Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором \~ в розмірі 13\~236, 65 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 26.04.2016 року (ас. 30-32), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № ABIORC06520005 від 07.06.2008 року відповідач [PERSON] 09 червня 2008 року отримав кредит у розмірі 3 317, 28 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 59, 71 грв., з кінцевим терміном повернення кредиту до 07.06.2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві. Відповідно до умов заяви позичальника погашення заборгованості мало здійснюватися у наступному порядку, а зокрема: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 170, 16 грв. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з умовами. Відповідно до Умов позичальник зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви (п. 3.2.2), сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. п. 4.1, 4.2 даних Умов та тарифів, сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов (п. 3.2.4), повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно не погашеної суми вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п. 3.2.9). Відповідно до п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до норм чинного законодавства (ст. 259 ЦК України) договором встановлена позовна давність за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років (п. 5.5 Умов). Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором, про що свідчить, зокрема, підписана заява позичальника № ABIORC06520005 від 07.06.2008 року та меморіальні ордери. Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 26.03.2010 року по 01.04.2016 року; на погашення заборгованості за процентами в період з 28.07.2009 року по 01.04.2016 року; на погашення заборгованості по пені в період з 20.06.2010 року по 01.04.2016 року; на погашення заборгованості з комісії в період з 21.06.2010 року по 01.04.2016 року. Так, 31.05.2010 року відповідачем було здійснено останній платіж в сумі 386, 06 грв. в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відтак, станом на 01.04.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 13\~236, 65 грв., яка складається з : 1\~549, 22 грв. - заборгованість за кредитом; 103, 15 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 716, 52 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9\~761, 25 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грв. - штраф та 606, 51 грв. - його процентна складова. Посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 13\~236, 65 грв., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 48), при цьому в п. 3 прохальної частини уточненої позовної заяви представник позивача зазначив про розгляд справи за відсутності представника банку (ас. 16, 32). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи, відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, сповіщений належним чином (ас. 15, 42, 49), будь яких заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача та п. 3 уточненої позовної заяви (ас. 16, 23, 32), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:\~\~\~\~\~\~\~\~\~ - так, судом встановлено і \~це \~підтверджується \~матеріалами \~справи,\~ що \~ 07 \~ червня \~\~2008 \~року\~ між\~ Закритим акціонерним товариством « Акцент - Банк», правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство «Акцент - Банк» (ас. 22)\~ та \~відповідачем [PERSON] був укладений\~ кредитний\~ договір\~ № ABIORC06520005, згідно якого Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 3\~317, 28 грв. на строк 36 місяців з 07.06.2008 року по 07.06.2011 року включно, на придбання товарів, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1, 0 % на місяць на суму залишку на суму заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 290 грв. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 59, 71 грв. (ас. 6). Відповідно до умов заяви позичальника погашення заборгованості мало здійснюватися у наступному порядку, а зокрема: щомісяця в період сплати , за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 170, 16 грв. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат , згідно з Умовами (ас. 6). Позичальник зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до заяви та Умов. При порушенні позичальником зобовязання з повернення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначений у п. 5.1 Умов за кожен день прострочки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві (ас.6). Згідно п. п. 4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (« Розстрочка») (Стандарт), наданих позивачем до позову (ас. ас. 7 13 ), за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві (ас.11). Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (ас.12). Відповідно до п. 5.3 Умов при порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми заборгованості (ас.12). Згідно п. 5.4 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань , передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов»язання повинне бути виконане позичальником. Згідно п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені , штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Факт отримання відповідачем кредиту у розмірі 3\~317, 28 грв. підтверджений в судовому засіданні копією меморіального ордеру від 09.06.2008 року № 80609В040Q на суму 127, 28 грв. ( ас. 35); копією меморіального ордеру № 040S від 09.06.2008 року на суму 290,00 грв. (ас.36); копією меморіального ордеру № ВLFZ0WGN91 від 09.06.2008 року на суму 2\~900 грв. (ас.37). Однак, відповідач отримавши кредитні кошти, свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 26.03.2010 року по 01.04.2016 року, на погашення заборгованості за процентами в період з 28.07.2009 року по 01.04.2016 року, на погашення заборгованості з пені за період з 20.06.2010 року по 01.04.2016 року, на погашення заборгованості з комісії в період з 21.06.2010 року по 01.04.2016 року. Так, 31.05.2010 року відповідачем було здійснено останній платіж в сумі 386, 06 грв. в рахунок погашення заборгованості за кредитом, що підтверджено в судовому засіданні випискою з особового рахунку відповідача № 229092059149095 про погашення заборгованості за кредитним договором за період з 07.06.2008 року по 20.04.2016 року (ас. 38-39). Відтак, станом на 01.04.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 13\~236, 65 грв., яка складається з : 1\~549, 22 грв. - заборгованість за кредитом; 103, 15 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 716, 52 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9\~761, 25 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грв. - штраф та 606, 51 грв. - його процентна складова, що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборгованості за кредитним договором, виконаним станом на 01.04.2016 року (ас. 33-34). Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовзання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається. Згідно\~ \~ст. \~629 \~ЦК \~України \~ договір\~ є\~ обов'язковим\~ для виконання. Згідно \~ст. \~625 \~ЦК\~ України \~боржник \~не \~звільняється\~ від відповідальності\~ за неможливість \~виконання \~ грошового\~ зобов'язання.\~\~\~\~ Відповідно\~ до \~ст.\~1049 \~ ЦК\~ України\~ -\~ позичальник\~ зобов'язаний\~ повернути\~ позикодавцеві\~ позику\~ у\~ строк\~ та \~в \~порядку,\~ що встановлені\~ \~договором. Згідно\~ до\~ ст.\~ 610 \~ЦК\~ України, \~порушенням\~\~ зобов'язання\~ є\~ його\~ невиконання\~ або \~виконання\~ з\~ порушенням\~ умов,\~ визначених\~ змістом\~ зобов'язання. Відповідно\~ до \~вимог\~ ст.\~611\~ЦК\~ України \~в \~разі \~порушення\~ зобов'язань\~ настають\~ правові\~ наслідки,\~ встановлені\~ договором\~ або законом. За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1\~549, 22 грв., що виникла в період з 26.03.2010 року по 01.04.2016 року, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 103, 15 грв., що виникла в період з 28.07.2009 року по 01.04.2016 року та заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 716, 52 грв., що виникла в період з 21.06.2010 року по 01.04.2016 року, підлягають до повного задоволення. При цьому, суд зауважує, що лише за наявності заяви сторони може застосовуватися позовна давність як загальна так і спеціальна, суд за власною ініціативою не має право застосовувати позовну давність. У матеріалах справи не має заяви відповідача про застосування строків позовної давності поданої до винесення судом рішення, згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України (постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року, постанова ВСУ № 6-2520цс15 від 06.04.2016 року). В частині стягнення пені в розмірі 9\~761, 25 грв. суд зазначає наступне: - так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Умовами кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню у розмірі 1, 25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грв, за кожен день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Так, в позовній заяві позивач зазначив, що пеня у розмірі 9\~761, 25 грв. нарахована ним за період з 20.06.2010 року по 01.04.2016 року. Разом з тим, з огляду на вищевикладене нарахування суми пені за період який перевищує один рік суперечить вимогам закону, а зокрема п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Відтак, вважаю, що з відповідача до стягнення підлягає пеня у розмірі 338, 09 грв., обрахована за період з 01.04.2015 року по 01.04.2016 року включно, згідно розрахунку заборгованості за договором (ас. 33-34). Щодо п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (ас. 12), згідно якого передбачено , що строки позовної давності стосовно вимог банку про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років, суд вважає за необхідне зазначити наступне: - так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна даність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог. Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність установлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6 і ч. 1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, враховуючи періодичність платежів визначених договором (постанова ВСУ від 24.02.2016 року № 6-1824цс15). Разом з тим, Умови, пунктом 5.5 яких установлено збільшену позовну давність, не містять безпосередньо підпису позичальника, а окрім того, у заяві позичальника від 07.06.2008 року, яка була ним підписана, домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності не має , а відтак не має підстав вважати , що між сторонами була укладена відповідна письмова угода про збільшення позовної давності , яка за змістом та формою відповідає вимогам ст. 6, ст. 207, ст. 259 ЦК України (постанова ВСУ від 01.07.2015 року № 6-757цс15, № 6-16цс15 від 11.03.2015 року). Отже, позивачем не надано належних доказів на підтвердження погодження з відповідачем домовленості про збільшення строків позовної давності і остання за формою не відповідає вимогам ст. ст. 6, 207 і ч. 1 ст. 259 ЦК України. Відповідно \~до \~ст. \~549 \~ЦК \~України,\~ неустойкою\~ ( штрафом,\~пенею)\~ є\~ грошова\~ сума\~ або\~ інше\~ майно,\~ які \~боржник\~ повинен\~ передати\~ кредиторові\~ у\~ разі \~ порушення\~ боржником\~ зобов'язання.\~ Штрафом\~ є\~ неустойка,\~ що\~ обчислюється\~ у\~ відсотках\~ від \~суми\~ невиконаного\~ або неналежно \~ виконаного \~зобов'язання. \~Пенею\~ є\~ неустойка,\~ що обчислюється \~у\~ відсотках\~ від \~суми \~несвоєчасно\~ виконаного \~грошового зобов'язання\~ за \~кожен \~день \~прострочення \~виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.1, заявою позичальника, передбачено при порушенні позичальником будь якого із зобовязань визначеного пунктом 3.2.2 (погашати кредит у порядку та строки відповідно заяви) та пунктом 3.2.3 (сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. п. 4.1, 4.2 Умов) застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п. 5.3 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше чим на 30 днів у розмірі 500 грв. + 5 % від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15). Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 500 грв. та його процентної складової в розмірі 606, 51 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 2\~706, 98 грв., яка складається з : 1\~549, 22 грв. - заборгованість за кредитом; 103, 15 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 338, 09 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором та 716, 52 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч. 1 ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ). При предявлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1\~378, 00 грв. (ас. 1). Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 275, 60 грв., з наступного розрахунку: 2\~706, 98 : 13 236, 65 х 100 = 20 % (тобто позовні вимоги задоволені на 20 % від заявлених); 1\~378 х 20 % = 275, 60.

Outcome: partial