Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргу за кредитним договором. В обґрунтування зазначив, що 20.01.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений договір кредиту №315С119129120001, згідно якого банк надав, а [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80 000 грн. зі сплатою 25,00% річних та комісій до 19 січня 2019 року. Окрім цього, 20.01.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №315С119129120001-П, відповідно до умов якого Поручитель зобовязується перед Кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником. У порушення умов зазначеного кредитного договору відповідачі зобовязання по поверненню кредиту, та сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконали. У звязку із зазначеними порушеннями станом на 13.01.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 146 072,00 грн., що складаються з наступного: 63 809,54 сума заборгованості за кредитом; 41 497,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11 956,26 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 14 094,26 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 8 310,22 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; 6\~403,87 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 146 072,00 грн. та сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 2\~191,08 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Надала письмові заперечення та зазначила, що 63 809,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 41 497,85 грн. - заборгованість за відсотками визнає в повному обсязі, щодо пені просила зменшити її розмір, оскільки відповідач має на утриманні сина [PERSON] та чоловіка [PERSON], які мають тяжкі захворювання та потребують постійного лікування, на яке потрібні значні кошти. В задоволенні вимог позивача про стягнення розміру інфляційних витрат за кредитом та відсотками просила суд відмовити у повному обсязі у звязку із необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано офіційних даних Державної служби статистики України, щодо розміру щомісячних індексів споживчих цін (індексів інфляції). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №315С119129120001, згідно якого банк надав, а [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80 000 грн. зі сплатою 25,00% річних та комісій до 19 січня 2019 року. 20.01.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №315С119129120001-П. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель [PERSON] поручається перед кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №315С119129120001. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, як договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручня відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного бої процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, а саме надав [PERSON] перший і єдиний транш в сумі 80\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією №FJB1202031500217 від 20.01.2012 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Позичальник не виконує належним чином умови договору, останні платіж було зроблено у червні 2013 року, що призвело до утворення заборгованості перед Кредитором. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 13.01.2016 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 146\~072 грн. 00 коп., з них: 63 809,54 грн. - заборгованість за кредитом; 41 497,85 грн. - заборгованість за відсотками; 11\~956,26 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 14\~094,26 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 8\~310,22 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 6\~403,87 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Дослідивши вищенаведені докази, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованими, відповідачі порушили умови за кредитним договором, своєчасно не виконували зобовязання щодо здійснення погашення суми кредиту в обумовлені договором строки, через що утворилася заборгованість перед позивачем з боку відповідачів у сумі 146\~072,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 11\~956,26 грн. та розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 14\~094,26 грн. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом, що випливає із ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується. За положеннями ст.551 ЦК України суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобовязання та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. При цьому питання про зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. З огляду на фактичні обставини справи, враховуючи, що матеріальний стан відповідачів є вкрай тяжким та те, що відповідач [PERSON] має на утриманні сина відповідача [PERSON], якого визнано інвалідом 3 групи, який страждає а психіатричне захворювання та потребує значних витрат на лікування, невисокий розмір пенсії за віком [PERSON] та державної соціальної допомоги як інваліду [PERSON], тяжке онкологічне захворювання цивільного чоловіка відповідачки, суд приходить до висновку про зменшення розміру неустойки на підставі ч. 3 ст.551 ЦК України до 13 025,26 грн. В частині стягнення з відповідачів розміру інфляційних витрат за кредитом у сумі 8\~310,22 грн., розміру інфляційних витрат за відсотками у сумі 6\~403,87 грн. суд відмовляє, бо позивачем не наведено у розрахунку щомісячних індексів споживчих цін (індексів інфляції) та не надано офіційні дані Державної служби статистики України, а тому позивач не довів, що зазнав матеріальні втрати, повязані з невиконанням позичальником боргового зобовязання та набув прав відповідної компенсації.

Outcome: partial