Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути суму страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 05.09.2012 року, о 08-45 годині, на вул.40 років Радянської України у м.Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі було пошкоджено. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який зник з місця події. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу №АА 6822929 (строк дії полісу з 18.09.2011 року до 17.09.2012 року) у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». У 2013 році до позивача з регресною вимогою звернулося ПрАТ «СК «ВУСО». В обґрунтування вимоги страхова компанія зазначила про виплату нею страхового відшкодування у розмірі 25865,39 гривень за договором №522015-02-08-01 від 06.08.2012 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER]. На виконання умов договору страхування та законодавства ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ»здійснило виплату ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 24865,39 гривень (за вирахуванням франшизи в сумі 1000 гривень). Внаслідок цього позивач вважає, що має право зворотної вимоги (регресу) до винної у дорожньо-транспортній пригоді особі. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 24865,39 гривень страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник, будучи повідомленими судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки, в попередніх засіданнях по справі представник відповідача проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.09.2012 року стався страховий випадок за участю автомобілів «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі було пошкоджено (а.с.8-10). Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2012 року встановлено, що 05.09.2012 року, о 08-45 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем «КІА Маджентис», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул.40 років Радянської України в м.Запоріжжя, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка зупинилася попереду. Від зіткнення автомобіль «ДЄУ Матиз» проїхав вперед та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Водій [PERSON] покинув місце пригоди. У зв'язку з викладеним, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП (а.с.11). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № АА 6822929 (строк дії полісу з 18.09.2011 року до 17.09.2012 року) у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». Відповідно до розрахунку від 13.09.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 25515,39 гривень (а.с.16-19). На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №522015-02-08-01 від 06.08.2012 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], ПрАТ «СК «ВУСО» було перераховано на користь[PERSON] 350,00 гривень в рахунок відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу та на користь ТОВ «Бриліант Авто» - 25623,64 гривень в рахунок відшкодування вартості ремонту автомобіля (а.с.13, 20). Враховуючи регресну вимогу №4494 від 04.09.2013 року на виконання умов договору страхування та діючого законодавства ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ»здійснило виплату ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 24865,39 гривень (за вирахуванням франшизи в сумі 1000 гривень) (а.с.12, 21). Відмінність між сумою, визначеною у регресній вимозі ПрАТ «СК «ВУСО» (25973,64 гривні), та сумою, перерахованою ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ»на користь ПрАТ «СК «ВУСО» (24865,39 гривень), обумовлена тим, що позивач здійснив перерахування, враховуючи вимоги ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи з розрахунку вартості відновлювального ремонту та витрат на евакуацію транспортного засобу за вирахуванням розміру франшизи (25515,39 гривень + 350,00 гривень - 1000,00 гривень = 24865,39 гривень). Перерахування ПрАТ «СК «ВУСО» грошових коштів на користь ТОВ «Бриліант Авто» в рахунок відшкодування вартості ремонту автомобіля у розмірі 25623,64 гривень здійснена з урахуванням умов договору добровільного страхування наземного транспорту №522015-02-08-01 від 06.08.2012 року та, враховуючи те, що автомобіль «ДЄУ Матиз», державний реєстраційний номер [NUMBER], є предметом залогу, за згоди відділення ПУМБ «РЦ в м.Запоріжжя». У зв'язку з цим, висловлені представником відповідача заперечення щодо розбіжності у сумах відшкодування та необґрунтованості перерахування коштів на користь ТОВ «Бриліант Авто» є безпідставними. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст.1166 Цивільного кодексуУкраїни майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позо в до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON], будучи винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце пригоди. Відповідач у добровільному порядку не відшкодував завдані позивачу збитки, у зв'язку із виплатою страхового відшкодування. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved