Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 05.04.2008 р. в м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме належний [PERSON] (третя особа) автомобіль [NUMBER] під керуванням відповідача вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобілю «Шкода» р/н [NUMBER], що належить [PERSON], були завдані механічні пошкодження. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2008 р. відповідача було визнано винною у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення. Між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту та нещасного випадку №530531704 від 19.10.2007 р., за даним договором постраждалий автомобіль був застрахований від ризику аварії. Після настання страхового випадку позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 16\~425,01 грн.; для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди страхувальнику, було складено висновок спеціаліста автотоварознавця, відповідно до акту №253/08 від 23.04.2008 р. якого матеріальний збиток, заподіяний власникові автомобіля, склав 15\~651,26 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту склала 17\~809,43 грн. За умовами Правил страхування страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля. На підставі зазначеного вище звіту та замовлення -наряду №Н000025141 від 18.04.200р. ТОВ «Автоцентр - Україна» була оплачена вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Посилаючись на приписи ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16\~425,01 грн. Особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач в окремо наданій суду заяві просила суд відмовити повністю в задоволенні позову, надала поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є а/м Daewoo Lanos р/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]; [PERSON] є іншою особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим полісом. Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях. Врахував заяви сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу е здійснюється). Як встановлено судом, 05.04.2008 р. в м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої належний [PERSON] (третя особа) автомобіль [NUMBER] під керуванням відповідача вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобілю «Шкода» р/н [NUMBER], що належить [PERSON], були завдані механічні пошкодження. Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; відповідно до ч. 4 зазначеної вище статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2008 р. відповідача було визнано винною у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення. Згідно з постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2008 р. 05.04.2008 р. о 15.10 год. у м. Дніпропетровську правопорушник, керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті рівнозначних доріг не уступив дорогу а/м [PERSON] р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався праворуч від нього, здійснив з ним зіткнення, чим порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України. Між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту та нещасного випадку №530531704 від 19.10.2007 р., за даним договором постраждалий автомобіль був застрахований від ризику аварії. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після настання страхового випадку позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 16\~425,01 грн. Разом з тим, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України в регульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 зазначеного закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як встановлено судом на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВВ/1397612, строк дії якого з 02.08.2007 р. по 01.08.2008 р., [PERSON] (третя особа) застрахував свою цивільно-правову відповідальність цим полісом; іншою особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим полісом є відповідач. Згідно з даним полісом забезпеченим транспортним засобом є а/м Daewoo Lanos р/н [NUMBER]. Підстави для подання регресного позову визначені ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, оскільки суду не було надано у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів на підтвердження наявності передбачених ст. 38 зазначеного закону підстав для подання регресного позову до відповідача, підстави для задоволення поданого ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»позову відсутні. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed