Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 30 серпня 2006 року між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав відповідачу у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних (пункт 1.1. кредитного договору). Видача кредиту підтверджується кредитним договором № КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 року, договором купівлі-продажу автомобіля № 603 від 22.08.2006 року, ордером розпорядженням від 30.08.2006 року, платіжним дорученням № 1 від 30.08.2006 року. Разом з тим, 30 серпня 2006 р. в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами укладений договір застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06, згідно якого автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2006 року випуску переданий в заставу позивачу. Утім, в порушення умов кредитного договору відповідач -1 у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції не сплачував. Відповідно п.4.1 вищевказаного договору застави рухомого майна сторони за ним погодили, що заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором до нього строки суми кредиту; та/ або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або часткові несплаті в строк сум штрафних санкцій. Як зазначається позивачем при зверненні до суду 15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль. В межах виконавчого провадження автомобіль був реалізований. Кошти отримані від реалізації автомобіля в розмірі 37 515,07 грн. грн. перераховані на рахунок банку для часткового погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 21.10.2013 р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору № КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 року складає 24 284,19 дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з яких: заборгованість по кредиту - 2630,70 дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.); заборгованість по відсоткам - 92,08 дол. США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за порушення строку погашення заборгованості по сплаті кредиту та нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США (еквівалент 172 340,35 грн.). Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача зазначеної вище суми заборгованості, оскільки отримані за кредитним договором кошти відповідач -1 використав на потреби та в інтересах сім'ї, а саме: на придбання автомобіля. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, в результаті придбання подружжям автомобіля в кредит боргові зобов'язання перед кредитором несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Укладення кредитного договору в інтересах сім'ї (придбання автомобіля), а також факт надання згоди [PERSON]., як своїй дружині, на укладення кредитного договору та передачу в заставу зазначеного автомобіля підтверджується нотаріально засвідченою заявою, яка відповідачем - 2 підписана особисто під час укладання договору застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 року. Оскільки за кредитним договором Банк передав позичальнику грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стали об'єктом спільної сумісної власності подружжя, то, на переконання позивача, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 1, 3, 509, 526, 536, 368, 551, 543 ЦК України, 60, 61, 65, 70 СК України. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надали заяви про розгляд у їх відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом за розгляду справи, 30 серпня 2006 р. між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав відповідачу у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних (пункт 1.1. кредитного договору). 30 серпня 2006 р. в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між банком та відповідачем - 1 був укладений договір застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06, згідно якого автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2006 року випуску, переданий в заставу позивачу. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно п.4.1 договору застави рухомого майна заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором до нього строки суми кредиту; та/ або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або часткові несплаті в строк сум штрафних санкцій. 15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль. В межах виконавчого провадження автомобіль був реалізований. Кошти отримані від реалізації автомобіля в розмірі 37 515,07 грн. перераховані на рахунок банку для часткового погашення заборгованості за кредитним договором. Утім, в порушення умов кредитного договору відповідач -1 у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції не сплачував; станом на 21.10.2013 р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору №КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 р. складає 24 284,19 дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з яких: заборгованість по кредиту - 2630,70 дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.); заборгованість по відсоткам - 92,08 дол. США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за порушення строку погашення заборгованості по сплаті кредиту та нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США (еквівалент 172 340,35 грн.). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо того, що в результаті придбання подружжям автомобіля в кредит боргові зобов'язання перед кредитором несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Укладення кредитного договору в інтересах сім'ї (придбання автомобіля), а також факт надання згоди [PERSON]., як своїй дружині, на укладення кредитного договору та передачу в заставу зазначеного автомобіля підтверджується нотаріально засвідченою заявою, яка відповідачем - 2 підписана особисто під час укладання договору застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 р. Оскільки за кредитним договором банк передав позичальнику грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стали об'єктом спільної сумісної власності подружжя, то відповідачі відповідають перед банком, як солідарні боржники. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved