Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить звільнити з-під арешту 1/4 ідеальну частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 07.02.1994р. Об`єднанням Чернігівоблагробуд згідно з розпорядженням (наказом) від 07.02.1994р. № 29, який накладений на підставі постанови державного виконавця від 05.12.2011р. за [NUMBER], Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ, реєстраційний номер обтяження: 11923456. Свої вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2011. Вказаний арешт застосовувався в зв`язку з наявною заборгованістю позивача по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку з тим, що на даний час заборгованість по аліментах у позивача відсутня, позивач вважає, що є підстави для зняття арешту з нерухомого майна, що йому належить. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В Новозаводському ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області перебувало на виконанні виконавче провадження за № 13053572 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2544 від 21.05.2009 Деснянського районного суду м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини. Для реального виконання виконавчого документа державним виконавцем були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2011 та від 20.03.2014. Вказані арешти застосовувались в зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. 13.08.2014 винесена постанова про повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду, в зв`язку з винесенням судового рішення про зміну розміру аліментів. 08.05.2014 держаним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № АСВП 43221244 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/1262/14 від 24.04.2014 Деснянського районного суду м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини. 06.12.2016 державним виконавцем було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено на виконання до ТОВ «Спорттехніка». Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати ТОВ «Компанія Спорттехніка» за червень 2019 - заборгованість станом на 30.06.2019 відсутня. Відповідно до ч. 4 п. 7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту з майна боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Стягнення аліментів передбачає довгостроковий період виконання, який має на меті забезпечення виконання рішення суду в майбутньому, а саме до повноліття дитини і в даному випадку до 25.04.2020 року, яке необхідно забезпечувати способами, визначеними Законом України «Про виконавче провадження». По вказаному виконавчому провадженню підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, оскільки позивачем не надано доказів того, що виконання рішення суду може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed