Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1 000 кв.м., що знаходиться по вул. Кованська, 34-а, в с. Буки Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідачів суду невідомі, хоча вони були завчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідачів, належне їх сповіщення про розгляд справи, відсутність заяв від останніх про розгляд справи за їх відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 6 жовтня 2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.15-16). За життя, останній підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року належала земельна ділянка площею 1 000 кв.м., кадастровий номер 1822080600:02:001:0045, що знаходиться по вул. Кованська, 34-а, в с. Буки Житомирського району Житомирської області (а.с.8-9). Позивач є єдиним спадкоємцем до майна його померлої матері (а.с.17-18). Постановою нотаріуса від 27 липня 2017 року (а.с.19) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на неї. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для часткового задоволення позову, враховуючи наступне. Як зясовано у ході розгляду справи, мати позивача за життя була фактичним власником спірної земельної ділянки, однак належним чином оформити своє право власності на неї не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Разом з тим, пред'явлення в даному випадку вимог і до нотаріуса, суд вважає, є безпідставним, адже права позивача останнім порушені, оспорені або невизнані не були, що виключає можливість прийняття іншого рішення в цій частині. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до часткового задоволення. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 960,00 гривень, з відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial