Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №HAXRRХ13810047 від 30 березня 2007 року у сумі 103215,95 та судові витрати у сумі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 30 березня 2007 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 3600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 11 листопада 2016 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 103215,95 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3456 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 56919,15 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2365,20 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'зань за кредитом у розмірі 35084,36 гривень, а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 4891,24 гривень - процентна складова. Представник позивача Сопін Д.О., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] №HAXRRХ13810047 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») Стандарт від 30 березня 2007 року, 30 березня 2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ«ПриватБанк» серії А01 №054809) та [PERSON] був укладений договір №HAXRRХ13810047, за умовами якого банк надає відповідачу строковий кредит у розмірі 3600 гривень на строк 18 місяців з 30 березня 2007 року по 29 вересня 2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 131,4 гривень та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 600 гривень, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди та комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичних особам строки. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг є по суті кредитним договором, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3 позичальник зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до його заяви та сплатити відсотки за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 11 листопада 2016 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 3456 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 56919,15 гривень. Крім того, відповідно до п. 3.2.4. зазначеного кредитного договору, позичальник зобов'язався сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, заяви та даних умов, та у зв'язку з порушенням зазначеного пункту договору, останньому була нарахована заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 2365,20 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грвні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 11 листопада 2016 року були також нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 35084,36 гривень, а також штраф 500 гривень фіксована частина та 4891,24 гривень - процентна складова. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №HAXRRХ13810047 від 30 березня 2007 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 103215,95 гривень. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № BOJ63B16V2 від 13 січня 2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved