Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на гаражі Д-1, д-1 загальною площею 140,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 23 червня 1999 [PERSON] придбав згідно до договору купівлі-продажу у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . 29 серпня 2000 року виконкомом Прилуцької міської ради [PERSON] було видано дозвіл на будівництво нового будинку та гаража, замість старого будинку за адресою: [ADDRESS] . 05 квітня 2007 року [PERSON] отримав державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд за даною адресою та площею 0,0269 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаних дозвільних документів був знесений старий будинок, а збудований гараж Д-1 та д-1, погріб та встановлено огорожу. Після закінчення будівництва КП «Прилуцьке МБТІ» провело технічну інвентаризацію об`єкта будівництва та виготовило технічний паспорт на нього. Так, як [PERSON] являється власником земельної ділянки, на якій були самочинно збудовані гаражі і вони відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації та наявності технічного паспорта, то в нього є підстави для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що і є підставою звернення до суду за захистом своїх невизнаних прав. У судове засідання позивач не з`явився, проте його представником було подано заяву про розгляд справи у їх відсутності та про задоволення позову в повному обсязі, проти чого в своїй заяві не заперечує і відповідач - представник територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1,2 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 статті 376 ЦК визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч.2 ст.375 Цивільного кодексу України), а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України). Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.06.1999, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №3171, [PERSON] продала, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії витягу з рішення №463 від 29.08.2000 про державне та індивідуальне житлове будівництво вбачається, що виконкомом міської ради було надано [PERSON] дозвіл на будівництво нових будинків замість належних старих, непридатних для житла, та зобов`язано його після закінчення будівництва нового будинку старий знести та ліквідувати право власності на нього(а.с.9). Згідно копії дозволу №165 головного архітектора міста виконкому Прилуцької міської ради народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Прилуцької міської ради №463 від 29.08.2000 на своїй присадибній ділянці дозволяється будівництво нового будинку замість старого 9,40*10,30 і гаража 4,60*13,30м(а.с.10-11). Згідно копій державних актів на право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] 05 квітня 2007 отримав державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд та площею 0,0269 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14). КП «Прилуцьке міжрайонне бюро технічної інвентаризації» провело технічну інвентаризацію об`єкта будівництва та виготовило технічний паспорт на гараж, розташований по [ADDRESS] (а.с.15-18). Відповідно до повідомлення КП Прилуцького МБТІ №1478 від 04.06.2019 вбачається, що 29.08.2000 за №463 виконкомом Прилуцької міської ради було видано дозвіл на будівництво нового будинку та гаража замість старого будинку за адресою: [ADDRESS] . 22 вересня 2000 головним архітектором міста Прилуки був наданий дозвіл №165 [PERSON] на будівництво нового будинку та гаража, замість старого будинку за даною адресою. На підставі вказаних дозвільних документів був знесений старий будинок, а збудований гараж Д-1 розміром 9,45 на 10,20 м та д-1 розміром 4,65 на 13,80 метрів, залишено погріб та встановлено огорожу. Житловий будинок не збудований. Оскільки згідно дозволу №165 від 22.09.2000 головного архітектора міста Прилуки гараж мав би мати розмір 4,6 на 13,3 метрів, а фактично було збудовано два гаража з іншими розмірами, то відповідно такі об`єкти стали самочинними. У зв`язку з цим згідно до проведеного технічного обстеження зафіксованого в технічному паспорті виготовленого 21.09.2009 КП «Прилуцьким МБТІ» було зазначено, що дані гаражі були збудовані самочинно в 2007. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки позивачем здійснена самочинна, тобто без наявності всіх необхідних документів, забудова на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS] , а саме самочинно збудовані гаражі Д-1 та д-1, погріб та встановлено огорожу, проте така забудова не може порушувати права інших осіб, адже будівництво відповідає діючим будівельним нормам та правилам, у суду є всі підстави для задоволення даного позову, тим паче що такий визнається відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved