Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №110 по вул.В.Івасюка в с.Годині Мостиського району Львівської області, належав його батькові [PERSON], який помер 16.07.1998року. Вказує, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом на час відкриття спадщини були: він (позивач), його сестра [PERSON] та їхня баба громадянка [PERSON] [PERSON]. Зазначає, що сестра [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні в його (позивача) користь і тому він успадкував 2/3 частини вищевказаного житлового будинку. 1/3 частина залишилась для їхньої баби [PERSON], проте вона постійно проживала у [PERSON] і права власності на свою частку в спірному будинку не оформляла. 30.07.2004року баба [PERSON] померла. Стверджує, що протягом усього цього часу він добросовісно володіє цілим будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти ним по даний час, отже на підставі ст.344 ЦК України набув право власності на 1/3 частину спірного будинку. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №110 по вул.В.Івасюка в с.Годині Мостиського району Львівської області, за набувальною давністю. В судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Годинівської сільської ради Мостиського району Львівської області) у судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначає, що проти позову не заперечує та просить суд справу розглянути у його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти позову. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №110 по вул.В.Івасюка в с.Годині Мостиського району Львівської області, належав батькові позивача [PERSON], який помер 16.07.1998року. Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], прийняв його син [PERSON] (позивач у справі), якому 18.01.1999року нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (номер спадкової справи 169/98) на 2/3 частини вищевказаного спадкового майна (спірного житлового будинку). Крім позивача, спадкоємцями першої черги спадкування за законом були також його сестра [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача, та баба громадянка [PERSON] [PERSON], яка померла 30.07.2004року, та спадщину у встановлений законом строк та порядок не прийняла і право власності на таку не оформляла. Як вбачається із копії будинкової книги та довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №2.18-694 від 08.11.2017року на підставі записів у по господарських книгах, позивач [PERSON] з 17.02.1999 року по теперішній час постійно проживає та є зареєстрований у спірному житловому будинку разом зі своєю сімєю як голова двору. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.1999року; копією будинкової книги на спірний житловий будинок; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заяви [PERSON] від 08.05.2014року; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №2.18-694 від 08.11.2017року; виписками з погосподарських книг; копією спадкової справи №169/98; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) та іншими матеріалами справи. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.\~\~Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004року, тому норма ст.344 даного Кодексу може застосовуватись до правовідносин, які виникли після 01.01.2001року. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач [PERSON] після смерті його батька [PERSON] (власника будинку) успадкував 2/3 частини спірного житлового будинку та добросовісно заволодів іншою 1/3 частиною такого, використовує такий відкрито та за призначенням, користується таким протягом близько 19 років (в тому числі більше десяти років після 01.01.2001 року) та продовжує відкрито, безперервно володіти таким по день розгляду справи, беручи до уваги те, що за період його тривалого проживання у будинку ніхто не ставив питання щодо неправомірності його проживання та користування ним (частиною будинку), обставин, які б вказували, що окрім позивача на дане майно претендують інші особи, в суді не встановлено, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved