Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначив, що 01.02.2008 року наказом №31-пр він був прийнятий на посаду старшого майстра будівельно-монтажної дільниці ТОВ «Маргаз», а з 01.09.2013 року працює виконуючим обов'язки старшого майстра. Згідно наказу №129 від 17.12.2013 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за сприяння порушенню сторонньою особою Правил систем газопостачання України та перевищення свої посадових повноважень без зазначення конкретних порушень та протиправних дій, з чим він не погоджується, вважаючи цей наказ протиправним та таким, який підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимог ст.147, ст.149 КЗпП України. У зв'язку з чим просить суд визнати вказаний наказ протизаконним, зобов'язати відповідача його скасувати, стягнути на користь позивача з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 грн., а також витрати на правову допомогу. В ході судового розгляду позивач та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. Додатково позивач зазначив, що усі роботи він проводив згідно узгодженому місячному графіку, у якому роботи з газифікації офісу фірми «Сивей» взагалі були відсутні. До нього звернувся його знайомий будівельник з проханням виконати монтаж внутрішнього газопроводу в приміщенні офісу. Він відмовився, оскільки не було відповідного проекту та дозволу. Тоді цей знайомий попросив телефон атестованого зварювальника, і він дав телефон людини, яка не є його підлеглим. З директором фірми «Сивей» він зустрічався лише одного разу на прохання свого знайомого, але ніяких грошей не отримував. Представник відповідача Жар Д.В. в ході судового засідання позов не визнала, надала суду заперечення, в яких зазначила, що позивач допустив порушення трудової дисципліни, зокрема, перевищив свої службові повноваження і виконав дії, які не обумовлені трудовим договором, його посадової інструкцією та іншими нормативними та локальними актами роботодавця. Оскаржуваний наказ винесений відповідно до норм трудового законодавства України та підстав для його скасування немає. Безпосереднім порушником правил газифікації у даному випадку виступає фірма «Сивей» як юридична особа-власник приміщення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки [NUMBER] [PERSON] наказом ТОВ «Маргаз» № 31-пр від 01.02.2008 року було прийнято на посаду старшого майстра будівельно-монтажної дільниці, наказом №31-п від 31.12.2008 року переведено на посаду майстра будівельно-монтажної дільниці, наказом №29-п від 30.08.2013 року переведено на посаду в.о. старшого майстра, наказом №39-п від 09.12.2013 року переведено на посаду майстра, на якій працює по теперішній час. Посадові обов'язки позивача визначені посадовою інструкцією майстра (1222.2) з газифікації об'єктів будівельно-монтажної ділянки, з якою він ознайомлений 01.02.2008 року. Згідно із завою директора ТОВ «Морська агенція «Сивей» від 26.11.2013 року до ТОВ «Маргаз» з метою автономної газифікації належного зазначеному підприємству приміщення за порадою будівельників був залучений [PERSON], який представився працівником ТОВ «Маргаз» й у липні 2013 року зобов'язався здійснити весь комплекс робіт із внутрішнього та зовнішнього монтажу та підключення систем газопостачання. Проте вказане зобов'язання так й не виконав, у зв'язку чим заявник просив розібратися у цій ситуації, надати якісне обслуговування та залучити винного до відповідальності. Згідно з договором підряду №439/2013 від 24.10.2013 року, укладеного між ТОВ «Морська агенція «Сивей» (замовник) та ТОВ «Маргаз» (підрядник), підрядник зобов'язався розробити на завдання замовника проектну документацію: робочий проект «Газифікація офісних приміщень по вул. Гагаріна, 3 у м. Маріуполі», а замовник зобов'язався її прийняти та оплатити. Згідно з актом технічного стану від 29.11.2013 року в топочній офісного приміщення, що належить ТОВ «Морська агенція «Сивей» за адресою: м. Маріуполь, вул. Гагаріна, 3, знаходиться у змонтованому стані частина системи газифікації топочної, матеріали не мають сертифікатів держстандарту та технічних умов, у зв'язку з чим було прийнято рішення про демонтаж цих об'єктів, після чого систему газифікації змонтувати знов з матеріалів та технічних виробів ТОВ «Маргаз». Згідно з договором будівельного підряду №483/2013 від 11.12.2013 року, укладеного між ТОВ «Морська агенція «Сивей» (замовник) та ТОВ «Маргаз» (підрядник), підрядник зобов'язався виконати роботи по газифікації офісних приміщень по вул. Гагаріна, 3 у м. Маріуполі згідно з проектною документацією №162/13, розробленої ТОВ «Маргаз», з матеріалів та обладнання підрядчика та замовника. Згідно із актом демонтажу від 13.12.2013 року працівники ТОВ «Маргаз» провели демонтаж змонтованої раніше частини системи газифікації топочної офісного приміщення ТОВ «Морська агенція «Сивей», оскільки їх використання без документів, що підтверджують якість та відповідність держстандартам та технічним умовам, неможливе. Згідно з пояснень [PERSON], поданих директору ТОВ «Маргаз», до нього в серпні 2013 року звернувся його знайомий з питанням газифікації офісу, розташованого по вул. Гагаріна, 3 у м. Маріуполі, а також проханням порекомендувати кваліфікованого зварювальника. Згідно наказу №129 від 17.12.2013 року на позивача була накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за сприяння порушенню сторонньою особою «Правил систем газопостачання України» (п.3.1, 3.3., 3.9., 3.13, 3.16) ДБН В.2,5-20-2004 газопостачання (п.14.4, 14.5) та перевищення свої посадових повноважень. Згідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. У відповідності до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Як вбачається зі змісту наказу, на позивача накладено дисциплінарне стягнення за сприяння порушенню сторонньою особою Правил систем газопостачання України та перевищення свої посадових повноважень, а не за порушення трудової дисципліни. Разом з тим, відповідачем не надано доказів будь-яких порушень посадових обов'язків з боку позивача, а оголошення йому догани немає законного підґрунтя. Закон вимагає, аби факт порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Відповідач при застосування дисциплінарного стягнення не керувався нормами діючого законодавства та підтвердженими документально фактами, оскільки співпраця [PERSON] з ТОВ «Морська агенція «Сивей» з приводу газифікації офісу та отримання ним незаконної винагороди за це не доказані, а є припущенням, зробленим на підставі голослівної заяви директора ТОВ «Морська агенція «Сивей». Згідно ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач порушив трудові права позивача, що призвело до його душевних переживань з приводу незаконного дисциплінарного стягнення, то позов [PERSON] слід задовольнити та визнати незаконним наказ № №129 від 17.12.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, а також стягнути моральну шкоду. При вирішенні питання про судові витрати суд виходить із положень ч.3 ст. 88 ЦПК, згідно якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір стягується з ТОВ «Маргаз» в дохід держави. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то згідно із ст. 84 ЦПК України їх несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, в суді інтереси [PERSON] представляв адвокат [PERSON], який надав суду квитанцію до прибуткового ордеру від 10.02.2014 року та договір про надання правової допомоги, відповідно до якого [PERSON] надав адвокату [PERSON], як його представнику, повноваження на участь в суді, передбачені ст.ст.27, 31 ЦПК України. Повноваження особи, яка надає правову допомогу, передбачені ст.56 ЦПК України, а повноваження представника в суді - ст.ст.27, 44 ЦК України. Так, в ст.56 ЦПК України міститься вичерпний перелік повноважень особи, яка надає правову допомогу. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії документів, долучених до справи, бути присутньою в судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Згідно зі ст.44 цього Кодексу представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має вчиняти ця особа. Зокрема, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги; знімати копії з документів, долучених до справи; одержувати копії рішень, ухвал; брати участь в судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам,експертам, спеціалістам; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення судові; подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час розгляду справи і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; виступати в судових дебатах; користуватися правовою допомогою; знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження щодо його неправильності чи не повноти; прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; оскаржувати рішення і ухвали суду; користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом. Оскільки дії [PERSON], які він здійснював в процесі судового розгляду справи, розцінюються, як представництво інтересів позивача, а надання допомоги представником не відноситься до виду судових витрат, то понесені позивачем витрати по оплаті послуг представника не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved