Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №42/57/08-Ф від 22 вересня 2008 року в розмірі 6554,83 доларів США та 54332, 44 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору «Автопакет» №42/57/08/Ф від 22 вересня 2008 року відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 22 104, 42 доларів США на придбання автотранспортного засобу марки «GW» модель «Hower» реєстраційний номер [NUMBER] строком до 20 вересня 2013 року зі сплатою 13,9% річних за користування кредитом, мінімально необхідний платіж у сумі 515,05 доларів США щомісячно. В подальшому 28.09.2009 з відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору «Автопакет». Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення мінімально необхідного платежу. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу, вказана у графіку, що міститься у Додатку №2 до цього договору для виходу позичальника з простроченої заборгованості. Для забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та співвідповідачем [PERSON] укладено договір поруки від 28.12.2009, згідно якого останній поручився перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Оскільки відповідачі не виконують зобов'язання по кредитному договору, припинили здійснювати щомісячні платежі, тому станом на 07.04.2015 утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 6554, 84 доларів США та 54332, 44 грн., яка складається з пені за прострочення сплати кредиту - 1645,42 доларів США, що еквівалентно 38581,01 грн., штрафу за порушення умов додаткової угоди до кредитного договору - 671,77 доларів США, що еквівалентно 15751,43 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в повному обсязі примусово. Відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю ПАТ КБ «Надра», шляхом зменшення заборгованості [PERSON], за кредитним договором від 22.09.2008 року № 42/57/08-Ф на суму - 4683,24 доларів США та 54332 гривні 44 копійки. Обґрунтовує зустрічні вимоги тим, щоза надані кошти [PERSON] придбано автомобіль марки GW Hoower 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також 22 вересня 2008 року між [PERSON], та ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» укладено договір страхування автомобіля GW Hoower 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вигодонабувачем згідно якого є ВАТ КБ «Надра». 25.03.2009 із застрахованим автомобілем сталася подія (ДТП), яка відповідно до умов договору страхування визнається страховим випадком. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2009 у справі № 2-5147/09 вирішено стягнути із ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» на користь ВАТ КБ «Надра» страхове відшкодування в сумі 28934,77 гривень в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. [PERSON] як стягувач не вчинив дій по примусовому виконанню рішення Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2009, не звернувся до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню страхового відшкодування на підставі виконавчого документу, не предявив його до виконання. Вважає, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 42/57/08-Ф від 22.09.2008 року не зменшена у зв'язку із бездіяльністю ПАТ КБ «Надра». Оскільки Банком порушено права та інтереси відповідача шляхом невикористання своїх прав, порушені норми статті 13 ЦК України, тому ПАТ КБ «Надра» зобовязаний відшкодувати шкоду завдану, [PERSON], бездіяльністю ПАТ КБ «Надра», а саме зменшити заборгованість [PERSON] на суму 4683,24 дол. США та 54332,44 грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29.03.2016, первісний позов підтримала, просить задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала та пояснила, що Банком були вчинені усі необхідні дії для виконання рішення суду. 16.04.2013 Банком було направлено заяву у ВДВС Подільського району Київського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №2-5147/09. [PERSON] 26.04.2013 державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6.1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що постановою Господарського суду м. Києва № 50/466-б від 17.01.2013 року ЗАТ ФГ «Страхові традиції» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Вказує на те, що [PERSON] не може добровільно зарахувати дані кошти на погашення заборгованості [PERSON], оскільки дані кошти не надходили на позичковий рахунок. Отже посилання [PERSON] на бездіяльність Банку є неправомірними. Крім того, просить врахувати, що відповідно до п.8 частини 2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації Банку забороняється як повне, так і часткове припинення зобовязань позичальника перед банком за угодою сторін, що унеможливлює вчинення банком правочинів, спрямованих на повне або часткове прощення боргу, зменшення обсягу грошового зобовязання боржників тощо. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.07.2015, проти позовних вимог заперечив, вказуючи на те що саме завдяки бездіяльності Банку виникла заборгованість за кредитним договором. Зустрічні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що рішення Подільського районного суду м. Києва прийнято 02.12.2009, отже [PERSON] мав предявити виконавчий лист до 02.12.2010, проте протягом шести років [PERSON] ігнорував відповідачів та не вчинив жодних дій для отримання виконавчого листа та виконання рішення Подільського районного суду м. Києва. Просить врахувати, що відповідачі неодноразово намагалися вмовити [PERSON] отримати виконавчий лист, направити його до державної виконавчої служби України. Наполягає, що протягом шести років ПАТ КБ «Надра» не вчинював жодних дій, а займався повною бездіяльністю та ігноруванням прав [PERSON] на погашення кредиту на суму у 28 934,77 гривень, що могло бути забезпечено ще 13.12.2009, у звязку з чим дана сума би зараховувалась по курсу валют встановленому на цей період та на неї не нараховувались би відсотки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, підтримав зустрічний позов, надав аналогічні пояснення, викладені в фабулі зустрічної позовної вимоги. Вказав, що протягом всього часу не допускав порушень при внесенні щомісячних платежів. Просить врахувати, що неодноразово звертався до страхової компанії, в банківську установу примусити вигодонабувача отримати страхове відшкодування, оскільки саме ПАТ КБ «Надра» згідно умов страхування має виключне першочергове право на отримання цих коштів. Заслухавши пояснення учасників, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2008 року між [PERSON], та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», укладено Кредитний Договір «Автопакет» № 42/57/08-Ф, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове користування (для купівлі автотранспортного засобу) кошти у розмірі 22104,42 доларів США, а відповідач зобовязався повернути їх та сплачувати відсотки за користування даними коштами. (а.с.8-10) Встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу [PERSON] надані кредитні кошти 22.09.2008. За надані кошти [PERSON] було придбано автомобіль марки GW Hoower 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та співвідповідачем [PERSON] укладено договір поруки від 28.12.2009. Згідно договору поруки співвідповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору в повному об'ємі. (а.с.13-15) Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, для виконання позичальником своїх зобов'язань належним чином, 28.12.2009 між банком та відповідачами укладено додаткову угоду № 1 до договору «Автопакет». Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди №1 порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення мінімально необхідного платежу, щомісячно до 20 числа поточного місяця, якщо 20 число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті, кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.09.2013, на умовах визначених цим договором. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу, вказана у графіку, що міститься у Додатку №2 до цього договору. Відповідно до 5.1 Додаткової угоди № 1 у випадку невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти кредиту та процентів відповідно до умов Договору, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3 Додаткової угоди № 2 у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз. 1 п. 2.4 більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення зобов'язався сплатити штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок. З'ясовано судом, що свої зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] своєчасно, належним чином та в повному обсязі не виконав, допустив порушення графіку погашення кредиту, сплатив тільки частину тіла кредиту, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. З розрахунку вбачається, що станом на 07.04.2015 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 6554,83 доларів США та 54332,44 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 5496, 23 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків 1225,95 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту 38\~636, 73 грн.; штраф 15 577,73 грн. У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя\~статті551 ЦК України). Положення частини третьої\~статті 551 ЦК України з урахуванням положень\~статті 3 цього Кодексу\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Як встановлено судом, 25.03.2009 за участю застрахованого транспортного засобу сталась дорожньо-транспортна пригода. З копії рішення Подільського районного суду м.Києва від 02.12.2009 вбачається, що вирішено стягнути із ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» на користь ВАТ КБ «Надра» страхове відшкодування в сумі 28934,77 грн. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором [PERSON] за кредитним договором. (а.с.130) Як встановлено судом, станом на час розгляду справи згадане рішення набрало законної сили, але фактично не виконано, вказана сума страхового відшкодування в розмірі 28934,77 грн. на рахунок банку не надійшла і не зарахована в погашення кредиту. Встановлено, що відповідач звертався за захистом свого права, на підтвердження матеріали справи містять копії судових рішень. Наведене дає суду можливість вважати, що на протязі тривалого часу починаючи з 02.12.2009 позивач не вживав заходів для звернення судового рішення до виконання і як наслідок заборгованість за кредитним договором [PERSON] шляхом зарахування страхового відшкодування не зменшилась, тим самим зі сторони банку вбачається сприяння збільшенню розміру заборгованості та, відповідно, пені. ПАТ КБ «Надра» нараховано пеню в розмірі 1645,42 доларів США, що еквівалентно 38581,01 грн. Відповідно до ч.2\~ст.616 ЦК України\~суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Тим самим положення цієї статті передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Наведене дає суду можливість застосувати до спірних правовідносин положення частини 3 статті\~551, 616 ЦК України\~та зменшити розмір пені в 50 разів до 771,62 грн., яка підлягає стягненню у національній валюті гривні. Крім того, при звернення до суду позивачем одночасно нараховано як пеню, так штраф. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це приведе до застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договору зобов'язання. Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня (місяця) прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження, невиконання правопорушення. З огляду на викладене нарахування позивачем одночасно пені та штрафу, є застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення зобов'язання, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задоволити частково і примусово стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, заборгованість за договором «Автопакет», яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5496,23 доларів США,заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 1058,60 доларів США тапеню, розмір якої судом зменшено до 771,62 грн. (курс НБУ на 11.04.2016 - 1 долар США - 25,62 грн.) Задовольняючи частково первісний позов, зустрічний позов суд залишає без задоволення, виходячи з наступного. За умовами Кредитного договору, [PERSON] зобовязаний застрахувати автотранспортний засіб в акредитованій банком страховій компанії, якою була ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції». Тому 22 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» укладено договір страхування автомобіля GW Hoower 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вигодонабувачем згідно якого є ВАТ КБ «Надра». Згідно п. 8.5.1. договору страхування, страхувальник має право на одержання страхового відшкодування при настанні страхового випадку, в межах страхової суми, у порядку встановленому договором страхування. Страховик на підставі п. 8.1.3. договору зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування у передбачені договором строки при визнанні страховим випадком події, що сталася із застрахованим транспортним засобом. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі\~ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про страхування»у страховому зобов'язанні виділено два види третіх осіб. Перший вид - це застраховані особи, якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, у разі настання яких виникає обов'язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому або вигодонабувачу. Введення застрахованої особи до кола суб'єктів відносин страхування допускається лише за її згодою. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Другим видом є вигодонабувачі. Із зазначеного випливає, що договір страхування надає Банку право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього. Тобто, визначаючи у договорі страхування вигодонабувачем банківську установу, застрахований добровільно і свідомо зменшив обсяг своїх прав за вказаним договором, у тому числі і право вимоги виконання страховиком договору щодо виплати страхового відшкодування. На думку суду, договір страхування надає Банку як вигодонабувачу право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього. Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва вирішено стягнути із ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» на користь ВАТ КБ «Надра Банк» страхове відшкодування в сумі 28 934,77 грн. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Як зазначалось раніше, вказане рішення не виконано, кошти в розмірі 28934,77 грн. на рахунок банку фактично не надходили, тому відсутні підстави для зобовязання ПАТ КБ «Надра» зарахувати ці кошти в рахунок погашення кредиту, тим більше відсутні підстави для обрахунку коштів страхового відшкодування, зазначених у згаданому вище судовому рішенні у гривнях перераховувати їх в еквіваленті по курсу НБУ станом на 2009 рік. Звертаючись до суду за захистом свого права, позивач за зустрічним позовом просить зобовязати ПАТ КБ «Надра» відшкодувати шкоду завдану йому шляхом зменшення заборгованості за кредитним договором на суму 4683,24 доларів США та 54332,44 грн. Право особи на судовий захист передбачено ст.16 ЦК України, частиною 2 цієї ж статті визначені способи захисту порушеного, невизначено чи оспорюваного права особи. Вказаний перелік способів не є вичерпним, однак інший спосіб, що може бути застосований, повинен бути встановлений договором або законом. Аналізуючи зустрічні позовні вимоги, суд приходить до переконання, що такі слід залишити без задоволення за безпідставністю, оскільки такі не передбачені ні ст.16 ЦК України, ні іншими нормами законодавства. На підставі ст.ст.13, 22, 509, 526, 549, 551, 554, 1054 ЦК України,

Outcome: partial