Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі. Предметом вказаного договору є передача відповідачем у власність позивачу коштів в сумі 135 830 грн. 06.07.2012 року позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 1689 від 06.07.2012 року. Предметом вказаного договору є надання іпотекодавцем (позивачем) в іпотеку нерухомого майна - будинку №40В по вул. Фрунзе в м. Ірпінь, земельної ділянки площею 0,0600 га за адресою м. Ірпінь, вул.. Фрунзе 40В, які належать іпотекодавцю на праві приватної власності, з метою забезпечення виконання зобовязання іпотекодавця перед іпотекодержателем (відповідачем). Терміном виконання зобовязання, згідно Іпотечного Договору зазначена дата - 01 лютого 2012 року. 27.11.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви відповідача було видано дублікат Іпотечного Договору в звязку з його втратою. Паралельно з отриманням дублікату Іпотечного Договору, відповідачем, 27.11.2013 року через приватного нотаріуса КМНО [PERSON] була направлена заява позивачу про виконання зобов'язання в строк до 28.12.2013 року та повернення суми позики - 135 830грн, штрафних санкцій у вигляді 3% річних від суми та % за користування чужими коштами в розмірі 3237,59грн та 13182,96грн відповідно, крім того, 8000грн за послуги адвоката та 2000 за послуги нотаріуса. Всього на суму 162250,55 грн. Отримавши повідомлення нотаріуса про необхідність сплатити вказану суму та попередження про негайне вжиття усіх необхідних заходів для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Позивач направила відповідь в якій наголошувала на своїй незгоді з вказаною сумою та вказувала на відсутність безспірності у цих правовідносинах. Окрім дубліката Іпотечного Договору від 06.07.2012 року, приватним нотаріусом КМНО [PERSON] був посвідчений договір задоволення вимог іпотекодавця серія, номер 3624 виданий 06.07.2012 року, на підставі якого, відповідач зареєстрував в Державній реєстраційній службі Ірпінського міського управління юстиції право власності на спірне майно будинок та земельну ділянку розташовані в м. Ірпінь, вул.. Фрунзе 40В, про що свідчить відповідний витяг з державного реєстру. Звернувшись до [PERSON] управління юстиції в м. Києві та до Міністерства Юстиції зі скаргою на незаконні дії приватного нотаріуса [PERSON], та після проведеної перевірки, Позивач отримала відповідь П-2325 від 14.07.2014 року, згідно якої вбачаються зафіксовані порушення допущені нотаріусом [PERSON] при видачі дубліката іпотечного договору відповідачу та надається інформація, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкту нерухомості за адресою: м. Ірпінь вул.. Фрунзе 40В, міститься запис про право власності № 4173694, власником якого є [PERSON] Відповідно до опису змін цього ж запису від 15.01.2013 року у розділі - підстава виникнення права власності є «договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2012 року № 3624» видавник ПНКНО [PERSON] змінено на «іпотечний договір серія №1690 виданий 06.07.2012 року» видавник ПНКМНО [PERSON] Відповідно до опису змін цього ж запису від 11.02.2013 року, у розділі підстава виникнення права власності є «іпотечний договір серія № 1690 виданий 06.07.2012 видавник ПНКМНО [PERSON]В змінено на «дублікат іпотечного договору серія номер 3024 виданий 27.11.2013 року» » видавник ПНКМНО [PERSON] Згідно відповіді П-12913/131 від 01.08.14 року також стало відомо, що 27.11.2013 іНКМНО [PERSON] видала Відповідачу дублікат Іпотечного Договору від 06.07.12 ареєстрований під № 3025, а не №3024, як вказувалось у попередній відповіді. Надалі, 15.03.2014 року ПНКМНО [PERSON] було посвідчено укладений договір між відповідачем та [PERSON] договір іпотеки, яким забезпечувались виконання зобовязань за договором безпроцентної ставки, укладеного між тими самим особами 15.03.14 року. Предметом іпотеки являвся той самий будинок та земельна ділянка розташовані в м. Ірпінь, вул.. Фрунзе 40В. Надалі між Відповідачем та [PERSON] був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Позивач вже зверталася до Ірпінського міського суду з позовом про визнання правочинів недійсними. В рамках цього судового розгляду [PERSON] був заявлений річний позов про визнання права власності. Згідно Рішення Ірпінського міського суду від 03.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Згідно Ухвали Апеляційного суду Київської області від 15.01.2015 року зазначене Рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Тобто станом на день звернення з позовом право власності на спірний будинок та земельну ділянку розташовані за адресою в м. Ірпінь вул.. Фрунзе 40В за [PERSON] не визнано, і відповідно воно залишається за попереднім власником - [PERSON] відповідачем. Не дивлячись на встановлені правила і поняття «дублікату», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було надано відповідачу примірник Іпотечного Договору від 06.07.2012 року з внесеними змінами і виправленнями, що недопустимо було здійснювати в односторонньому порядку, так як це суперечить умовам Іпотечного Договору та Правилам ведення нотаріального діловодства затвердженого Наказам Міністерства Юстиції України 22.12.2010 № 3253/5. Так, приватним нотаріусом КМНО [PERSON] самостійно, за погодженням з відповідачем було внесено виправлення та зміни в дублікат Іпотечного Договору від 06.07.2012року в наступних пунктах дублікату іпотечного договору: 1. п.1.2.1. Іпотечного Договору - змінена дата кінцевого терміну виконання зобовязання з 01.02.2012 року на 01.02.2013 року; 2. п.1.2.1. у фразі «з Договору поики грошей....» змінено на фразу «Договір позики грошей»; 3. п.6.1 Іпотечного Договору змінена назва «Договору з купівлі - продажу» на «Договір позики». Вважати ці зміни умов договору та назв Договорів виправленнями не можливо, так в дублікаті відсутнє застереження нотаріуса із зазначенням дати, підпису та печатки нотаріуса. Отже, оскільки текст нотаріально оформлюваного документу, потребував підпису осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії, виправлення допущеної помилки слід виправляти шляхом складання окремого договору сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору. В звязку з тим, що нотаріусом здійснено в односторонньому порядку внесення змін Договору і назв документів, які впливають на суть договору і не оформлено ці зміни окремим договором, який підлягав нотаріальному посвідченню, мала місце не видача дубліката» Іпотечного Договору, а оформлення нового зміненого правочину з гриманням форми вчинення правочину та його нотаріальним посвідченням. Оспорюваний Дублікат Іпотечного договору, в який були внесені зміни приватним нотаріусом КМН0 [PERSON] в односторонньому порядку за вимогою Відповідача без подальшого його нотаріального посвідчення як окремого договору, став правовою підставою для реєстрації права власності за Відповідачем на спірне майно, що потягло за да порушення права власності Позивача. Вказаний оспорюваний правочин через недодержання форми вчинення правочину та недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення, згідно вимог чинного законодавства вважається нікчемним, але для застосування наслідків недійсності правочину необхідне визнання його судом недійсним. У звязку з вище викладеним просить постановити рішення суду, яким визнати дублікат Іпотечного договору від 06.07.2012року виданий 27.11.2013 року Приватним нотаріусом КМРО [PERSON] та зареєстрований нею під №3024 недійсним в зв'язку з недодержанням форми вчинення правочину, недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення правочину. Застосувати наслідки недійсності правочину - дублікату Іпотечного Договору від 06.07.2012року виданого 27.11.2013 року Приватним нотаріусом КМРО [PERSON] та зареєстрований нею під №3024 . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідачв судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заперечення проти позову та просив відмовити в позові. Третя особа та її представник в судове засідання не зявився, надали до суду письмові пояснення, де вказали що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 06.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі. Предметом вказаного договору є передача відповідачем у власність позивачу коштів в сумі 135 830 грн. 06.07.2012 року позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 1689 від 06.07.2012 року. Предметом вказаного договору є надання іпотекодавцем (позивачем) в іпотеку нерухомого майна - будинку №40В по вул. Фрунзе в м. Ірпінь, земельної ділянки площею 0,0600 га за адресою м. Ірпінь, вул.. Фрунзе 40В, які належать іпотекодавцю на праві приватної власності, з метою забезпечення виконання зобовязання іпотекодавця перед іпотекодержателем. Терміном виконання зобовязання, згідно Іпотечного Договору зазначена дата - 01 лютого 2012 року(а.с.8-12). 27.11.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви відповідача було видано дублікат Іпотечного Договору в звязку з його втратою(а.с.13-16). Паралельно з отриманням дублікату Іпотечного Договору, відповідачем, 27.11.2013 року через приватного нотаріуса КМНО [PERSON] була направлена заява позивачу про виконання зобов'язання в строк до 28.12.2013 року та повернення суми позики - 135 830грн, штрафних санкцій у вигляді 3% річних від суми та % за користування чужими коштами в розмірі 3237,59грн та 13182,96грн відповідно, крім того, 8000грн за послуги адвоката та 2000 за послуги нотаріуса. Всього на суму 162250,55 грн(а.с.19-24). Відповідно до листа позивача [PERSON] управлінню юстиції в м. Києві та до Міністерства Юстиції зі скаргою на незаконні дії приватного нотаріуса [PERSON], та після проведеної перевірки, позивач отримала відповідь П-2325 від 14.07.2014 року, згідно якої вбачаються зафіксовані порушення допущені нотаріусом [PERSON] при видачі дубліката іпотечного договору відповідачу та надається інформація, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкту нерухомості за адресою: м. Ірпінь вул.. Фрунзе 40В, міститься запис про право власності № 4173694, власником якого є [PERSON] Відповідно до опису змін цього ж запису від 15.01.2013 року у розділі - підстава виникнення права власності є «договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2012 року № 3624» видавник ПНКНО [PERSON] змінено на «іпотечний договір серія №1690 виданий 06.07.2012 року» видавник ПНКМНО [PERSON] Відповідно до опису змін цього ж запису від 11.02.2013 року, у розділі підстава виникнення права власності є «іпотечний договір серія № 1690 виданий 06.07.2012 видавник ПНКМНО [PERSON]В змінено на «дублікат іпотечного договору серія номер 3024 виданий 27.11.2013 року» » видавник ПНКМНО [PERSON] (а.с.27-28) Згідно відповіді П-12913/131 від 01.08.14 року також стало відомо, що 27.11.2013 року ПНКМНО [PERSON] видала відповідачу дублікат Іпотечного Договору від 06.07.12року зареєстрований під № 3025, а не №3024(а.с.29-31). Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд дослідивши всі обставини, викладені в позовній заяві, вважав що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 203, 215 ЦК України,

Outcome: partial