Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: з 1996 року він проживав в Республіці Молдова в незареєстрованому шлюбу із [PERSON]. За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON]. Йому невідомо з яких причин [PERSON] надала дочці свою фамілію. Невдовзі вони всією сім'єю переїхали на постійне місце проживання в Україну та проживають на даний час всі разом однією сім'єю по [ADDRESS]. Позивач, вважаючи себе батьком дитини просить суд визнати його батьком [PERSON], яка народилась [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала з приводу задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала з приводу задоволення позову. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що [INFO] в місті Сороки, Республіки Молдова народилась [PERSON], батьками якої вказно [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.10-11). Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] встановлено, що 24 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області(а.с.8). Із нотаріально посвідченої заяви зареєстрованої в реєстрі № 1556 встановлено, що [PERSON] надала свою згоду на усиновлення її доньки [PERSON], [INFO], [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений в тому числі особою, яка вважає себе батьком дитини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] визнає своє батьківство відносно [PERSON], яка народилась [INFO], а відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання позивача батьком її доньки [PERSON]. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз»яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved