Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 15.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 177. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити (а.с.29). Відповідач в судове засідання також надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить встановити місце проживання сина [PERSON] з мамою (а.с.27). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 177 (а.с.3). Від спільного проживання народилося син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Сина [PERSON] , [INFO] залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved