Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи позов тим, що ПАТ «Гадячгаз» за договором про повернення надмірно виплаченої заробітної плати передав відповідачу [PERSON] гроші в сумі 24008,76 грн. Згідно розділу І загальних положень договору про повернення надмірно виплаченої заробітної плати від 28 жовтня 2016 року, станом на 28 жовтня існує передплата заробітної плати [PERSON] по Товариству в сумі 35388,48 грн., крім того, існують зобов'язання Товариства перед [PERSON] по остаточному розрахунку при звільненні в сумі 11704,09 грн. За умовами п. 6 договору про повернення надмірно виплаченої заробітної плати, [PERSON] зобов'язалась сплатити в повному обсязі борг. Однак станом на день звернення позивача до суду зобов'язання відповідачем не виконано. Загальний борг [PERSON] перед ПАТ «Гадячгаз» становить 30854,45 грн., крім того, умовами договору передбачено за невиконання зобов'язань відповідач повинна відшкодувати суму боргу з урахуванням 3% річних, інфляційні втрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №208 від 07.10.2013 року прийнята на посаду заступника головного бухгалтера ПАТ «Гадячгаз» з 07.10.2013 року. 28 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» та [PERSON] укладено договір про повернення надмірно виплаченої заробітної плати, за умовами розділу І станом на 28 жовтня 2016 року існує передплата заробітної плати [PERSON] по Товариству в сумі 35388,48 грн. Станом на 28 жовтня 2016 року існують зобов'язання Товариства перед [PERSON] по остаточному розрахунку при звільненні в сумі 11704,09 грн. При заліку взаємних зобов'язань сторін договору на день звільнення працівника 28.10.2016 р. залишаються непогашеними зобов'язання працівника перед товариством в сумі 24008,76 грн. За умовами розділу ІІ Умови та порядок погашення заборгованості, загальна сума коштів, що підлягає поверненню складає 24008,76 грн. Станом на день звернення позивача до суду, відповідачем порушено п. 15 договору про повернення надмірно виплаченої заробітної плати від 28.10.2016 р., а саме грошові кошти не відшкодовано. Згідно п. 15 договору про повернення надмірно виплаченої заробітної плати від 28.10.2016 року «В разі дотримання працівником графіку не заявляти до суду позову щодо стягнення коштів з Працівника». В період з липня 2016 року по вересень 2016 року, [PERSON] перераховано аванс на відрядження в розмірі 7343,56 грн., що також відноситься до витрат, які відповідачем повинні відшкодовуватись. Згідно п.З договору про повернення надмірно виплаченої заробітної плати від 28 жовтня 2016 року в разі недотримання Працівником умов цього договору Товариство має право стягнути з працівника належні кошти в судовому порядку (з урахуванням відсотка річних, інфляційних витрат та упущеної вигоди та судових витрат по стягненню). Відповідно до ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, та підписаний його стороною.. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Загальна сума боргу відповідача станом на 31.12.2016 р. становить 24008,76 грн.(двадцять чотири тисячі вісім грн.76 коп.). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст, 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк і термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором про повернення надмірно виплаченої заробітної плати кошти не повернула. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню грошові кошти за договором в сумі 30854,45 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок: строк виконання обов'язку 28.02.2017 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 142 днів (з 28.02.2017 р. до 20.07.2017 р.), сума боргу 24008,00 тис. грн., відповідно 3% річних 280,20 грн. (24008 * 3%/100%/365 *142), що дорівнює 280,20 грн. Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат: загальний відсоток інфляції, за період з лютого 2017 року по липень 2017 року становить 1,067. Тому інфляційні втрати становлять 1608,54 грн. (24008 * 1,067 - 24008). Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 30854,45 грн. борг, 3 % річних та інфляційні втрати, що разом становить 32743,19 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved