Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , 1965 року народження, на його, [PERSON] , користь аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позов мотивує тим, що відповідач є його донькою. Розмір його доходів, а саме пенсії, є недостатнім для забезпечення нормального рівня його життя. Відповідач ухиляться від належного утримання батька. Як на підставу позову посилається на положення статей 202, 205 Сімейного кодексу України. Позов на адресу суду надійшов 2 вересня 2021 року. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів викладених в ньому, вказав, що проживає з відповідачем окремо, просив позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Грабовець С.В., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1104281 від 26 жовтня 2021 року, в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що відповідач згідна сплачувати аліменти на утримання батька та підтвердив, що сторони у справі проживають окремо. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина друга статті 51 Конституції України визначає обов`язок повнолітніх дітей піклуватись про своїх непрацездатних батьків. Згідно з частиною першої статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідач у справі є донькою позивача, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2018 року (а.с. 4, 5). Позивач [INFO] є особою, яка досягла пенсійного віку (а.с. 3). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав і вказав, що відповідач готова сплачувати аліменти на утримання свого батька та підтвердив факт їх окремого проживання. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, враховуючи визнання позову зі сторони відповідача, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки він проживає окремо від відповідача, є особою пенсійного віку, сторона відповідача позов визнає. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів в розмірі ј частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 908 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved