Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за надання освітніх послуг у розмірі 434 грн., інфляційні втрати у розмірі 138 грн. 88 коп., три процента річних у розмірі 35 грн. 46 коп., а всього стягнути на свою користь 608 грн. 34 коп. Позовні вимоги вмотивував тим, що 19.08.2014 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON], та відповідачем було укладено договір №1956 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр починаючи з 1-го курсу, 1-го семестру за напрямом «електротехніка та електротехнології», форма навчання заочна (зі скороченим терміном навчання), а відповідач зобовязався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги, загальна вартість якої становила 13020 грн., в розмірах та у терміни, що встановлені зазначеним договором, а саме згідно п. 4.3 та п. 4.4 договору відповідач повинен був вносити плату за кожний семестр навчання в сумі 2170 грн., оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. Проте, згідно наказу №206-су від 03.02.2016 року відповідача було відраховано з університету за порушення умов договору про оплатне навчання. 06.07.2016 року та 21.11.2016 року відповідачу були направлені претензії №136 та №205, на які останнім не було прореаговано належним чином, у звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 19.08.2014 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON], та відповідачем було укладено договір №1956 про надання освітніх послуг (далі Договір), згідно умов якого Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр починаючи з 1-го курсу, 1-го семестру за напрямом «електротехніка та електротехнології», форма навчання заочна (зі скороченим терміном навчання), а відповідач зобовязався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги, загальна вартість якої становила 13020 грн., в розмірах та у терміни, що встановлені зазначеним договором, а саме згідно п. 4.3 та п. 4.4 договору відповідач повинен був вносити плату за кожний семестр навчання в сумі 2170 грн., оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду (а.с.6). Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобовязання належним чином не виконував, у зв'язку з чим, згідно витягу з наказу №206-су від 03.02.2016 року його з 31.01.2016 року було відраховано з університету за порушення умов договору про платне навчання (а.с.9). 06.07.2016 року та 21.11.2016 року позивач звертався до відповідача з письмовими претензіями за №136 та за №205 з пропозиціями до 01.09.2016 року та до 01.01.2017 року, відповідно, сплатити заборгованість за надання освітньої послуги у розмірі 434 грн. 00 коп., які відповідачем були залишені поза увагою (а.с.13-16). Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у звязку із несплатою відповідачем заборгованості, яка у нього утворилась, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд уважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 434 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 138 грн. 88 коп., три процента річних у розмірі 35 грн. 46 коп., а всього стягнути 608 грн. 34 коп. (а.с.10-12). Отже, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1762 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved