Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 25.06.2018\~року між\~сторонами було\~укладено договір\~б/н\~позики грошових\~коштів,\~відповідно до\~якого позивач\~передав відповідачу\~грошові кошти\~в сумі\~16500\~грн. зі\~щомісячною сплатою\~відсотків за\~користування грошовими\~коштами у\~розмірі 60%\~на рік,\~до повного\~погашення заборгованості. Відповідно до умов договору позики повернення боргу повинно було здійснюватися шляхом повернення всієї суми боргу у строк до 31.08.2018 року. У порушення умов договору відповідач у вказані договором строки, позику не повернув. Посилаючись на вищевикладене, просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу в загальній сумі 26734 грн. 17 коп. яка складається із суми боргу 16500 грн., пені в сумі 1139 грн. 17 коп. та відсотків за користування грошовими коштами в сумі 4095 грн., а також стягнути витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн. Ухвалою судді від 11.12.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено,\~що 25.06.2018\~року між\~[PERSON]\~та [PERSON]\~укладено у\~м.Миколаєві\~письмовий договір\~б/н\~позики грошових\~коштів,\~згідно з\~яким позикодавець\~одночасно з\~підписанням договору\~передав у\~власність позичальника\~16500\~грн. зі щомісячною сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 60% на рік, до повного погашення заборгованості, строком до 31.08.2018 року, про що була складена розписка. Договір підписаний позивачем та відповідачем, що свідчить про те, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору: суми позики і строку повернення позики. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. \~ \~ \~ \~Верховний Суд України в постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.610\~ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач [PERSON] позикодавець, свої зобовязання за договором виконав, коли передав [PERSON] грошові кошти. Виконання позичальником зобовязань за договором підтверджується умовами договору позики (п.1). Обовязок позичальника повернути позику передбачено умовами договору (п.2.1) і ст.1049 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте відповідач, у встановлений договором позики від 25.06.2018 року (строк повернення до 31.08.2018 року), грошові кошти не повернув. Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Частина 1 ст.1050\~ЦК України визначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписи ст.625\~ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, відповідно до умов договору з [PERSON] на користь [PERSON], підлягають стягненню відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 60% на рік на суму заборгованості за період з 25.06.2018 року по 20.11.2018 року в загальній сумі 4095 грн. яка розраховується за формулою (16500 (заборгованість за договором позики) х 60,00% : 365 днів х 151 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 25.06.2018 року по 20.11.2018 року.)) Крім того, задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені в сумі 1139 грн. 17 коп. З урахуванням того, що між сторонами виникли боргові зобовязання, а [PERSON] зобовязання за договором позики не виконані, отже з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 26734 грн. 17 коп., яка складається із заборгованості за договором в сумі 16500 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязання в сумі 1139 грн. 17 коп. та відсотків за користування грошовими коштами в сумі 4095 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат за надану професійну правничу допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги №б/н від 01.11.2018 року, укладеного між ним та адвокатом [PERSON], копію квитанції до прибуткового касового ордеру №01/11-01 від 01.11.2018 року та копію акта виконаних робіт б/н від 01.11.2018 року, відповідно до яких, загальна сума витрат становить 5000 грн. Суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу доведеними та такими, що є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в звязку з чим ці витрати відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на отримання професійної правничої допомоги в загальній сумі 5000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі в ст.ст. 527, 533, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved