Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] незаконно одержаної допомоги по безробіттю, мотивуючи тим, що проведеною перевіркою додержання вимог чинного законодавства України, а саме ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що в Білоцерківському центрі зайнятості відповідач був зареєстрований як такий, що шукає роботу 28.11.2016р. та відповідно до порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю. Актом № 92 від 20.10.2017р. Києво-Святошинського районного центру зайнятості встановлено, що перебуваючи на обліку в Білоцерківському МРЦЗ, як безробітний [PERSON] перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київобленерго», що підтверджується цивільно-правовим договором №КОТ-23 від 06.06.2017р. та актами про приймання-передачі виконаних робіт між замовником ТОВ «Київобленерго» та виконавцем робіт [PERSON] від 30.06.2017, 31.07.2017, 30.08.2017, 30.09.2017. Перебуваючи на обліку в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості, та будучи зайнятою особою, [PERSON] отримав допомогу по безробіттю за період з 06.06.2017р. по 26.09.2017р. в сумі 2 800,85 грн. В звязку з тим, що на момент отримання допомоги по безробіттю, відповідач належав до категорії зайнятого населення та не міг бути визнаний безробітним і, відповідно, не повинен отримувати матеріальне забезпечення, - позивач просить суд стягнути з [PERSON] незаконно одержану допомогу по безробіттю в розмірі 2 800грн.85 коп. До суду представником позивача надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був зареєстрований в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу 28.11.2016р. Відповідачу, як безробітному надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Встановленим є те, що Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості відповідачу було виплачено грошові кошти, як допомогу по безробіттю в сумі 2 800,85 грн. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затверджено спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду від 13.02.2009р. № 7-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня.2009р. № 232/16248, за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що їх проводили. Встановлено, що Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості була проведена перевірка достовірності даних та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення особам та було складено Акт № 92 від 20.10.2017р. Києво-Святошинського районного центру зайнятості, яким встановлено, що перебуваючи на обліку в Білоцерківському МРЦЗ, як безробітний [PERSON] перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київобленерго», що підтверджується цивільно-правовим договором №КОТ-23 від 06.06.2017р. та актами про приймання-передачі виконаних робіт між замовником ТОВ «Київобленерго» та виконавцем робіт [PERSON] від 30.06.2017, 31.07.2017, 30.08.2017, 30.09.2017. Встановлено, що на підставі вищезазначеного акту розслідування, директором Білоцерківського МРЦЗ 01.11.2017 року винесено наказ про повернення [PERSON] виплаченої допомоги по безробіттю, за період з 06.06.2017р. по 26.09.2017р. в сумі 2 800,85 грн. Таким чином Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості було встановлено належність безробітної особи до категорії зайнятої, і прийнято рішення про зняття особи з обліку як безробітної в установленому законодавством порядку та про повернення суми незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин. Згідно матеріалів справи, позивачем 01.11.2017року за № 1408-02 на адресу відповідача була направлена претензія та запропоновано повернути незаконно отримані кошти виплачені Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості в розмірі 2 800,85 грн., однак, на час розгляду справи судом, відповідач добровільно не повернув безпідставно отримані кошти. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України Про зайнятість населення до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору ( контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, забезпечують себе роботою самостійно ( у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої діяльності, а також особи, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійних, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України Про зайнятість населення, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами( контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Водночас в силу положень частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, шо застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно статті 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори що виникають з правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача зазначену суму незаконно одержаної допомоги по безробіттю. Згідно ст.. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню нв дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved