Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та уточненнями до нього, вказавши, що він з 17 вересня 1996 року працював в ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» на посаді заступника директора, з 11 квітня 2007 року заступником генерального директора. 18 березня 2014 року наказом № 8 звільнений за угодою сторін. На день звільнення відповідач нарахував йому заробітну плату у розмірі 10 738 грн. 25 коп., але не виплатив її. У звязку з чим він просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня звільнення та по день постановлення судового рішення. В судове засідання позивач не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 17 вересня 1996 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ВАТ «Південелектромаш», який 26 червня 2000 року реорганізовано в ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», з 11 квітня 2007 року працював на посаді заступника генерального директора; наказом №8 від 18 березня 2014 року був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до гарантійного листа № 20 від 19 листопада 2014 року ТОВ «ОКК «Енергія» гарантує [PERSON] виплатити не виплачену заробітну плату за період з 01 січня 2014 року, яка становить станом на 19 листопада 2014 року в сумі 10738 грн. 25 коп., яка до теперішнього часу не виплачена. Відповідно до довідки № 10 виданої ТОВ «Оздоровчий комплекс 18 березня 2014 року «Енергія» середньоденний заробіток [PERSON] становить 143, 94 грн. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того має заборгованість по заробітній платі перед позивачем, яка до теперішнього часу не виплачена, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 10738,25 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 березня 2014 року по 19 серпня 2015 року (по день постановлення рішення) в розмірі 74704,86 грн. з подальшим утриманням податків та обовязкових платежів (143,94 грн. середньоденна заробітна плата + 519 дн. кількість днів затримки розрахунку при звільненні = 74704, 86 грн.). Задовольнивши позовну заяву в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 854,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved