Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що 17.02.2013 року він передав відповідачу по справі запасні частини на сільськогосподарську техніку на загальну суму 40000 грн. На підтвердження отримання запасних частин, [PERSON] написав розписку, в якій власноручно зазначив, що грошові кошти за отримане майно в розмірі сорока тисяч гривень він зобов'язується повернути [PERSON] в строк до 15 березня 2013 року. Однак, свого обов'язку відповідач не виконав, та на теперішній час грошові кошти не повернув. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 40000 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України три відсотки річних на вказану суму, що становить 927,12 грн., а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах вказаних в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення. Пояснив, що дійсно отримував від [PERSON] запасні частини за які повинен був сплатити сорок тисяч гривень, однак через відсутність коштів свої зобов'язання у визначений в розписці строк виконати не зміг. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 лютого 2013 року, [PERSON] отримав від [PERSON] запасні частини на сорок тисяч гривень. Вказану грошову суму відповідач повинен був повернути до 15 березня 2013 року. Зазначені обставини відображені в змісті розписки від 17.02.2013 року написаної [PERSON] В судовому засіданні позивач підтвердив, а відповідач не заперечував той факт, що на сьогоднішній день погашення заборгованості не відбулося. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (положення ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 1050 ч. 1 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком, з яким погодився і відповідач в судовому засіданні, три проценти річних від простроченої суми складають 927,12 грн. (40000,00:365:100*3%*282(загальна кількість прострочених днів) Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 410 грн.

Outcome: approved