Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що у травні 2012 року він звернувся до відповідача для отримання суми у розмірі 15000,00 гривень. 20 червня 2012 року між ним та ТОВ «Альфа Бізнес» був укладений договір № 003129 з Додатками №1 та № 2 до нього, внаслідок чого позивач оплатив одноразовий комісійний внесок у розмірі 900,00 гривень та грошові кошти, які він бажав отримати у кредит у розмірі 15000,00 гривень на його рахунок не поступили. Коли позивач зателефонував до відповідача, він був повідомлений про те, що він зобов'язаний оплачувати чергові платежі на підставі Додатку № 1 до договору у розмірі 557,00 гривень не пізніше 21-го числа кожного поточного місяця та починаючи з липня 2012 року по березень 2013 року сплачував щомісячні загальні платежі у розмірі 557,00 гривень, з яких - 500,00 гривень - чистий внесок, а 57,00 гривень - адміністративні витрати та взагалі вніс на рахунок ТОВ «Альфа Бізнес» 5913,00 гривень, однак на цей час кредит у розмірі 15000,00 гривень позивач так і не отримав. Тому, позивач просить суд визнати договір № 003129 від 20 червня 2012 року нікчемним, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ТОВ «Альфа Бізнес» на його користь грошові кошти, сплачені ним відповідно до договору № 003129 від 20 червня 2012 року, укладеного між ним та ТОВ «Альфа Бізнес» у сумі 5913,00 гривень. У судове засідання позивач - [PERSON] не з'явився, до початку розгляду справи від нього на адресу суду надійшла заява, в якої він підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та провести розгляд справи за його відсутністю /а. с. 79/. Представник відповідача ТОВ «Альфа Бізнес» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача ТОВ «Альфа Бізнес». Судом вирішено справу розглядати заочно. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить к наступному висновку. У судовому засіданні було встановлено, що у травні 2012 року [PERSON] звернувся до відповідача для отримання суми у розмірі 15000,00 гривень. 20 червня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Альфа Бізнес» був укладений договір № 003129 з Додатками №1 та № 2 до нього, внаслідок чого позивач оплатив одноразовий комісійний внесок у розмірі 900,00 гривень та грошові кошти, які він бажав отримати у кредит у розмірі 15000,00 гривень на його рахунок не поступили. Коли позивач зателефонував до відповідача, він був повідомлений про те, що він зобов'язаний оплачувати чергові платежі на підставі Додатку № 1 до договору у розмірі 557,00 гривень не пізніше 21-го числа кожного поточного місяця та починаючи з липня 2012 року по березень 2013 року сплачував щомісячні загальні платежі у розмірі 557,00 гривень, з яких - 500,00 гривень - чистий внесок, а 57,00 гривень - адміністративні витрати та взагалі вніс на рахунок ТОВ «Альфа Бізнес» 5913,00 гривень, однак на цей час кредит у розмірі 15000,00 гривень позивач так і не отримав. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину мають існувати саме на момент правочину. Згідно з ч 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно з ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом; у разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року у разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Тому суд, з'ясувавши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати договір № 003129 від 20 червня 2012 року нікчемним, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ТОВ «Альфа Бізнес» на його користь грошові кошти, сплачені ним відповідно до договору № 003129 від 20 червня 2012 року, укладеного між ним та ТОВ «Альфа Бізнес» у сумі 5913,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved