Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Дітей від шлюбу не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, у зв'язку із чим в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач вказує, що подружні відносини припинилися між ними з червня 2017 року, з того ж часу вони не ведуть спільне господарство, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, строк для примирення просить не надавати. Зважаючи на вищенаведене [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року позов було задоволено (а.с. 20, 21). За результатами розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2018 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2017 року було скасоване, справа призначена для розгляду в підготовчому судовому засіданні на 26.04.2018 року (а.с. 60, 61). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року підготовче провадження у справі було закрите, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.06.2018 року (а.с. 67). В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 72). При цьому позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] подав заяву з проханням розглянути справу у його та відповідача відсутності. У заяві повідомив, що [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, строк для примирення просить не надавати, також зазначив, що не відповідають дійсності викладені [PERSON] у позові обставини про те, що між сторонами припинилося ведення спільного господарства з червня 2017 року, оскільки фактично між позивачем та відповідачем спільне господарство не ведеться лише з 13.09.2017 року, що підтверджується доказами наданими до заяви про перегляд заочного рішення. З урахуванням вищевикладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб 08 серпня 2012 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено відповідний актовий запис № 1121 (а.с. 9). За нормою ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні та поновлювати шлюбні відносини наміру не має, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, разом з тим суд не має права примушувати чоловіка або жінку до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. За вищевикладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї сторін носить формальний характер, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved