Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 20 березня 2009 року, право власності на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Пересадівка, вул. Шевченко, 140. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька він прийняв та оформив у судовому порядку право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 2,67 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай члена колективного сільського підприємства - сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родіна» в розмірі 0,101 відсотка від пайового фонду підприємства, але залишилося неоформленим спадкове майно у виді зазначеного будинку. Посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2014 року у справі за його позовом вже був встановлений факт його родинних відносин з померлим батьком, а наданими копіями технічного паспорту та довідкою КП «Миколаївське МБТІ» підтверджується належність будинку померлому батьку, тому просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому позивач в своїй заяві позов підтримав, а відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 20 березня 2009 року в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, частину якого він прийняв та оформив в судовому порядку: рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2014 року за ним було визнано право власності в порядку спадкування після смерті батька на земельну ділянку площею 2,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та на майновий пай в розмірі 0,101 відсотка від майна пайового фонду підприємства - сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родіна», станом на 31 жовтня 2002 року. Крім того, серед спадкового майна залишився неоформлений будинок, розташований по вул. Шевченко, 140, в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. Зазначеним судовим рішенням був встановлений факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем та факт прийняття ним спадщини після смерті батька. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 61 цього ж Кодексу визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень частини 1 ст. 1261 ЦК України сторони, як діти померлого [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідач спадщину не прийняв, крім того заявою від 18 червня 2009 року, посвідченою секретарем виконкому Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, відмовився від належної йому частки у спадщині за законом, після смерті батька. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, є позивач. З позову вбачається, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на будинок, був втрачений. Проте довідками сільської ради, технічним паспортом на будинок та довідкою комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» підтверджується, що будинок належав [PERSON] на праві приватної власності. При цьому в довідці БТІ зазначено, що він належав та був зареєстрований за ним на підставі свідоцтва про право власності, виданому 1 квітня 1989 року. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок по вул. Шевченко, 140, в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області належав за життя [PERSON] і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу у справі як спадкоємцю за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved