Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилається на те, що 22 грудня 2017 року між сторонами було укладено договір б/н позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 43840 грн. 25 коп. Відповідно до умов договору позики повернення боргу повинно було здійснюватися шляхом повернення всієї суми боргу у строк до 22.12.2018 року. У порушення умов договору відповідач у вказані договором строки позику не повернув. Посилаючись на вищевикладене просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу в загальній сумі 51301 грн. 06 коп. яка складається з суми боргу 43840 грн. 25 коп., пені в сумі 6635 грн. 92 коп. та інфляційних витрат в сумі 824 грн. 89 коп. Ухвалою судді від 28.01.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 22.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено у м.Києві письмовий договір позики серії НМТ №819460, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за №3902, згідно з яким позикодавець передав у власність позичальника 43840 грн. 25 коп., строком до 22.12.2018 року. Договір підписаний позивачем та відповідачем, що свідчить про те, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору: суми позики і строку повернення позики. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. \~ \~ \~ \~Верховний Суд України в постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.610\~ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач [PERSON] позикодавець свої зобовязання за договором виконав, коли передав [PERSON] грошові кошти. Виконання позичальником зобовязань за договором підтверджується умовами договору позики (п.1). Обовязок позичальника повернути позику передбачено умовами договору (п.4.1) і ст.1049 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте відповідач у встановлений договором позики від 22.12.2017 року (строк повернення до 22.12.2018 року) грошові кошти не повернув. Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Частина 1 ст.1050\~ЦК України визначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати за договором позики від 22.12.2017 року суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат: загальний відсоток інфляції, за період з лютого 2018 року по січень 2019 року становить 1,019. Тому інфляційні втрати становлять 824 грн. 89 коп. (43840,25 * 1,019 - 43840,25). Крім того, задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені в сумі 6635 грн. 92 коп. \~ \~ \~ \~З урахуванням того, що між сторонами виникли боргові зобовязання, [PERSON] зобовязання за договором позики не виконані, в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість в загальній сумі 51301 грн. 06 коп. яка складається із заборгованості за договором в сумі 43840 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне виконання зобовязання в сумі 6635 грн. 92 коп. та інфляційних витрат в сумі 824 грн. 89 коп., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі в ст.ст. 527, 533, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved