Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей Корабельної районної у місті Херсоні ради з серпня 2016 року перебувають малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] як діти позбавлені батьківського піклування, та які проживають у складних життєвих обставинах, оскільки їх мати [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , не проявила зацікавленості ні до успіхів дітей, ні до їх поведінки, ні до їх життя в цілому, рекомендації адміністрації школи та вчителів [PERSON] ігнорує, неодноразово залишала дітей голодними, займалася влаштуванням свого особистого життя, про дітей не піклувалася. Діти неодноразово влаштовувалися службою у справах дітей до центру соціально-психологічної реабілітації та до санаторію. З 21 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у комунальному закладі Херсонської обласної ради «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей». [PERSON] у 2018 році був зарахований до Херсонського професійного суднобудівного ліцею, мати не виявляла інтересу до справ і проблем дитини. Протягом навчання сина на першому курсі ліцею, вона ще відповідала на дзвінки викладачів та вела з ними короткі розмови, але жодного разу не відвідала ліцей. [PERSON] пропускав заняття, влаштовувався на тимчасову роботу, щоб заробити кошти, нагодувати, вдягнути братів та підтримати їх . Відповідно до довідки Херсонського відділу поліції Корабельного ВП ГУНП в Херсонській області Кравець Л. В. на обліку не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності впродовж року не притягувалась, за адресою реєстрації майже не з`являється. Зі слів сусідів, систематично залишає дітей без нагляду, голодними та брудними, ніколи не приділяє їм уваги. Старший син [PERSON] - [PERSON] , подав на ім`я голови опікунської ради виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради особисту заяву про позбавлення матері батьківських прав, оскільки не має можливості і сил впоратися з проблемами самотужки . Тобто, з викладеного вбачається, що відповідач [PERSON] , фактично самоусунулася від виховання власних дітей, не піклується про них не турбується їх здоров`ям. З урахуванням вищевикладеного позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього, [PERSON] , [INFO] на їх утримання аліменти, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Надала згоду на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`являлася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася у встановлений законом строк, про причину неявки суд не сповістила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що [PERSON] народився 21.07.2010 року про що Міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис - 820, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.2020 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що Комсомольським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис- 85. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану складено відповідний актовий запис, -194. Відповідно до зазначених свідоцтв про народження мати зазначена [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується наданими до матеріалів справи повними Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Відповідно до домової книги вбачається, що [PERSON] разом з неповнолітніми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи також встановлено, а саме з листа адміністрації Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 2 від 21.01.2020 року № 02-02/11, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в Херсонській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів № 2. За період їх навчання, мати відвідала школу всього два рази, але не проявила зацікавленості ні до успіхів дітей, ні до їх поведінки, рекомендації адміністрації школи та вчителів [PERSON] проігнорувала. Діти неодноразово влаштовувалися службою у справах дітей до центру соціально-психологічної реабілітації та до санаторію. З 21 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у комунальному закладі Херсонської обласної ради «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей». Відповідно до довідки від 21.02.2020 року за №28 виданої Директором ДНЗ «ХПСЛ» встановлено, що [PERSON] у 2018 році був зарахований до Херсонського професійного суднобудівного ліцею, мати не виявляла інтересу до справ і проблем дитини. Протягом навчання дитини на першому курсі ліцею, вона ще відповідала на дзвінки викладачів та вела з ними короткі розмови, але жодного разу не відвідала ліцей. [PERSON] пропускав заняття, влаштовувався на тимчасову роботу, щоб заробити кошти, нагодувати, вдягнути братів та підтримати їх. Відповідно до листа КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» від 01.11.2019 року №01 -7/2091 -2 вбачається, що стосується турботи про здоров`я синів, то [PERSON] викликала дільничного лікаря додому та була на прийомі у лікаря-педіатра, але рекомендацій по лікуванню і догляду за дітьми не виконувала. Відповідно до довідки Херсонського відділу поліції Корабельного ВП Головного управління національної поліції в Херсонській області від 03.02.2020 року № 747/36.2.20, [PERSON] на обліку не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності впродовж року не притягувалась, за адресою реєстрації майже не з`являється. Зі слів сусідів, систематично залишала дітей без нагляду, голодними та брудними, ніколи не приділяла їм увагу, що підтверджується поясненнями наявними в матеріалах справи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що старший син [PERSON] - [PERSON] , подав на ім`я голови опікунської ради виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради особисту заяву про позбавлення матері батьківських прав, оскільки не має можливості впоратися з проблемами самотужки . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 21.10.2019 року встановлено що відповідач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на першому поверсі складається з двох кімнат, у помешканні повна антисанітарія у кімнатах повно сміття, старі меблі, ліжка дуже брудні, постільна білизна відсутня, дитячий одяг розкиданий по кімнатах, з побутової техніки є лише електроплитка. Діти не забезпечені їжею, постійно голодні, в антисанітарних умовах навіть важко визначити де знаходяться ліжка дітей, а де місця для вивчення домашнього завдання. На сьогоднішній день мати самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, утриманням та вихованням дітей не займається. Така поведінка відповідача до дітей не обумовлена ніякими поважними причинами та свідчить про свідоме ухилення від виконання нею своїх батьківських обов`язків, Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». З висновку Корабельної районної у м. Херсоні - ради органу опіки та піклування від 06.03.2020 року №02-14-77-25, вбачається що органи опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , оскільки остання не виконує батьківські обов`язки, по вихованню та утриманню своїх дітей, не створює умов для отримання ними освіти не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Корабельної районної у м. Херсоні ради . Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Враховуючи, зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, якими підтверджується свідоме ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дітей, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав оскільки відповідач [PERSON] , свідомо нехтує та взагалі відмовилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, матеріально дітей не підтримує та не допомагає. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене вище, матеріальне становище та потреби дітей, працездатний вік матері, а також інші обставини, що мають істотне значення, а також оскільки законодавством передбачено частки у розмірі: 1/4 частини на одну дитину, 1/3 частину на двох дітей та половину заробітку на трьох і більше дітей, тому вважає суд вважає можливим позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь особи яка буде утримувати дитину Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1536,80 грн., за вимогу немайнового та майнового характеру. На підстави викладеного вище, ст. ст. 150, 164, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved