Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором розмірі 8888762,65 грн. Позов обґрунтовано тим, що 27.12.2007р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (наменування кого в подальшому змінене на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-702/567/2007, предметом якого було надання банком відповідачу кредиту у сумі 128600 доларів США строком до 28.12.2037р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання позичальником своїх кредитних зобов'язань 27.12.2007р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-702/567/2007, відповідно до умов якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його кредитних зобов'язань перед банком за кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідальність поручителя є солідарною з відповідальністю позичальника. Але внаслідок неналежного виконання позичальником своїх кредитних зобов'язань станом на 03.07.2014р. її заборгованість за вказаним кредитним договором 8888762,65 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 128231,23 долара США (що за курсом НБУ станом на 03.07.20114р. дорівнює 1517411,43 грн.), заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 33308,28доларів США (що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. дорівнює 394150,20 грн.) та пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 6977201,02 грн. 12.11.2010р. між банком та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого первісний кредитор (ЗАТ «ОТП Банк») відступив новому кредитору (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») право вимоги від позичальника за вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала фактичних обставин, викладених у позові, але пояснила, що заперечує проти розміру заборгованості, оскільки у неї немає можливості погасити таку суму у зв'язку з відсутністю відповідного регулярного доходу. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не з'явилася в судове засідання з невідомих суду причин. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.11.2010р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (первісним кредитором) та позивачем у цій справі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (новий кредитор) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.27-33). За умовами вказаного договору первісний кредитор продав (переуступив) новому кредитору права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори згідно Додатку №1 до договору, у тому числі, право вимоги основної суми боргу, нарахованих процентів, штрафних санкцій та інших платежів відповідно до кредитних договорів. Як вбачається з витягу з Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, позивач як новий кредитор набув право вимоги за кредитними зобов'язаннями за кредитним договором №ML-702/567/2007 від 27.12.2007р., укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.34). В свою чергу, предметом вказаного кредитного договору №ML-702/567/2007 від 27.12.2007р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], було надання первісним кредитором (банком) позичальнику (відповідачу) кредиту у сумі 128600 доларів США, зі сплатою річних 3,99%+FIDR (тобто процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк у 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) строком до 27.12.2037р. (а.с.6-10). Також сторонами кредитного договору було складено та підписано графік платежів за цим договором (а.с.11-18). Згідно з п.4.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити банк пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення. Крім того, 27.12.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-702/567/2007, за умовами якого поручитель [PERSON] прийняла на себе зобов'язання солідарно з боржником [PERSON] відповідати перед кредитором за виконання боржником її кредитних зобов'язань вищевказаним кредитним договором (а.с.106). 30.06.2009р. було проведено державну реєстрацію зміни найменування банку на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.38). Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 03.07.2014р. позичальник [PERSON] має заборгованість: · по кредиту - 128231,23 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. є еквівалентом 1517411,43 грн., · по відсоткам - 33308,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. є еквівалентом 394150,20 грн., · пеня за прострочення виконання зобов'язань за період з 03.07.2013р. по 03.07.2014р. у розмірі 589619,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. дорівнює 6977201,02 грн. (а.с.26) Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу). Договір є однією з підстав виникнення зобов'язання, тобто правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (п.1 ч.2 ст.11 та ч.1 ст.509 ЦК України). При цьому, згідно з ч.3 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.546 ЦК України одним з видів забезпечення виконання зобов'язання є порука. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). Статтею ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, неустойкою(штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а штрафом - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст.549 ЦК України). Крім того, згідно зі ст.546 ЦК України ще одним з видів забезпечення виконання зобов'язання є порука. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст..514 ЦК України). Таким чином, проаналізувавши сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позивачем було доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитом у розмірі 128231,23 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. складає 1517411,43 грн., а також за відсотками - у розмірі 33308,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2014р. складає 394150,20 грн. Разом з тим, за правилами частини 3 статті 551 ЦК України суд зменшує розмір неустойки до 1517411,43 грн., оскільки заявлений позивачем розмір пені значно перевищує розмір збитків, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи суду не надано належних доказів на підтвердження наявності у відповідачки регулярного доходу та постійного джерела такого доходу. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених судом позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial