Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 15 жовтня 2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та матірю відповідачки - [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній було надано кредит в розмірі 4532 грн. під 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов даного кредитного договору [PERSON] зобовязана була щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом. Однак в порушення умов договору відповідачка належним чином не виконувала свого зобовязання і станом на 29 серпня 2016 року вона має заборгованість за вищевказаним кредитом в сумі 11311 грн. 17 коп., які позивач просив стягнути із [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, представивши заяву в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Законний представник неповнолітньої відповідачки [PERSON] в судове засідання також не зявився, представивши заяву в якій просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову. Свою позицію мотивує тим, що їй нічого не було відомо про існування кредитного договору між ПАТ «Акцент-Банк» та матірю її підопічної [PERSON] А після смерті [PERSON] банк не предявляв ніяких претензій з приводу наявної заборгованості за кредитним договором. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та матірю відповідачки - [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній було надано кредит в розмірі 4532 грн. під 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов даного кредитного договору [PERSON] зобовязана була щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом. Також судом встановлено, що 10 лютого 2015 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] в силу положень ч.4 ст.1268 ЦК України спадщину прийняла її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка була залучена до участі у справі у якості правонаступника після смерті матері. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із змісту ст.1219 ЦК України вищевказані правовідносини допускають правонаступництво, а тому у відповідності до положень ст.1282 ЦК України відповідач дійсно повинен відповідати за зобовязанням, яке виникло у його матері внаслідок укладання вищевказаного кредитного договору, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. В той же час, відповідно до положень ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Однак, із матеріалів справи вбачається, що ні спадкоємцю, ні його законому представнику нічого не було відомо про укладений між [PERSON]та банком кредитний договір. Ці твердження відповідача жодним чином матеріалами справи не спростовуються. Навпаки, із матеріалів справи вбачається, що покійна [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] ще в 2010 році. З того ж року опікуном неповнолітньої була призначена її бабуся [PERSON], з якою неповнолітня проживає в [INFO]. Сама ж [PERSON] з часу отримання кредиту і до самої смерті проживала в [INFO]. Також, відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Однак, позивач ні в позовній заяві, ні в інших доданих документах не вказує, що з обєктивних причин він не знав і не міг знати, що позичальниця [PERSON] померла Крім того, відповідно до ч.3 вищевказаної статті, якщо кредитор спадкодавця навіть не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, лише протягом одного року від настання строку вимоги. При цьому відповідно до ст.1050 ЦК України банк має право дострокового виконання боргових зобовязань у разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань. Однак, із розрахунку заборгованості за договором від 15.10.2014 року вбачається, що платежі за даним договором позичальниця [PERSON] взагалі не здійснювала. Але із позовом про стягнення боргу до банк звернувся лише в вересні 2016 року, тобто більше ніж через рік після настання строку вимоги. А тому у відповідності до положень ч.4ст.1281 ЦК України позивач позбавляється права вимоги до відповідача і його позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed