Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив захистити його права як споживача фінансових послуг та стягнути з відповідача на свою користь суму його депозитного вкладу та нараховані проценти. В обґрунтування позову позивач вказує, що 05.08.2012 року він уклав з ПАТ КБ «Даніель» договір №Т-29460 строкового банківського вкладу «Класичний», за яким банк прийняв на депозит кошти в сумі 15000 доларів США на строк до 20.08.2013 року. Як вказує позивач, по закінченню строку дії депозитного договору він звернувся до банку із вимогою про повернення вкладу з нарахованими відсотками, проте банк всіляко ухиляється від повернення йому грошових коштів. Під час розгляду позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 14168,01 доларів США залишку вкладу, оскільки банком частково зобов'язання було виконане. В судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позові. Укладення мирової угоди можливим не вважає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте суд не вважає вказані в заяві причини поважними, а тому у відповідності до статті 224 ЦПК України, вважає можливим за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2012 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Даніель» договір №Т-29460 строкового банківського вкладу «Класичний», за яким банк прийняв на депозит кошти в сумі 15000 доларів США на строк до 20.08.2013 року. Як вбачається з матеріалів позову, позивач по закінченню строку дії депозитного договору звернувся до банку із вимогою про повернення вкладу з нарахованими відсотками, проте банк ухиляється від повернення йому грошових коштів. В подальшому банком було частково виплачену суму вкладу та нараховані відсотки, проте, як пояснив позивач в судовому засіданні, зобов'язання в сумі 14168,01 доларів США залишилось невиконаним та від його виконання банк уникає. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вкладу в розмірі 14168,01 доларів США. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved