Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем свої зобов`язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, яка порушила умови договору і станом на 13.01.2019 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 13052 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом\~ 3815, 42 грн., заборгованості за пенею\~8139, 36 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 597 грн. штраф (процентної складової), які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач подала до суду відзив на позов, зокрема зазначила, що справді 20.02.2014 отримала у розмірі 3 000 грн. у позивача, яким користувалася та сплачувала мінімальні платежі і відсотки. Однак, в червні [INFO] в м. Краматорськ помер її брат, а тому вона виїхала туди, де організовувала похорон та оформляла відповідні документи. В цей час її донька потрапила до лікарні, як наслідок після цього потребує постійного лікування, що тягне за собою значні витрати. Пенсія відповідача є незначною, а тому вона 5 місяців прострочила внесення чергових платежів, але на даний час кредит сплачує. Вказала, що їй нічого невідомо про договір, умови та тарифи, а частина тексту документів викладено російською мовою. Відповідачу не було відомо про те, що на неї було покладено обов`язок слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, а позивач протягом 5 років не виконував свій обов`язок щодо інформування позичальника щодо внесених змін. Зазначає, що кредиторові відоме її місце проживання, однак ним жодного разу не направлялися їй будь-які виписки про рух коштів, стан рахунку, надані додаткові послуги тощо. Вважає, що банк порушив вимоги законодавства про права споживачів. Крім того, належних та допустимих доказів того, що позов підписано уповноваженою а те особою до матеріалів позовної заяви не долучено, а долучені матеріали належним чином не оформлено та не засвідчено, що свідчить про їх недопустимість як доказів. З урахуванням вищенаведеного просить суд залишити позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без розгляду, або ж в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 47-52). Окрім цього від відповідача [PERSON] 04.03.2019 надійшов зустрічний позов. Зокрема окрім доводів, наведених у поданому нею відзиві зазначила, що позивач ввів її в оману щодо істотних умов правочину кредитного договору. Як наслідок просить визнати кредитний договір від 20.02.2014 недійсним з моменту його укладення, а розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 61-66). Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом скористався правом подання відповіді на відзив і якому зазначив, що спірний кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства та є чинним, при його укладенні сторонами було обговорено всі його істотні умови. При цьому зазначає, що всі долучені докази є належними та допустимими, а розрахунок заборгованості [PERSON] жодним чином не спростовано. При цьому, відповідач за первинним позовом здійснювала погашення заборгованості, визнавала її та погоджувалася з умовами договору. Вважає, що оскільки банк надав кошти шляхом встановленого кредитного ліміту, що свідчить про факт укладення договору, який ніким не оспорено, то наявні всі підстави для стягнення виниклої заборгованості. На підставі викладеного первісний позов підтримує та просить його задоволити (а.с. 81-86). Окрім даного, представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом скористався правом подання відповіді на зустрічну позовну заяву. Так, представник позивача зазначив, що банком надані докази, що підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних зобов`язань. Зміст кредитного договору в даному випадку було зафіксовано в заяві [PERSON] , [PERSON] та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, з чим відповідач за первісним позовом була ознайомлена та на підписання даних документів надала згоду. Повторно зазначив, що сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а тому в задоволенні зустрічного позову просить суд відмовити, а первісний позов задоволити (а.с. 102-109). 04.06.2019 на адресу суду від [PERSON] надійшло заперечення відповіді на відзив на позовну заяву від 18.01.2019 у справі №345/397/19 згідно якого відповідач по первісному позову та позивач по зустріному позові [PERSON] просить позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без розгляду, або в задоволенні позовних вимог відмовити повністю Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він\~не\~виконав\~зобов`язання\~в\~строк\~встановлений\~оговором\~або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8, 9). Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 13.01.2019 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 13052 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом\~ 3815, 42 грн., заборгованості за пенею\~8139, 36 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 597 грн. штраф (процентної складової) (а.с. 6-7). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Всупереч вище перелічених умов договору, відповідач не виконала свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку і станом на 13.01.2019 складає 13052 грн. Відповідач порушила умови\~кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що\~\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048\~ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Поряд з цим, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~\~ст. 549 ЦК України).\~Пенею\~є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. За положеннями\~ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Водночас банком\~нараховано відповідачу\~\~заборгованість\~за пенею,\~а також\~фіксовану частину\~штрафу в\~розмірі 500\~грн.\~та процентну\~складову штрафу\~в розмірі\~597,\~74\~грн.,\~тобто на\~відповідача двічі\~накладені штрафні\~санкції за\~прострочення невиконання\~умов кредитного\~договору.\~Крім цього, позивачем, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, не надано суду детального розрахунку заборгованості саме в частині пені та комісії. Позивачем вказана лише загальна сума заборгованості за пенею та комісією, без деталізації, яка саме сума є пенею та який розмір комісії, а тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 4913, 16 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом\~ 3815, 42 грн., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 597 грн. штраф (процентної складової). Що стосується зустрічного позову, то він не підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] надано свідоцтво про смерть [PERSON] , довідку про її доходи та довідку про інвалідність [PERSON] , що жодним чином не впливає на предмет позову та виконання договірних зобов`язань. При цьому, жодних належних та допустимих доказів з приводу недійсності укладеного договору або ж спростування розрахунку заборгованості, інших доказів на підтвердження своїх зустрічних вимог [PERSON] суду не надано. У відповідності\~ст.141 ЦПК\~суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054\~\~ ЦК України\~\~та

Outcome: approved