Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки розміром 0,2500 га, 0,3600 га та 0,2400 га, що знаходяться в с. Циганське Полтавського району, як за спадкоємцем першої черги після смерті батька. В обґрунтування позову посилається на те, що оскільки 15.07.2015 року померла сестра позивача [PERSON] після смерті якої також відкрито спадкову справу на належне їй майно і маються спадкоємці, які в установлений строк відмовилися від прийняття спадщини після [PERSON] оформити свої спадкові права він не може в звязку з відсутністю можливості згідно вимог чинного законодавства розподілу спадкового майна по двох спадкових справах. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду. Третя особа - Полтавська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні даного спору покладалися на розсуд суду. Представника третіх осіб - Полтавська районна Державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 серпня 2013 року помер батько позивача, [PERSON], про що було видано свідоцтво про смерть 1-КЕ № 247201 та складено 28 серпня 2013 року відповідний актовий запис № 19 25 листопада 2013 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою заявою позивача було відкрито спадкову справу. Згідно заповіту від 11 березня 2004 року [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, заповів своєму сину, [PERSON]. Але після смерті батька позивач відмовився від заповіту та подав заяву про прийняття спадщини за законом на рівні зі своєю сестрою [PERSON]. До спадкового майна входить: житловий будинок в с. Циганське по вул. Київська, 37-а, приватизовані земельні ділянки за вищевказаною адресою загальною площею 0,85 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай у ВСК «Злагода». Не встигнувши прийняти спадщину після [PERSON] 15.07.2015 року померла сестра позивача. [PERSON]. Спадкоємці [PERSON] від прийняття у спадок майна [PERSON] в порядку ст. 1266 ЦК України відмовилися. Таким чином, із прямих спадкоємців, які мають намір прийняти спадщину залишився один позивач. Позивачем право власності на спадкове майно, зокрема житловий будинок та майновий пай на початку 2016 року було оформлено в судовому порядку та належним чином зареєстровано. Право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за взаємною згодою позивачем було уступлено на користь чоловіка померлої сестри, [PERSON]. А право власності на земельні ділянки в с. Циганське по вул. Київська, 37-а загальною площею 0,85 га залишилося не оформленим, оскільки лише 03 серпня 2016 року було здійснено розподіл ділянок за цільовим призначенням та присвоєно кадастрові номери ділянкам. Крім того, за загальним правилом спадкування за законом майно [PERSON] порядку ст. 1266 ЦК України мають право успадковувати також і спадкоємці [PERSON]. Отже, в нотаріальному порядку позивачу не можливо прийняти у спадок земельні ділянки, що знаходяться в с. Циганське по вул. Київська, 37-а та належали [PERSON]. Згідно постанови нотаріуса від 10.02.2016 р. № 02-14/295 у звязку з відсутністю можливості згідно вимог чинного законодавства розподілу спадкового майна по двох спадкових справах, спадкоємцям рекомендовано для вирішення питання по суті звернутися до суду. За даними довідки Кіровської сільської ради від 08.02.2016 р. № 100 [PERSON] весь час аж до моменту смерті проживав в [INFO]. До складу спадкового майна, входять три земельні ділянки, що знаходяться в с. Циганське Полтавського району, зокрема: земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 5324081409:09:001:0117, знаходиться в с. Циганське по вул. Київська, 37-а; земельна ділянка для ведення особистої селянського господарства площею 0,3600 га, кадастровий номер 5324081409:09:001:0116, знаходиться в с. Циганське Полтавського району; земельна ділянка для ведення особисто селянського господарства площею 0,2400 га, кадастровий номер 5324081409:09:001:0115, знаходиться в с. Циганське Полтавського району. Оскільки вирішити вищезазначене питання поза судовим порядком неможливо, позивач змушена звертатися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України Правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує прав власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved