Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом 26.10.2009 року. В судовому засіданні представники позивача за дорученням [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі на задоволенні позовних вимог наполягали, пояснивши суду, що відповідачі не сплачують комунальні послуги та квартирну плату з 2003 року, ні з якими клопотаннями і заявами відповідачі до позивача не зверталися. За період з 01.01.2002 року до 01.10.2009року заборгованість відповідачів перед позивачем складає 2547,43 гривень , причини не своєчасного звернення з позовом за період з 2002 року по 26.10.2006 року представники позивача пояснити не змогли. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, в попередньому судовому засіданні посилався на пропуск позивачем строку позовної давності за період з 01.01.2002 року до 26.10.2006 року, також пояснивши, що ніякі послуги з прибирання при будинкової території не надавалися, про що він неодноразово звертався до позивача з відповідною заявою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, звернулися до суду з письмовою заявою про можливість розгляду справи в їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Відповідач [PERSON], відповідачка [PERSON] та [PERSON] мешкають в приватизованій квартирі [ADDRESS]. На підставі довідки №1478 від 25.09.2009 року в квартирі [ADDRESS] мешкають саме ці співвласники, які вказані в позовній заяві та визначені ухвалою суду від 01.06.2010 року. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за квартину плату та надані комунальні послуги за період з 26.10.2006 року по 01.10.2010 року складає 2547,43 грн., з цієї заборгованості за період з 01.01.2002 року по 01.11.2006 року, за урахуванням сум сплачених за жовтень - листопад 2006 року в розмірі 60,38 гривень для витребування суми 309,20 гривень пропущено строк позовної давності на якому наполягає відповідач [PERSON] Таким чином, на стягнення суми 309,20 гривень позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. На підставі ст.64 Житлового Кодексу України члени сімї квартиронаймача , які проживають разом з ним, користуються нарівні з квартиронаймачем усіма права і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з зазначеного договору. Відповідно до ст. 67 ЖК України, наймач зобовязаний вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.), на підставі ст.66 ЖК України квартиронаймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату за користування житлом. На підставі ст.68 ЖК України квартиронаймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Судом розяснені відповідачам вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України, стосовно того, що докази надаються сторонами, а судом тільки оцінюються. Суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позову частково, відповідачі суду не довели поважність причини не сплатити за житло та комунальні послуги, бо двоє членів сімї працює, отримує заробітну плату відповідним чином, за захистом порушеного права до суду не зверталися, доказів тим обставинам, що позивач неналежним чином виконує обовязки по утриманню будинку суду не довели. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за квартирну плату та комунальні послуги, тому сума заборгованості перед позивачем власником будинку, підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. В іншій частині в стягненні державного мита суд вважає відмовити. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень на підставі ст.81 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial