Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з відповідача на їх користь кошти за надмірно нараховану частину щорічної оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини 2019 року у сумі 6 132 грн 81 коп. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивують тим, що відповідно до наказу ДПП «Про надання відпусток» № 1244 о/с від 26.12.2018 [PERSON] надано щорічну основну оплачувану відпустку за 2019 рік тривалістю 30 діб з 01.01.2019 по 01.02.2019. Разом з тим, наказом ДПП «По особовому складу» № 316 о/с від 02.05.2019 [PERSON] звільнено зі служби в поліції з 06.05.2019. Таким чином, відповідачу було надано основну оплачувану відпустку за 2019 в повному обсязі, однак останнім у 2019 відпрацьовано лише 4 повних місяці. Після здійснення відрахування кошти, яких було недостатньо для повного відрахування з грошового забезпечення відповідача за надмірно нараховану йому частину щорічної відпустки за 2019 становлять 6 132 грн 81 коп. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою суду від 24.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивачем було усунуті недоліки зазначені в ухвалі. Ухвалою суду від 12.02.2020 (а.с.27) позовна заява Департаменту патрульної поліції прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 18.03.2020 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, на підставі доказів, наданих позивачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне. У силу вимог ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно копії витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про надання відпусток» № 1244 о/с від 26.12.2018 надано основну та додаткову за стаж служби в поліції щорічні чергові оплачувані відпустки за 2019 рік сержанту поліції [PERSON] (0093107), поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування, основну відпустку тривалістю 30 діб, з 01 січня по 01 лютого 2019 (без урахування 2 святкових днів) (а.с.6). Як вбачається з копії витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» № 316 о/с від 02.05.2019 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції сержанта поліції [PERSON] (0093107), поліцейського роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега), з 06.05.2019, з відрахуванням грошового забезпечення за 20 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплат надбавки за вислугу років у календарному обчисленні складає 03 роки 09 місяців 27 днів (а.с.7). Згідно розрахунку № 5 грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року на день звільнення 06.05.2019 сержанта поліції [PERSON] (0093107), поліцейського роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега), відповідачем надмірно використана відпустка 20 календарних днів, в зв`язку з чим борг відповідача за дні перевикористаної відпустки складає 6 132 грн 81 коп. (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Згідно ч.ч. 2, 9 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. З урахуванням того, що [PERSON] відпрацьовано лише чотири повні місяці у 2019 році, тривалість щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік, на яку він мав право станом на час звільнення зі служби в поліції, становила 10 днів. Разом з тим, відповідач перебував у щорічній оплачуваній відпустці за 2019 рік протягом тридцяти днів. Отже, останній надмірно використав 20 днів щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік. Частинами 1 та 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За змістом абз. 2 ч. 9 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» при звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Абзацом 6 п. 8 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, передбачено, що при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення. Як вбачається з наказу ДПП «По особовому складу» № 316 о/с від 02.05.2019 сержанта поліції [PERSON] (0093107), поліцейського роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега), було звільнено зі служби в поліції, з грошового забезпечення останньго належало відрахувати за 20 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Суд встановив, що в місяці, в якому відповідача було звільнено зі служби в поліції, ним було відпрацьовано лише 6 днів, що унеможливило здійснення відрахування з його грошового забезпечення в повному розмірі за всі 20 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки, оскільки грошового забезпечення відповідача за відпрацьовані дні було недостатньо для такого відрахування. Оскільки, після здійснення відрахування, кошти, яких було недостатньо для повного відрахування з грошового забезпечення відповідача за надмірно нараховану йому частину щорічної відпустки за 2019 рік становлять 6 132 грн 81 коп., що підтверджується розрахунком № 5 грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (а.с.8). Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити Департаменту патрульної поліції кошти у сумі 6 132 грн 81 коп за надмірно нараховану йому частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини 2019 року, однак такої виплати не здійснив. Згідно частини 1 статті 6 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Нормами ч.1 ст.22 ЗУ «Про відпустки», передбачено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Згідно п.2 ч.2 ст.127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, в тому числі при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в п.п.3,5,6 ст.36 і п.п.1,2 і 5 ст.40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.136 КЗпП України, розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем перевикористано дні щорічної основної відпустки, за які йому були виплачені кошти, беручи до уваги, що вказані кошти ним у добровільному порядку повернуто не було, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved