Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що 04.06.2018 року йому стало відомо про те, що на примусовому виконанні в Амур-Нижньодніпровському ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 55732691 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., вчиненого останнім за Генеральною угодою № б/н від 04.08.2014 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ним, позивачем, 16.11.2017 року і зареєстрованого за № 20745. Відповідно до вказаного виконавчого напису приватний нотаріус пропонував стягнути з нього, позивача, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаною Генеральною угодою у розмірі 40145,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17575,31 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9152,48 грн., заборгованості з пені та комісії у розмірі 13418,06 грн., штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 0,00 грн. та витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. за період з 04.08.2014 року по 22.10.2017 року. Позивач зазначив, що вважає вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Позивач вказав, що нотаріусом в порушення вимог п. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України було вчинено виконавчий напис не за оригіналом кредитного договору, а за Генеральною угодою щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором № DNH4KS80350572 від 25.02.2006 року; виконавчий напис був здійснений не на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Так, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунку розміру невиконаних зобов`язань за договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без врахування його, позивача, думки та позиції, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Крім того, Банком на підтвердження безспірності заборгованості надано лише здійснений ним розрахунок заборгованості, а виписку з його, позивача, рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості не надав. Також позивач зазначив, що відповідач не направляв на його адресу вимогу про погашення заборгованості. Позивач вказав, що грошові кошти відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди від 04.08.2014 року не отримував та під час її підписання не ознайомлювався з Умовами та правилами кредитування. Так, грошові кошти у розмірі 20420,36 грн. були зараховані на його картковий рахунок та відразу ж перераховані відповідачем на інший рахунок на погашення заборгованості за кредитом. За укладеною Генеральною угодою від 04.08.2014 року споживчий кредит він не отримував, оскільки відповідач використав ці кошти в своїх інтересах. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача надав на адресу суду відзив на позов, у котрому заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на це, необхідно лише встановити чи надано банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Представник відповідача зазначив, що спірний виконавчий напис вчинений з дотриманням чинного законодавства на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Натомість, позивачем не зазначено в чому саме полягає спірність заборгованості за кредитним договором, які саме положення розрахунку заборгованості є неправильними на думку позивача та не відповідають умовам кредитного договору. Позивачем не доведено факту належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором та не надано контррозрахунку заборгованості, котрий би спростовував розрахунок Банку. Стосовно неповідомлення Банком позивача про вчинення виконавчого напису представник відповідача зазначив, що діючим законодавством України такий обов`язок не передбачений. Стосовно неотримання позивачем грошових коштів у розмірі 20420,36 грн. за Генеральною угодою від 04.08.2014 року представник відповідача зазначив, що станом на час розгляду справи договірні правовідносини між позивачем та Банком є дійсними і не припиненими та відсутнє рішення суду, яким визнано Генеральну угоду № б/н від 04.08.2014 року недійсною. Крім того, підтвердженням безспірності заборгованості позивача за Генеральною угодою є прийняття умов договору позивачем та виконання зобов`язань за ним в період з 04.08.2014 року по 16.02.2017 року. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову (а.с. 45-46). Представник Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 136). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 34). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода № б/н про реструктуризацію заборгованості останнього за кредитним договором № DNH4KS80350572 від 25.02.2006 року та про надання [PERSON] Банком кредиту у розмірі 20420,36 грн. на споживчі цілі (а.с. 14-15). У зв`язку з неналежним виконанням позивачем взятих на себе зобов`язань за Генеральною угодою, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису за вказаною Генеральною угодою (а.с. 69). 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 20745 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вказаною Генеральною угодою № б/н від 04.08.2014 року за період з 04.08.2014 року по 22.10.2017 року у розмірі 40145,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17575,31 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9152,48 грн., заборгованості з пені та комісії у розмірі 13418,06 грн., штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 0,00 грн. (а.с. 68). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, надаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з наданими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. копіями документів, на підставі яких був вчинений вказаний виконавчий напис, ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] перед Банком надало Генеральну угоду № б/н від 04.08.2014 року про реструктуризацію заборгованості та приєднання о Умов та правил надання продукту кредитних карт та розрахунок заборгованості (а.с. 70,71-72). Однак Банком в порушення вимог Переліку не надано оригіналу кредитного договору. Крім того, у наданому Банком розрахунку зазначено лише розраховані Банком суми простроченої заборгованості за сумою кредиту, відсотками, пенею та комісією; Банком не надано засвідчену виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою Банку про непогашення заборгованості. За таких обставин, наданий відповідачем розрахунок для вчинення виконавчого напису не є належним доказом безспірності заборгованості позивача перед Банком. Отже, нотаріусом при вчинені виконавчого напису були порушені вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Стосовно посилань позивача на те, що Банком не було направлено на його адресу письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитом, суд зазначає, що Банком 26.10.2017 року направлялася на адресу позивача вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 04.08.2014 року, однак діючим законодавством не передбачений обов`язок стягувача направляти боржникові вимогу (а.с. 73,74). Також суд вважає необхідним зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». З огляду на зазначене, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. взагалі не було правових підстав для вчинення виконавчого напису від 16.11.2017 року, реєстровий № 20745. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим визнати виконавчий напис, вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. за Генеральною угодою № б/н від 04.08.2014 року, укладеною між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , зареєстрований за № 20745, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved