Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому за зміненими вимогами просить усунути перешкоди у здійсненні права власності ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вселити позивача до вказаної квартири (а.с. 79-81). Вимоги мотивовані тим, що 03.07.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» набуло у власність квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим на підставі Акту про проведені прилюдні торги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. від 03.07.2015 року за реєстровим номером 1249, а також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Проте позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном через проживання там відповідачів, які не мають наміру звільняти квартиру. 15.10.2015 року на адресу [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу про добровільне виселення, яка була проігнорована. Своїми діями відповідачі порушують законні права позивача, які полягають у праві володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи Служби у справа дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, третя особа суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі представника служби у справах дітей та відмовити у позові, оскільки задоволення заявлених вимог призведе до порушення майнових прав дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], який діє в своїх та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON], представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що за результатами проведення прилюдних торгів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. було видане Свідоцтво від 03.07.2015 року за реєстровим № 1249, яким посвідчено за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 4, 109). Проведення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за позивачем підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 40052695 від 03.07.2015 р. (а.с. 121). З матеріалів справи убачається, що квартира [ADDRESS] попередньо на праві власності належала [PERSON], придбавалася за кредитні кошти та була реалізована, як предмет іпотеки, у ході примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 3151 від 28.04.2010 року про звернення стягнення на квартиру в рахунок погашення боргу у розмірі 1 261 389 грн. 91 коп. (а.с. 102-107, 115, 116, 119). Станом на 16.09.2015 року у спірній квартири були зареєстровані відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON] та малолітні діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За відомостями Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у м. Києві від 11.11.2015 року, [PERSON] та [PERSON] 06.10.2015 року були зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] за рішенням суду (а.с. 23, 24). З пояснень відповідачів, на даний час вони проживають у спірній квартирі, про зняття їх з реєстраційного обліку їм відомо не було, будь яких повідомлень чи попереджень вони не отримували, малолітні [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та онуками [PERSON]. Заперечення представника відповідачів, як на підставу для відмови у задоволенні позову, з посиланням на те, що відповідачі не отримували вимоги про їх виселення із зазначеної квартири, що передбачено Законом України «Про іпотеку», суд до уваги прийняти не може, оскільки вказані доводи з урахуванням спірних правовідносин щодо зареєстрованого за позивачем права власності на спірне нерухоме майно правового значення для вирішення справи не мають. Верховним Судом України у постанові від 05.11.2014 року по справі № 6-158цс14 викладено правову позицію, якою визначено, що аналіз норм ч. 1 ст. 383, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вона є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Відповідно ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є ПАТ «Укрсоцбанк», набуття права власності за яким та її реєстрація на час розгляду справи неправомірними та недійсними не визнані і не скасовані, відповідачі залишаються проживати у спірній квартирі, чим чинять позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належному йому нерухомим майном, тому позов у частині заявлених вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири підлягає задоволенню. У частині вимог про вселення ПАТ «Укрсоцбанк» до квартири [ADDRESS] на час наявних правовідносин слід відмовити, так як позивач є одноособовим власником цього нерухомого майна і його право захищене шляхом виселення відповідачів, що не позбавляє позивача можливості у подальшому здійснити дії щодо вселення в спірне житло. Відповідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплаченим ним судовий збір в дохід держави з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 609 грн. з кожного.

Outcome: partial