Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. При цьому зазначила, що 31.12.1996 р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 3 особа № 1, [PERSON] - 3 особа № 2, [PERSON] - позивачем та [PERSON] було укладено договір міни квартир. Договір було посвідчено державним нотаріусом 21 Київської державної нотаріальної контори Соловйовим Г.Л. У відповідності до цього договору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] стали власниками квартири за адресою [ADDRESS]. без розподілення часток квартири між власниками, але за усною домовленістю між співвласниками вони володіли рівними частинами, тобто по ? частині квартири. Як вказує позивач, [PERSON] є дочкою [PERSON] При цьому 02.02.1977 р. позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] р. [PERSON] померла та на день своєї смерті заповіту не складала, інших спадкоємців першої черги у [PERSON] не має, так як рідна сестра позивача - [PERSON] померла [INFO] р., а батько [PERSON] помер [INFO] р. Як вказано у позові, 24.12.2010 р. позивач звернулась до державного нотаріуса 6-ї київської державної нотаріальної конторі [PERSON] із заявою про прийняття спадщини [PERSON] за законом. 23.07.2013 р. державним нотаріусом 6-ї Київської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що між співвласниками не було укладено нотаріально посвідченого договору міни. Тому позивач вважає, що вона фактично прийняла спадщину та стала її власником в день смерті [PERSON], а саме [INFO] р. та просить суд встановити факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на ? частину [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач не змогла чітко висловити свою думку щодо даного позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. При цьому 3 особа № 1 - [PERSON] пояснив суду, що позивач 5 років назад перенесла інсульт, не розуміє українську мову та не може пояснити свою думку, у подальшому позов підтримав у повному об'ємі. Інша 3 особа - [PERSON] також підтримав даний позов. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] і 02.02.1977 р. позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». При цьому 31.12.1996 р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 3 особа № 1, [PERSON] - 3 особа № 2, [PERSON] - позивачем та [PERSON] було укладено договір міни квартир. Договір було посвідчено державним нотаріусом 21 Київської державної нотаріальної контори Соловйовим Г.Л. У відповідності до цього договору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] стали власниками квартири за адресою [ADDRESS]. без розподілення часток квартири між власниками, але за усною домовленістю між співвласниками вони володіли рівними частинами, тобто по ? частині квартири. Згідно п. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як з'ясовано судом, [INFO] р. [PERSON] померла та на заповіту не склала, інших спадкоємців першої черги у [PERSON] не має, так як рідна сестра позивача - [PERSON] померла [INFO] р., а батько [PERSON] помер [INFO] р. Згідно п. 3. ст. 1268 ЦКУ, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, крім того п. 5 цієї ж статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з пояснень сторін, з моменту підписання договору міни у 1996 р. та після смерті [PERSON] у 2009 р., позивач та її сини - 3 особи по справі весь час мешкали у спірній квартирі та займались нею, тобто таким чином факт прийняття спадщини позивачем та 3 особами не потребує доказування у судовому засіданні, а тому суд відмовляє у даній частині позову. Щодо стосується позовної вимоги про визнання за позивачем право власності на ? частину спірної квартири, то суд вважає, що вона підлягає задоволенню з підстав того, що при оформленні договору міни від 31.01.1996 р. нотаріус помилково не встановила частки обміненого майна, і таким чином не надав змогу позивачу та 3 особам одразу з ясувати які частки майна їм належать. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому суд з'ясувавши усі обставини у їх сукупності вважає, що позивач [PERSON] є власником ? частини [ADDRESS] зважаючи на вищевикладене., і таким чином задовольняючи її позов частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial