Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді ? частини житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28.10.2014 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса, а інший спадкоємець - [PERSON], яка є його бабусею і матір'ю померлої [PERSON], звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті доньки на його користь. На підставі поданих заяв 28.10.2014 року приватним нотаріусом Кошман О.О. у м.Луганську була заведена спадкова справа. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не можу у зв'язку із перебуванням заведеної спадкової справи на тимчасово окупованій території України. Через це він просить суд визнати за ним право власності на ? частину вищезазначеної квартири в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача на адресу суду надійшло письмове клопотання згідно якого він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Луганська міська рада про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 26.08.2016 р., на 02.09.2016 р., на 26.09.2016 р., на 04.10.2016 р), а також шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Причини неявки суду Луганська міська рада не повідомила, свого представника не направила, заперечень на позов не надала. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.08.1998 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського райвиконкому м.Луганська, матір'ю [PERSON] є [PERSON], яка згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2010 року після укладення шлюбу набула прізвище «[PERSON]» (а.с.4,5) Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 29.11.2005 року серії [NUMBER], витягом про державну реєстрацію прав [NUMBER] від 26.12.2012 р., а також копією технічного паспорту на приватизовану квартиру [ADDRESS], зазначена квартира належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], по ? частки кожному (а.с.10-14). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 22.08.2014 року [PERSON] померла [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис [NUMBER] (а.с.6). 28.10.2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва В.В. із заявою, відповідно до змісту якої прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.15). Інший спадкоємець за законом - мати померлої [PERSON] - [PERSON], 28 жовтня 2014 року також звернулась до приватного нотаріуса Лантьєва В.В. із заявою, згідно якої від прийняття спадщини після смерті померлої дочки вона відмовилась на користь сина спадкодавця [PERSON], [INFO] (а.с.16). Спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] була заведена 28.10.2014 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кошман О.О. та зареєстрована у Спадковому реєстрі за [NUMBER], що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 28.10.2014 року [NUMBER] (а.с.17). Відповідно до Інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 26.08.2016 р. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ? частка житлової квартири [ADDRESS]. Інша ? частка належить позивачу [PERSON]. На зазначену квартиру обтяження не накладені (а.с.26-27). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла у м.Луганськ, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, спадщина після її смерті відкрилася в місті Луганську, який згідно із Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» входить до складу територій, що тимчасово непідконтрольні України і де проводиться антитерористична операція. З відповіді Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 13.09.2016 року №18718/13/4, яка була надана на запит суду стосовно місцезнаходження заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що архів та незакінчені спадкові справи приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Кошман О.О., якою була заведена зазначена вище спадкова справа, залишились за місцем її попереднього розташування, тобто на території, непідконтрольній українській владі, передача зазначених документів до Луганського обласного державного архіву буде здійснюватись після закінчення форс-мажорних обставин. Позивач посилається на те, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у м.Луганську, перебуванням заведеної спадкової справи на окупованій території України, а також через те, що на вказаній території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що унеможливлює оформлення права власності та його реєстрацію. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки використати позивачем реалізацію його права на спадкове майно через такий механізм, як отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від нього причин. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд , у відповідності до ст. 16 ЦК України. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №0.0.593586398.1 від 02.08.2016 року (а.с.1). За таких обставин, так як позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1274 ЦК України,

Outcome: approved