Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що 28.12.1991 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2015 року шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі ними було набуто домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. 38 на підставі договору купівлі-продажу № 4-1465 від 25.01.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано за відповідачем. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2017 року вказане домоволодіння визнано обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнано за ним та за відповідачем право власності на 1/2 вказаного домоволодіння. Позивач зазначив, що відповідач у вересні 2015 року протиправно відібрала у нього ключі від будинку, зачинила двері та не впускає його у будинок, де знаходяться його особисті речі. \~ \~ \~ \~У зв'язку з викладеним, позивач просив суд визнати за ним право користування житловим будинком з господарськими спорудами за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. 38; усунути йому перешкоди у праві користування вказаним будинком шляхом його вселення у вказаний будинок; зобовязати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні вказаним будинком. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 177). \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 28.12.1991 року по 10.07.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10, 11). \~ \~ \~ \~За час перебування у шлюбі сторонами за договором купівлі-продажу № 4-1465 від 25.01.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, було придбане домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. 38, право власності на котре було зареєстровано за відповідачем (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2017 року визнано обєктом спільної сумісної власності сторін житловий будинок, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, 38 і складається з будинку під літерою «А-1» загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м. та господарських споруд: сараю - літ. «В», погрібу під літ. «В», гаража (тимчас.) літ. «Д», убиральні літ. «Е», котельні - літ. «П», споруд 1-6, а також розташований за цією ж адресою незавершений будівництвом житловий будинок під літерою «Л-2» загальною площею 334,6 кв.м., житловою площею 161, 9 кв.м.; визнано за сторонами право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, 38 і складається з будинку під літерою «А-1» загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м. та господарських споруд: сараю - літ. «В», погрібу під літ. «В», гаража (тимчас.) літ. «Д», убиральні літ. «Е», котельні - літ. «П», споруд 1-6, за кожним; визнано за сторонами право на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку під літерою «Л-2» загальною площею 334,6 кв.м., житловою площею 161, 9 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, 38, за кожним; визнано за сторонами право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:04:186:0223), яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Рилєєва, буд. 38, за кожним (а.с. 161-162). \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні вказаним домоволодінням. \~ \~ \~ \~Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 6 ст, 156 цього Кодексу члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У раз відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Частинами другою та третьої статті 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач і члени його сімї. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, позивач вселився до спірного домоволодіння за згодою відповідача в період перебування з останньою у зареєстрованому шлюбі, а отже не втрачав право користування спірним домоволодінням. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що позивач вселився до спірного домоволодіння як член сімї власника [PERSON] за час перебування з останньою у шлюбі, є власником 1/2 частини вказаного домоволодіння, отже має право користування останнім, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] і вважає можливим зобовязати відповідача не чинити позивачеві перешкод у користуванні спірним домоволодінням та усунути останньому перешкоди у користуванні вказаним домоволодінням шляхом його вселення. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права користування спірним домоволодінням задоволенню не підлягають, оскільки право позивача користуватися належною йому на праві власності 1/2 частиною спірного домоволодіння встановлено законом і є складовою змісту права власності, а отже не потребує додаткового визнання судом. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] частково. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial