Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 21 рудня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики за яким відповідач отримав грошові кошти в борг у сумі 20300 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 4% від суми позики щомісячно та строком повернення до 21 грудня 2017 року. На підтвердження укладення даної угоди відповідачем була надана розписка, яка підтверджує передання визначених грошових коштів. Вказана розписка підписана директором ТОВ «Агротрейд-2010» [PERSON] , одним із засновників ТОВ «Агротрейд-2010» [PERSON] та скріплена печаткою підприємства. Відповідач отримані кошти не повернув та відсотки за користування не сплатив. Станом на 29 березня 2019 року курс національної валюти відносно долара США становить 100 доларів США - 2724,8765 грн. Таким чином, сума заборгованості становить 20300 доларів США - 553149 грн. 93 коп. Розрахунок 4% за користування грошовими коштами за договором від 21 грудня 2016 року 20300*4%*12=9744 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 27.248765 грн.) 256511, 97 грн. Розрахунок 3% річних від простроченої суми боргу за період часу з 22 грудня 2017 року по 29 березня 2019 року: (3%*20300*463)/365=772,51 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 27.248765 грн.) 21049,94 грн. Проте, станом на 29 березня 2019 року відповідач свої зобов`язання не виконав, тому просить стягнути вказані суми з відповідача та судові витрати. Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 грудня 2016 року згідно розписки директор ТОВ «Агротрейд-2010» [PERSON] отримав грошові кошти на загальну суму 20300 доларів США. Відповідно до розписки, позичальник зобов`язаний повністю повернути позику за цим договором до 21 грудня 2017 року, як зазначено в розписці. Згідно розписки від 21 грудня 2016 року відповідач зобов`язався сплатити 4% за користування грошовими коштами за договором та 3 % річних від простроченої суми боргу за період часу з 22 грудня 2017 року по 29 березня 2019 року. Крім того, встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті, тому суд дійшов висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики з урахуванням 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України. З огляду на норми ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається зІ ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ураховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства України, те, що відповідач у встановлений договором строк грошові кошти не повернув, жодних дій, направлених на погашення заборгованості, не вчинив, та, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved