Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що на території Рудківського лісництва, знаходиться будівля «Кордон Рудки» та перебуває на балансі ДП «Самбірський лісгосп». Після звільнення з роботи лісничого [PERSON] стало відомо, що такий разом із дочкою [PERSON] зареєстрований у вказаній нежитловій будівлі. Зазначає, що така реєстрація місця проживання вказаних осіб проведена незаконно, оскільки будівля не є об`єктом житлового фонду. А тому позивач звернувся до виконавчого комітету Рудківської міської ради із вимогою провести перевірку та прийняти рішення про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] , на що йому було відмовлено; просить у судовому порядку визнати таку відмову відповідача незаконною та зобов`язати його провести перевірку підстав реєстрації місця проживання вищезазначених осіб та скасувати таку реєстрацію. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та посилався на викладені у позовній заяві обставини; однакову позицію і в минулих судових засіданнях підтримали та на ній наполягали і, в спосіб як зазначено в позові до суду обидва представники позивача адвокати Мартиневич Ю.О. і Мукан І.В. Відповідачем було надано суду відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, так як в діях виконавчого комітету Рудківської міської ради відсутні будь-які порушення і така відмова є законною та вмотивованою; додатково представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] було зареєстровано 21.03.2006р.; такі реєстраційні дії були вчинені Самбірським МВ ДМС України у Львівській області, а тому у відповідача немає даних на підставі яких документів було зареєстроване місце проживання. Одночасно зазначила, що [PERSON] , 2003р.н. була зареєстрована за вказаною адресою 02.03.2016р., як неповнолітня дитина по місцю реєстрації одного з батьків, для чого не вимагаються документи про право на проживання у житловому приміщенні, а лише згода одного з батьків з ким дитина не зареєстрована; просила у позові відмовити, так як немає можливості перевірити правомірність реєстрації [PERSON] за вищезазначеною адресою. Третя особа [PERSON] також надав суду письмові пояснення щодо позову; вважає, що реєстрація його місця проживання та його дочки проведена в порядку встановленому на той час законом; він надав усі документи, які вимагались органом реєстрації, ним сплачувались усі комунальні послуги за користування житловим приміщенням, а тому просив у позові відмовити. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому суд уважає за можливе розглядати справу в її відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог,суд уважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно технічного паспорта, виготовленого 11 грудня 2020 року, будівля по [ADDRESS] є громадським будинком з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами; замовником технічної інвентаризації виступає ДП «Самбірський Лісгосп». Із повідомлення Рудківської міської ради №922/02-16 від 24.09.2020р. відомо, що виконавчий комітет не володіє інформацією та документами на підставі яких зареєстровано місце проживання [PERSON] 21.03.2006р.; його дочка [PERSON] була зареєстрована як неповнолітня дитина за місцем реєстрації одного з батьків. У відповіді ГУ ДМС України у Львівській області директору ДП «Самбірський Лісгосп» Яремі І.І. зазначено, що підставою для реєстрації заявника є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму, піднайму, оренди або інші документи; а підтвердити дотримання законодавства при реєстрації місця проживання [PERSON] не являється можливим, так як термін зберігання такої документації становить три роки відповідно до вимог Наказу МВС України від 04.06.2002р. Відповідно до пункту 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Кабінетом Міністрів України від 02.03.2016р. №207 (далі Правил), реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. За ч. 1, 2 п. 28 Правил реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Нормативним актом, - п. 14 Правил передбачено, що строк зберігання заяв про реєстрацію місця проживання/перебування та зняття з реєстрації місця проживання осіб та за необхідності відповідних копій документів, які подаються для здійснення реєстрації місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання в паперовому вигляді, становить три роки. Відповідно до п. 15 Правил до створення реєстру територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб, які передані відповідному органу реєстрації, ДМС, житлово-експлуатаційними організаціями та іншими підприємствами, установами та організаціями, що забезпечували ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, підтримуються в актуальному стані за карткою реєстрації особи та адресною карткою особи за відповідними формами згідно з додатками 4 та 5. На момент спірної реєстрації місця проживання [PERSON] , а саме 21 березня 2006 року, реєстрація місця проживання проводилася на підставі Тимчасової інструкції про порядок документування і прописки (реєстрації) громадян України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за №66-дск від 03 лютого 1992 року (надалі по тексту - Тимчасова інструкція) та Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №700 від 10 жовтня 1994 року (надалі по тексту - Положення). Підставою для реєстрації місця проживання особи за певною адресою є заява про реєстрацію місця проживання (форма №15 до п. 49 Тимчасової інструкції). Така заява повинна містити відомості про підстави для реєстрації місця проживання заявника за зазначеною ним адресою (ордер, свідоцтво про право власності - документи, що підтверджують право власності) або договір найму (піднайму, оренди) разом з обов`язковою письмовою згодою власника житла на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації вище. Таким чином, згода власника будинку на реєстрацію місця проживання в цьому будинку іншої особи не потрібна лише у разі, якщо в особи, яка має намір зареєструвати своє місце проживання, наявний документ, який підтверджує її право власності (ордер або свідоцтво про право власності), який є достатньою підставою для здійснення реєстрації її місця проживання за відповідною адресою. Як встановлено судом [PERSON] ніколи не був власником чи співвласником спірного приміщення, а із матеріалів справи вбачається та встановлено у судовому засіданні, що суб`єктом на балансі якого знаходиться приміщення, а саме ДП «Лісгосп» раніше не надавалась згода на реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у вказаній будівлі та останній (позивач у справі) не був обізнаний про таких зареєстрованих осіб за даною адресою, окрім того жодних правочинів та договорів щодо користування цим будинком ніким із учасників судового розгляду не представлено. Так, із приводу проведення перевірки підстав реєстрації місця проживання позивачу надавалася письмова відповідь, в якій зазначалося, що документації з приводу реєстрації громадян за період реєстрації [PERSON] в розпорядженні міської ради немає, так як така не була передана відповідними органами і службами, що попередньо здійснювали реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, в зв`язку з чим провести перевірку законності реєстрації є неможливо. Окрім того, відповідно до статті 4 Житлового кодексу УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);- жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення). До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Згідно статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Наведене свідчить, що лише ордер є єдиною підставою саме для вселення у житлове приміщення, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов`язаних з наданням житлових приміщень. Тому, враховуючи твердження позивача, що будівля не входить до житлового фонду, а є громадським будинком, що в судовому засіданні заперечив третя особа [PERSON] , котрий повідомив, що із його заробітної плати стягувались кошти за оплату комунальних послуг та у технічному паспорті зазначена житлова площа будинку, проте ордеру чи іншого документу суду не представив, жодним чином не доводить правомірність реєстрації його місця проживання, що прямо пов`язано із реєстрацією місця проживання його дочки [PERSON] , а тому з урахуванням наведеного та з огляду на те, що на балансі позивача перебуває спірна будівля, що останній не мав жодних відомостей про зареєстрованих там осіб, і таке свідчить про можливе порушення вимог законодавства при реєстрації місця проживання, суд приходить до висновку про необхідність проведення перевірки підстав реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] , - в чому відповідачем позивачу було відмовлено та виник цивільний спір, відтак, позов у цій частині підлягає до задоволення. Відсутність у виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області документів чи за строком зберігання, чи з інших причин не дає підстав відмовляти його службовими особами ДП «Самбірське лісове господарство» у проведенні перевірки законності реєстрації місця проживання фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] за спірною адресою в [ADDRESS] . Разом з тим у задоволенні вимоги позивача щодо прийняття рішення про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] на переконання суду необхідно відмовити з огляду на її передчасність, так як дана вимога випливає вже із результатів проведеної перевірки підстав реєстрації та наданням відповідних обґрунтувань як наслідок суб`єктом владних повноважень і, суд у цій частині не вправі підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Outcome: partial