [PERSON]. 21 жовтня 2015 року позивачці виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 4/. З 01 вересня 2015 року [PERSON] навчається в Комунальному ВНЗ «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради, що підтверджується довідкою /а.с. 7/ та договором про навчання /а.с. 3/. Строк навчання до 30.06.2018 року. Відповідно до довідки з місця мешкання /а.с. 9/ [PERSON] мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов′язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв′язку з цим потребують матеріальної допомоги; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення позивачем навчання у Комунальному ВНЗ «Мелітопольський медичний коледж» Запорізької обласної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягувати з відповідача щомісяця аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 11.07.2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб , який був зареєстрований Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з нею у її батьків. Відповідач разом з ними не проживає з 2013 року на утримання сина надає кошти у розмірі 800,00грн, а з вересня 2015 року - 1000,00грн. Даних коштів на утримання дитини не достатньо. Вона, [PERSON], в 2009 році потрапила до ДТП та на даний час є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію у розмірі 1200,00грн. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково та вказав, що [PERSON] працює вантажником на підприємстві протягом 6 років. Робота вимагає великих фізичних навантажень, в зв'язку з чим він має деформацію спинного хребта та може стати інвалідом. Крім того, його заробітна плата складає близько 5000,00грн, з яких він надає допомогу своїм непрацездатним батькам, а також надає матеріальну допомогу синові. Просить суд врахувати матеріальний стан відповідача [PERSON], стан здоров'я останнього, соціально-економічні умови. [PERSON] згодний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, що не перевищує 1200,00грн. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. (а.с. 6) Дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується відомостями з виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. (а.с. 7) [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] виданим 25.03.2010 року та отримує пенсію в розмірі 1222,24грн (а.с. 9, 44) [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія Балекс» на посаді вантажника та за період з лютого 2015 року по січень 2016 року отримав заробітну плату в розмірі 86086,92грн, що підтверджується довідкою про доходи. (а.с. 45) Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], 2000 року народження, аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частинри не має. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягувати з відповідача щомісяця аліменти на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00грн., починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 05.08.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом з нею. Відповідач разом з ними не проживає та матеріально не допомагає, хоча працює та отримує значні заробітки. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що офіційно працює у Виробничому підрозділі «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця «ПАТ «Українська залізниця» та займає посаду водіям автотранспортних засобів та робітника з обслуговування автотранспортної техніки. В середньому отримує заробітну плату в розмірі 4000,00грн., а тому сплачувати аліменти у розмірі 2000,00грн. для нього не посильно. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку. Також вказав, що надає матеріальну допомогу дітям, а саме купує ліки та сплачує кредит за холодильник, який залишився у позивача. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що у сторін по справі [INFO] року народився син [PERSON], та [INFO] року - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. (а.с. 5-6) Діти проживають разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Пісочинське ВУЖКГ» від 05.02.2016 року за № 228 та актом обстеження домоволодіння від 05.02.2016 року. (а.с. 8,9) [PERSON] працює у Виробничому підрозділі «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця «ПАТ «Українська залізниця» та займає посаду водіям автотранспортних засобів та робітника з обслуговування автотранспортної техніки та за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року отримав заробітну плату в розмірі 31533,73 грн, що підтверджується довідкою про доходи. (а.с. 23) Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн не має. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Мотивувала тим, що вказана квартира належала його сину, [PERSON] Останній помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді вказаної частки квартири. Спадщину було прийнято. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. У реєстрації права власності було також відмовлено. В ході підготовки до розгляду справи позивачкою були позовні вимоги заявлені до Донецької міської ради. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Дала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач про час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив . За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, що є в матеріалах справи,приходить до такого. Позивач була матір`ю [PERSON] Вказаний факт підтверджено копією свідоцтва про народження ./а.с.8/ [PERSON] належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] . Вказане підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло. /а.с.9/ [INFO] [PERSON] помер. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть./а.с.7/ Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді частки вказаної квартири. Позивач є спадкоємцем померло так як є її сином. Представник позивача 16.03.2016 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини . У видачі свідоцтва про право на спадщину та в реєстрації права власності на частку квартири було відмовлено. /а.с.17/ Позивач не може отримати право власності в порядку спадкування , що порушує його права . Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено,що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що діти є спадкоємцями першої черги . Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Мотивувала тим, що вказана квартира належала її бабусі, [PERSON] . Остання померла. ЇЇ дочка, [PERSON] , відмовилась від спадщини на користь позивачки . Спадщину було прийнято. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину так як відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Позивач в судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідачі про час розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, що є в матеріалах справи,приходить до такого. Позивач була онукою [PERSON] Вказаний факт підтверджено копіями свідоцтв про народження ./а.с.16,17/ [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Вказане підтверджено копією договору купівлі продажу. /а.с.4/ [INFO] [PERSON] померла. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть./а.с.9/ Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Позивач є спадкоємцем померлої так як є її онукою, а її мати, дочка померлої відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Вказане підтверджено копією заяви [PERSON] /а.с. 22/ Позивач 07.07.2018 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини . У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру було відмовлено. /а.с.26/ Позивач не може отримати право власності в порядку спадкування , що порушує її права . Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено,що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що діти є спадкоємцями першої черги . Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована адресою: [ADDRESS] . Мотивував тим, що вказана квартира належала його дружині, [PERSON] Остання померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадщину було прийнято. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач про час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив . За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши докази, що є в матеріалах справи,приходить до такого. Позивач та [PERSON] перебували у шлюбі. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб./а.с.6/ [PERSON] належала однокімнатна квартира загальною площею 25,00 кв.м., що розташована адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджено копією договору дарування. /а.с.16/ 28.01.2016 року [PERSON] померла в місті Петах- [PERSON] , держава Ізраїль. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть./а.с.7/ Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Позивач є спадкоємцем померлої так як є її чоловіком. Представник позивача 10.11.2017 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, так як нотаріусу не надано відомостей про наявність спадкової справи в державі Ізраїль. /а.с.5/ Позивач не може отримати право власності в порядку спадкування , що порушує його права . \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено,що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 1261 ЦК України\~передбачено, що подружжя є спадкоємцем першої черги . \~ \~ \~ \~Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати покласти на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за ним право власності на ? частку квартири, що розташована адресою: місто Донецьк, вулиця Артема, 181а/180. Мотивував тим, що вказана частка належала його матері, [PERSON]. Остання померла. Після її смерті залишилася вказана спадщина. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину так як спадкова справа залишилася в Донецьку. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач повідомлений про розгляд справи. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, що є в матеріалах справи,приходить до такого. [PERSON] належала ? частка квартири, що розташована адресою: місто Донецьк, вулиця Артема, 181а/180. Вказане підтверджено копією свідоцтва про право власності. /а.с.13/ 26 квітня 2004 року [PERSON] заповіла вказану частку квартири позивачу. Вказане підтверджується копією заповіту. 18.03.2005 року [PERSON] померла. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть./а.с.12/ Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? частки вказаної квартири. Позивач 10.09.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі./а.с.17./ 23.10.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу було відмовлено. /а.с.25/ Позивач не може отримати право власності в порядку спадкування , що порушує її права. Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено,що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати покласти на позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved