Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 29.05.2019року наказом АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №2439/ВК\~від 29.05.2019року його [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги, передбаченої Колективним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 16.01.2020року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та зазначив про заперечення щодо розміру заборгованості із заробітної плати, вказаному у позовній заяві, оскільки 08.05.2019 року та 06.06.2019 року позивачу частково виплачувалися грошові кошти. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.10.1986 року по 29.05.2019року перебуваву трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7). Наказом АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №2439/ВК від 29.05.2019року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, за ст. 38 КЗпП України (а.с.7). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 29.05.2019року становила 60564 грн. 72 коп., що підтверджується розрахунковим листом Товариства по цеху №51 за травень2019 року (а.с.8). Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Сумській області Тимофєєвою Т.І. від 27.03.2019 року відкрито виконавче провадження №58730940 з примусового виконання виконавчого листа №592/14127/18, виданого Ковпаківський районним судом м. Суми від 26.03.2019 року, щодо стягнення з ПАТ СМНВО на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з грудня 2017 року по вересень 2018 року в розмірі 36898,00 грн. (а.с.9). Крім того, з наданих представником відповідача копій платіжних доручень №46655 від 08.05.2019 року та №6 від 06.06.2019 року вбачається, що [PERSON] була виплачена заробітна плата за 2-гу половину березня 2019 року в розмірі 3360,00 грн. та за 2-гу половину квітня 2019 року в розмірі 3166,00 грн. відповідно, що в сумі становить 6526,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості із виплати заробітної плати [PERSON] становить 17140 грн. 12 коп., виходячи з розрахунку: 60564,72 грн. 36898,00 грн. 6526,00 грн. = 17140,12 грн. З повідомлення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про розміри оплати праці працівника вбачається, що сума вихідної допомоги, нарахованої до виплати [PERSON] як Ветерану Фрунзенцю, становить 13121\~грн.\~83коп. (код «420» в розрахунковому листі). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків), в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги (без вирахування податків), разом в розмірі 17140\~грн.\~12коп. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для судів. Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, крім іншого, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи з середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу 2 вказаного Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з розміру нарахованої до виплати позивачу вихідної допомоги як Ветерану Фрунзенцю, яка становить двомісячний середній заробіток, сума заробітної плати [PERSON] за останні два робочих місяці становила 13121,83 грн. (код «420» в розрахунковому листі). Оскільки [PERSON] був звільнений 29.05.2019 року, тому для обчислення розміру середньоденної заробітної плати слід брати кількість відпрацьованих робочих днів за березень (20\~днів)та квітень (21\~день)2019 року, що в сумі становить 41робочий день. За таких обставин, середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 320 грн. 04 коп. (13121,83 грн. : 41 роб.дн. = 320,04 грн.). Аналогічний розрахунок розміру середньоденної заробітної плати позивача викладений в позовній заяві та жодним чином не спростовується відповідачем. Згідно наказу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 21.03.2014 р. №75 «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» в Товаристві з 26.05.2014 р. встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень, де робочими днями є понеділок, вівторок, середа. Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №81 від 16.04.2019 року дію Наказу «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» №75 від 21.03.2014 року відмінено з 01.07.2019 року, у зв`язку із запланованим підвищенням обсягів виробництва. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був звільнений 29.05.2019 року, а розрахунок з ним не було проведено, тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 56007\~грн.\~00\~коп.за період з 03.06.2019р. по 20.02.2020р., що складає 175 робочих днів, при середньоденній заробітній платі позивача 320,04грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial