overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що на підставі рішення правління садівницького товариства «50 років Жовтня» від 31.08.2014 року позивач є членом вказаного товариства та йому була передана в користування земельна ділянка площею 0,0574 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачем було здійснено самочинне будівництво житлового будинку загальною площею 172,5 м2 за вказаною адресою, яке було виконано з дотриманням вимог будівельних, санітарних, екологічних та протипожежних норм та правил. З цих підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудований житловий будинок за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за наявними матеріалами, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення правління садівницького товариства «50 років Жовтня» від 31.08.2014 року позивач є членом вказаного товариства та йому була передана в користування земельна ділянка площею 0,0574 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачем було здійснено самочинне будівництво житлового будинку загальною площею 172,5 м2 за вказаною адресою, яке було виконано з дотриманням вимог будівельних, санітарних, екологічних та протипожежних норм та правил. Ці обставини підтверджуються технічним висновком, технічним паспортом на будинок, випискою з протоколу №7 від 31.08.2014 року засідання правління садівницького товариства «50 років Жовтня», довідкою садівницького товариства «50 років Жовтня» №39 від 12.08.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що ним протягом 2015 року самочинно було збудовано нерухоме майно нежитлову будівлю літ. «М-1» площею 118,7 кв.м. за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 106-Б, яке було виконано з дотриманням вимог будівельних, санітарних, екологічних та протипожежних норм та правил. Рішенням сесії Харківської міської ради № 264/16 від 06.07.2016 року позивачу було надано дозвіл на збереження вищевказаної нежитлової будівлі. Позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудовану нежитлову будівлю за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачем протягом 2015 року самочинно було збудовано нерухоме майно нежитлову будівлю літ. «М-1» площею 118,7 кв.м. за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 106-Б, яке було виконано з дотриманням вимог будівельних, санітарних, екологічних та протипожежних норм та правил. 24.11.2015 року між сторонами було укладено попередній договір № 90П-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Рішенням сесії Харківської міської ради № 264/16 від 06.07.2016 року позивачу було надано дозвіл на збереження вищевказаної нежитлової будівлі. ГУ ДСНС України у Харківській області, ХМУ ГУ Держсанепідслужби у Харківській області також не заперечували проти збереження самовільно побудованої нежитлової будівлі. Ці обставини підтверджуються технічним висновком, технічним паспортом на громадський будинок, витягом з протоколу № 25 засідання постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 11.05.2016 року, рішенням 7 сесії ХМР 7 скликання від 06.07.2016 року та Додатком № 2 до зазначеного рішення, листами начальника Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 10.05.2016 року № 185/0/250-16, начальника Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області від 27.04.2016 року № 21.3/1713, заступника начальника Державної інспекції сільського господарства від 06.11.2015 року № 03.01-29/1110, заступника директора Департаменту економіки та комунального майна від 30.11.2015 року № 14911, попереднім договором № 90П-15/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, укладеним між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та позивачем 24.11.2015 року, актом № 53-А перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.05.2016 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року та постановою начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 96 КУпАП. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що Шевченківським райсудом міста Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-497/2008 від 24.11.2008р., за яким стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4части його доходу. Постановою від 25.09.2012р. державним виконавцем Побережною О.В. відкрите виконавче провадження. В порядку виконавчих дій постановою державного виконавця від 28.05.2008р. накладений арешт на автомобіль КІА державний номер [NUMBER], що належить йому. Постановою державного виконавця від 18.10.2013р. виконавче провадження закінчене у зв'язку із відсутності заборгованості за виконавчим листом. Але вказаною постановою державний виконавець не зняв арешт з автомобіля, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду, та просить зняти арешт з автомобіля. Позивач просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . Як вбачається з постанови державного виконавця від 18.10.2013р. позивач на даний час не має заборгованості за виконавчим листом, і виконавче провадження закінчене. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, здимається. У разі якщо у виконавчому провадження державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту. Але державний виконавець цього не зробив, чим порушені права позивача. Відповідачка не надала суду заперечень, а тому арешт, накладений на майно позивача, підлягає зняттю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з рахуванням наступних уточнень просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 29.05.2009 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 368. В обґрунтування позову зазначила, що 29.05.2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюб між сторонами припинено пів року тому, окремо проживають з листопада 2013 року. Спору щодо майна в них немає, сторони ведуть роздільний бюджет. Час для примирення не потрібен. В зв'язку з наведеним позивач звернулася до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 29.05.2009 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, актовий запис № 368. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишається - [PERSON]. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, сплачені позивачем у повному обсязі під час подання позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням наступних уточнень просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 08.09.2000 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 419. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторонами остаточно припинено з 01.01.2017 року. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 08.09.2000 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис за № 419, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 121160. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 276354 від 18.05.2004 року. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, відповідно до заяви позивача, суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням наступних уточнень просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 23.03.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 160. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя, небажання забезпечувати родину матеріально, не повага до позивача, призвели до втрати почуття любові між ними. З початку 2014 року сторони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, дочка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 23.03.2012 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис за № 160, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, відповідно до заяви позивача, суд повертає позивачу дошлюбне прізвище «[PERSON]». Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, сплачені позивачем у повному обсязі під час подання позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO], яке складається з квартири [ADDRESS] посилаючись на те, що спадкодавцю за життя належала зазначена квартира на праві власності, однак, правовстановлюючі документи на квартиру не виявлено в зв'язку з чим нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивач та його адвокат позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач надіслав до суду письмові пояснення та просив про розгляд справи за відсутності свого представника. Позивач і адвокат останнього не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та його адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.07.2014 року та яка за життя заповіла позивачу [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим заповітом від 12.05.1995 року. Відповідно до інформаційної довідки київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.12.2014 року, [ADDRESS] де в м. Києві на праві власності зареєстрована за [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач 20.09.2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 20.09.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за заповітом на спірну квартиру через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивача порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивача. Тому, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов задовольняється. Судові витрати по справі, позивач просив покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ щодо передачі трикімнатної квартири за адресою: м.Кривий Ріг, вул.22 Партз'їзду 38/53 на реалізацію в загальному порядку реалізації арештованого майна протиправними. Зобов'язати державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ відкликати з торгуючої організації ДФ ТОВ «Укрспецторг» документи про реалізацію вказаної квартири в загальному порядку та передати її на реалізацію згідно Закону України «Про іпотеку». В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач надав заперечення за позовом, позов не визнав. Суд, дослідивши документи та матеріали, що маються у справі, доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, суд доходить до висновку, що позивачем обов'язок доказування належним чином не виконано та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог не подано. Так, згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду (зокрема) зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Таким чином, аналіз вказаної статті дає підстави дійти до висновку, що рішення суду, за яким проводиться виконання, повинно бути саме про звернення стягнення на предмет іпотеки, а не просто про задоволення позову, забезпеченого іпотекою. Крім того, у такому рішенні суду повинно бути прямо зазначено спосіб виконання звернення в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», або ж у загальному порядку-проведенням прилюдних торгів. Отже, у випадку, якщо такого способу не зазначено, державний виконавець мав право здійснювати виконання рішення суду у загальному порядку, що і оспорюється позивачем. При цьому, оцінити дотримання вказаної норми закону суд позбавлений можливості, оскільки позивачем не надано саме рішення суду, щодо якого проводиться виконання, і, отже, порушено вимоги ЦПК України щодо подачі доказів сторонами. Згідно наданих виконавчих листів, вказаними листами не передбачено обов'язок державного виконавця проводити стягнення саме в порядку, передбаченому Закону України «Про іпотеку». За таких обставин, враховуючи, що ст.39 Закону України «Про іпотеку» дозволяє проведення реалізації іпотечного майна шляхом проведення прилюдних торгів, а рішення, у якому судом державного виконавця зобовязували б проводити продаж такого майна в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» не надано, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Біляївський МРВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 2011 р. [PERSON] проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] [INFO] під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №91. У вказаному свідоцтві про народження відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме батьком дитини записано [PERSON] . Відповідно до акту обстеження №67 від 17.03.2021 р. матеріально-побутових умов, [PERSON] проживає разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства. Таким чином, позивач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: partial