Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи тим, що між ним та [PERSON], було укладено договір позики, згідно з умовами якого він надав [PERSON], грошові кошти в сумі 11 000 000 гривень, останній в свою чергу зобовязався повернути грошові кошти у зазначені договором строки. Крім того, між [PERSON] та ПП «Лібер» 01.06.2013 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором щодо повернення грошових коштів у розмірі 11 000 000 грн. Відповідач умови договору в строки обумовлені Договором позики не виконав. Представник позивача в судове засідання надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання надали заяви, в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору позики від 01.06.2013 року [PERSON] надав безпроцентну цільову позику в сумі 11 000 000 грн, а [PERSON] прийняв позику та зобовязався використати за цільовим призначенням та повернути у визначений цим договором строк, а саме до 01.06.2015 року. Відповідно до умов договору факт отримання відповідачем коштів підтверджується підписанням даного Договору. Крім того, відповідно до договору поруки від 01.06.2013 року укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Лібер» в особі директора [PERSON], поручитель зобовязується перед кредитором за виконання обовязку [PERSON] щодо повернення грошових коштів в сумі 11000000 грн. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення відповідачем зобовязання, забезпеченого порукою, відповідач і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і відповідач, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], умови договору не виконав, борг у визначений вищевказаним договором строк не повернув та не заперечував про це у своїй заяві. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги, такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved