Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.07.2011 року в розмірі 27923 грн. 25 коп., оскільки останній не виконує зобовязань за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначили, що 26.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав у повному обсязі, передавши [PERSON] кредитні кошти. Відповідач свої зобовязання за Договором виконував не у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02.04.2018 року складає 27923,25 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 434,37 грн., заборгованості по процентам 21983,01 грн., заборгованості по пені та комісії 3700,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1305,87 грн. Посилаючись на викладені обставини просили заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав до суду письмовий відзив на цивільний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», в повному обсязі з підстав, викладених в письмовому відзиві на позов. Так, в письмовому відзиві на цивільний позов відповідач зазначив, що між ним та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» 26 липня 2011 року ніяких кредитних договорів не укладалося, ним було підписано лише Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зазначає, що в даному документі відсутні суттєві умови кредитного договору і підписання цієї анкети не надає позивачеві права стверджувати, що між сторонами досягнута згода по усім суттєвим умовам кредитного договору. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. За положеннями\~статті 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Статтею 207 ЦК України\~встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~\~(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~ Відповідно до\~\~ст. 634 ч.1 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~\~ За положеннями\~ст. 1054 ч.1 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~Судом встановлено, що 26.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Вказаний договір складається із заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач в\~своєму відзиві\~на позов\~зазначає,\~що анкеті заяві є таке речення «Я ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді», але при підписанні анкети-заяви з ніякими Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку його не ознайомлювали та він не ставив підпис під вищезазначеним документом. Пунктом 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення договору, передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Як вбачається із довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», умовами кредитування відповідача є: базова процентна ставка на місяць складає 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року 3,6 %; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня складається із пені 1 та пені 2, де пеня 1 дорівнює 0,24% від суми загальної заборгованості та нараховується за кожний день прострочення кредиту плюс 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення з кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня 2 дорівнює 0,24 % від суми загальної заборгованості, та нараховується за кожний день прострочення кредиту плюс 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення з кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. [PERSON] взяті на себе зобовязання\~\~виконав не належним чином, внаслідок чого у відповідача станом на 02.04.2018 року виникла заборгованість у розмірі 27923,25 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 434,37 грн., заборгованості по процентам 21983,01 грн., заборгованості по пені та комісії 3700,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1305,87 грн. Вказані суми і підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Що стосується вимог щодо стягнення заборгованості по сплаті відсотків, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.598 ч.1 ЦК України\~зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України, п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку не одна із сторін не попередить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично поновлюється на такий же строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг строки та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також Овердрафта, які виникають по таким картам, зазначений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частина заборгованості по кредиту. Згідно ст.. 212 ЦК України, у разі наявності простроченого кредиту (Овердрафта) строком повернення кредиту (Овердрафта) в повному обсязі являється 211 день з моменту виникнення такої заборгованості; строк повернення Овердрафта в повному обсязі на протязі 30 днів з моменту виникнення Овердрафта; строк погашення відсотків по Овердрафту щомісячно за попередній місяць до 25 числа (даний пункт не діє на елітні картки Platinum, MC World Signia/Elite і VISA Infinite). На підставі п. 2.1.1.12.5 по елітним карткам (Platinum, MC World Signia/Elite і VISA Infinite) строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обовязкового платежу, виникає в наступному порядку:строк погашення відсотків по кредиту та комісії щомісячно на попередній місяць; строк повернення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці (в полі MONTH). Згідно ст.. 212 ЦК України, у разі наявності простроченого кредиту (Овердрафта) строком повернення кредиту (Овердрафта) в повному обсязі являється 211 день з моменту виникнення такої заборгованості; строк повернення Овердрафта в повному обсязі на протязі 30 днів з моменту виникнення Овердрафта; строк погашення відсотків по Овердрафту щомісячно за попередній місяць до 25 числа; строк погашення штрафів та пені по кредиту з дня нарахування. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно\~ст..251 ч.3 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Разом із цим, у відзиві на позов відповідач просить застосувати строки позовної давності. Відповідно до стт.256\~ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність за положеннями\~ст..257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст..265 ч.1 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст..261 ч.5). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно із п. 4.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України№10 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у зобовязальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобовязання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобовязання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобовязань, що з нього виникають (наприклад, у звязку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, повязаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, оренда плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. \~\~Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Оскільки умовами договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами наведеного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, а процентів - кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту(місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Крім того, із розрахунку заборгованості убачається, що банком було змінено відсоткову ставку за користування кредитом з початкової 30,00% , на 34,80 % з 01.09.2014 року та 43,20 % з\~\~01.04.2015 року. Проте, в матеріалах справи відсутні докази щодо домовленості сторін з приводу такої зміни умов кредитного договору. Враховуючи норми ст.\~651\~та ст.\~1056-1 ЦК України, положення договору щодо збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки на підставі Умов та Правил надання банківських послуг є нікчемними, в звязку з чим при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід враховувати діючу на момент укладення договору процентну ставку в розмірі 30,00 % річних. Згідно із ч. 3\~ст. 653 ЦК України\~в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Позичальник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. В матеріалах справи відсутні докази, що повідомлення банку про змінення розміру процентної ставки за кредитним договором було надіслано відповідачу листом, а також, що вона отримувала це повідомлення. Надані Банком копії повідомлень щодо відправки [PERSON] sms-повідомлень, також не є належним доказом підтвердження виконання позивачем вимог\~ст. 1056-1 ЦК України, щодо належного повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь банку підлягають проценти за користування кредитом з розрахунку 30,00 % річних, як було погоджено сторонами під час укладення договору, у межах строку позовної давності. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 128,99 грн., яка розрахована за наступною формулою:\~С х В : Р х Д + П - Н\~(434,37х30,00%:360х1372+32,37-400= 128,99 грн.), де Д\~- Кількість днів в періоді - 1372 (Період прострочення кредиту 30.06.2014 р. до 02.04.2018р.; Р\~- Кількість днів в році при розрахунку процентів 360; С\~- сума заборгованості за кредитом 434,37 грн. (згідно розрахунку); В\~- відсоткова ставка\~30,00%; П загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком з дня настання просторочення боргу, згідно розрахунку 32,37); Н остання сума погашення боргу за наданим кредитом. У зв'язку з тим, що стягнення пені та штрафу буде подвійною відповідальністю, що протирічить нормам\~ст.61 Конституції України, стягненню підлягає штраф, оскільки умови його стягнення в Умовах та Правилах виписані в зрозумілій для позичальника формі і, ознайомлювавшись з ними, відповідач могла зрозуміти порядок їх нарахування. Вказаний штраф становить суму 1805,87 грн.: 500 грн. (фіксована частина) та 1305,87 грн. (процентна складова). Таким чином відповідач повинен сплатити ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у сумі 434,37 грн., заборгованість за відсотками у сумі 128,99 грн. та штраф у сумі 1805,87 грн., який складається з 500 грн. (фіксована частина) та 1305,87 грн. (процентна складова), що разом становить 2369,23 грн. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3700,00 грн., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, статтями\~546,\~549 ЦК України\~визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору,\~\~\~\~передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається один раз в місяць.. У той самий час, згідно з пунктами\~\~п.8.6 Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом,комісії за обслуговування. Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов'язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. Комісія це плата за послуги банку. Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні види нарахувань, які мають різну правову природу та повинні бути обґрунтовані і доведені позивачем.\~\~ Будь-яких доказів на підтвердження того, що\~\~відповідач, брав на себе зобовязання зі сплати винагороди за користування кредитом, які саме послуги було надано [PERSON] розрахунком їх вартості, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що узгоджується з правовим висновком Верховного СудуУкраїни викладених у Постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16. З урахуванням вищевикладеного, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 2369,23 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 149,77 грн. (2369,23 грн. - сума задоволених вимог х100% : 27923,25\~сума заявлених вимог = 8,5%; 8,5% х сума сплаченого судового збору - 1762,00 грн.: 100% = 149,77 грн.).

Outcome: partial