Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики у розмірі 2 381 дол. США, що еквівалентно 63 407,72 грн., та заборгованості за договором поруки з [PERSON] 200 дол. США, що еквівалентно 5 326,14 грн., мотивуючи вимоги тим, що 11.11.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 2 381 дол. США, що на момент укладання договору за курсом НБУ еквівалентно 54 572,52 грн., з зобов'язанням повернути позичені кошти шляхом щомісячних платежів у розмірі, передбаченому графіком. З метою забезпечення виконання своїх зобов`язань [PERSON] за договором позики, 11.11.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого, [PERSON] зобов`ячався частково, в сумі 200 дол. США, відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань з повернення коштів, отриманих за договором позики. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, отриману позику не повертає у строки та в сумі, визначеній договором, чим порушує умови договору позики, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з відповідними вимогами. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак від останнього надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.51). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином (а.с.44-46), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 11.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №11/11/15-1, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] терміном на 1 рік грошові кошти у сумі 2 381 дол. США, що на момент укладення договору за курсом НБУ еквівалентно 54 572,52 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути таку ж суму грошей шляхом щомісячних платежів у розмірі, визначеному графіком (а.с.4). Вказану суму коштів, а саме 2 381 дол. США, [PERSON] отримав від позивача 11.11.2015 року, що підтверджується розпискою (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З метою забезпечення виконання своїх зобов`язань [PERSON] за договором позики, 11.11.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №11/11/15-2, за умовами якого, [PERSON] зобов`ячався частково, в сумі 200 дол. США, відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань з повернення коштів, отриманих за договором позики (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Оскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача позику в сумі 2 381 дол. США, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а сам [PERSON] у свою чергу не сплачував позивачу сум позики, визначених графіком, кожного місяця, як то передбачає укладений договір, тому з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором позики в розмірі 2 381 дол. США, що еквівалентно 63 407,72 грн. Відповідно до п. 4.1 договору поруки №11/11/15-2, у випадку невиконання зобов`язань, які виникли з договору позики від 11.11.2015 року №11/11/15-1, [PERSON] відповідає перед кредитором в межах, передбачених п.1.1 даного договору. Пункт 1.1 договору поруки передбачає, що поручитель ([PERSON].) зобов`язується частково (в сумі 200 дол. США) відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань з повернення коштів, отриманих боржником відповідно до договору позики від 11.11.2015 року №11/11/15-1. Таким чином, оскільки [PERSON] не виконані взяті ним обов`язки за договором позики від 11.11.2015 року №11/11/15-1., тому вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON], як поручителя, 200 дол. США, що еквівалентно 5 326,14 грн., визначені договором поруки №11/11/2015-2 від 11.11.2015 року, є цілком правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, оскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 634 грн. 09 коп. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду, а з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, недоплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 526, 530, 533, 553, 610, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved