Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що 11.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №8906 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 42613,30 грн. та 250,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Вважає виконавчий напис протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства і не підлягає виконанню. Так, заборгованість, зазначена в оскаржуваному виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною; суми, що підлягають стягненню, в тому числі відсотки та комісії, є необґрунтованими. В матеріалах нотаріальної справи відсутня засвідчена належним чином стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості і строків її погашення. Крім того, кредитний договір, на підставі якого видано виконавчий напис, містить умови про сплату комісії за надані послуги, які є несправедливими у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів». До того ж, АТ «ПУМБ» не було надано нотаріусу арифметичного розрахунку з посиланням на норми кредитного договору щодо стягнення неустойки в розмірі 13637,55 грн. за порушення виконання зобов`язання за кредитом. Тому позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8906 від 11.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 42613,30 грн. та 250,00 грн. за вчинення виконавчого напису; стягнути з АТ «ПУМБ» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн., а також 1261,20 грн. судового збору за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник АТ «ПУМБ», повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву чи будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду не прибула, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та згідно вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис серія НОІ №333784, реєстровий номер 8906, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №1001281350901 від 10.04.2019 року в розмірі 42613,30 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18044,76 грн.; прострочена заборгованість за комісією 2727,52 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1013,61 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 7049,65 грн.; строкова заборгованість за комісією 120,89 грн.; строкова заборгованість 19,32 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту 13637,55 грн., а також 250,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.19,40). На підставі вказаного виконавчого напису №8906 від 11.03.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження №61677402 від 31.03.2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» боргу в розмірі 42863,30 грн. (а.с.20). Боржник [PERSON] вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №8906 від 11.03.2020 року протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства і не підлягає виконанню. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст.\~87\~ЗУ «Про\~нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат»,\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями \~не більше\~одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1)\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем;\~2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~КМ України\~№1172\~від 29.06.1999\~року,\~для одержання\~виконавчого напису\~по кредитних\~договорах,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями,\~додаються:\~а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Перевіряючи документи, які стали підставою вчинення приватним нотаріусом спірного виконавчого напису, суд зазначає наступне. В матеріалах, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на виконання ухвали суду від 15.07.2020 року, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №8906 від 11.03.2020 року, відсутній нотаріально посвідчений кредитний договір (міститься лише Заява №1001281350901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб). Виписка з особового рахунку [PERSON] не є належним розрахунком заборгованості боржника за кредитним договором, оскільки з неї не вбачається за який конкретно період виникла заявлена до стягнення заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки їх погашення; на міститься арифметичного розрахунку розміру штрафних санкцій. Більше того, у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також суд зауважує, що відповідно до п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Однак, всупереч вказаного положення, АТ «ПУМБ» не було надано приватному нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень за кредитним договором та необхідність негайного погашення заборгованості, з відміткою про відправлення поштового відділення чи на самому повідомленні, що свідчить про відсутність обізнаності боржника про наявність заборгованості та її розміру, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості вчасно виконати заявлені вимоги чи оскаржити їх в судовому порядку. Викладене свідчить, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису існували підстави, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем АТ «ПУМБ» за Кредитним договором № 1001281350901 від 10.04.2019 року, яка значиться у виконавчому написі нотаріуса №8906 від 11.03.2020 року. Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №8906 від 11.03.2020 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 02.06.2020 року між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери», в особі [PERSON] , та [PERSON] , в якості клієнта, було укладено Договір №б/н/20 про надання професійної правничої (правової) допомоги, згідно п. 1.1 якого предметом Договору є надання Бюро правової допомоги Клієнту у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором (а.с.14-5). На виконання умов Договору, згідно обсягу наданих послуг за Актом виконаних робіт, 12.06.2020 року [PERSON] сплатив на користь АБ «Калінін і Партнери» грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що складає повну суму оплати винагороди (гонорар), а саме: 500 грн. консультація; 3200,00 грн. складання, оформлення і подання до суду позовної заяви; 300,00 грн. складання, друк і подання до суду клопотання про витребування доказів; 1000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в суді (а.с.18,33). Крім того, при звернення до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, [PERSON] було сплачено 840,80 грн. судового збору, а також 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу, а також 1261,20 грн. судового збору.

Outcome: approved