Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що за договором від 15.08.2007 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 30 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2011 р. Утім, на порушення приписів ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України позичальник не виконує зобов'язання, у зв'язку з чим є право банку вимагати достроково повернення всієї суми кредиту, та у зв'язку з порушенням зобов'язань відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі станом на 23.12.2009 р. 16 407,41 дол. США, з яких заборгованість за кредитом становить - 14 611,00 дол. США, 985,22 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи в розмірі 31,38 дол. США та 779,81 дол. США. Як зазначається позивачем при зверненні до суду виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна, належного відповідачу - 2 - [PERSON]: за договором іпотеки від 13.08.2007 р. відповідач - 2 надав в іпотеку будинок загальною площею 247,1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] Предмет позову становить вимога про звернення стягнення на зазначене вище нерухоме майно та про виселення усіх осіб, місце проживання яких зареєстровано у нерухомому майні; підставу позову - приписи ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Позивач в особі представника за довіреністю, вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач - 2, представник відповідача -1 позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні, посилалися на важке матеріальне становище та фінансову кризу, через яку має місце утворення заборгованості за кредитним договором. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що за договором від 15.08.2007 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 30 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2011 р. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону та несе валютні ризики. Утім, на порушення приписів ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України позичальник не виконує зобов'язання, у зв'язку з чим є право банку вимагати достроково повернення всієї суми кредиту, та у зв'язку з порушенням зобов'язань відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі станом на 23.12.2009 р. 16 407,41 дол. США, з яких заборгованість за кредитом становить - 14 611,00 дол. США, 985,22 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи в розмірі 31,38 дол. США та 779,81 дол. США. Судом встановлено, що виконання відповідачем -1 зобов'язань за кредитним договором від 15.08.2007 р. було забезпечено іпотекою нерухомого майна, належного відповідачу - 2 - [PERSON]: за договором іпотеки від 13.08.2007 р. відповідач - 2 надала в іпотеку будинок загальною площею 247,1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно з договором іпотеки (п. 10) сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 246 187,50 грн. Домоволодіння [ADDRESS] відповідно до витягу з КП «ДМБТІ» розташовано на земельній ділянці площею 2001 кв.м: А-2 житловий будинок житловою площею 131,9 кв.м, загальною площею 247,1 кв.м, Б- літня кухня, В - убиральня, Г - душ, Д - літня кухня, Ж - сарай, З - сарай, И - навіс, №1-17, І - споруди. Розв'язуючи даний спір та відмовляючи в задоволенні поданої позову, суд виходить з не співмірності суми заборгованості за кредитом (16 407,41 дол.) та вартості іпотечного майна (246 187,50 грн.), тобто вартість предмета іпотеки майже в 2 рази перевищує суму заборгованості; разом з тим, предмет іпотеки - є житловий будинок, який використовується родиною відповідачів за призначенням, та суду не було надано доказів (ст.ст. 10, 60 ЦПК України) на підтвердження того, що допущене боржником порушення основного зобов'язання завдає збитків іпотекодержателю і змінює обсяг його прав. Судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено, віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed