Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він є співвласником житлового будинку, що розташований за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області 27.02.2014 року (спадкова справа № 8/2012, зареєстровано в реєстрі за № 301) йому належить 30/100 часток вказаного житлового будинку. Ця спадщина була отримана ним від його двоюрідної бабусі [PERSON], яка померла 26.12.2011 року. Окрім нього співвласниками даного житлового будинку є [PERSON], якій належить 19/100 частин житлового будинку та [PERSON], якій належить 51/100 частина будинку. Позивач вказує, що між співвласниками будинку склався порядок користування даним житловим будинком відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на будинок, відповідно до якого [PERSON] володіє та користується наступними частинами будинку: квартирою 1 у житловому будинку А, що складається з коридору площею 3,7 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м. та житлових кімнат площею 7,8 кв. м., 13 кв. м. та 14,6 кв. м., надвірними будівлями та спорудами деревяною вбиральнею И, деревяним душем Ж, асфальтобетонним замощенням І, цегляною вигрібною ямою № 3, дощатою огорожею № 2, 4, 8. Зазначені частини житлового будинку, якими користується позивач, мають окремий вхід та відокремлені огорожею, а квартира № 1 у житловому будинку А включає в себе кухню, ванну, туалет та комунікації, що дає можливість розглядати її як окрему квартиру. Він бажає виділити належну йому частку із житлового будинку, щоб мати можливість в майбутньому розпоряджатись нею як окремою квартирою, однак інші співвласники житлового будинку не бажають укладати з ним договір про виділ в натурі частки із нерухомого спільного майна та нотаріально посвідчувати його, тому він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В звязку із викладеними обставинами позивач просив виділити [PERSON] у натурі 30/100 часток із належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби), розташованого за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94, визнавши за ним право особистої приватної власності на наступне майно: квартиру № 1 у житловому будинку А загальною площею 50,4 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м., що складається із коридору площею 3,7 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., житлової кімнати площею 7,8 кв. м., житлової кімнати площею 13,0 кв. м., та житлової кімнати площею 14,6 кв. м., а також надвірні будівлі і споруди вбиральню И, душ Ж, замощення І, вигрібну яму № 3, огорожу № 2, 4, 8 вказаного житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби). Представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про визнання позову, в якій вказує, що судячи із наданих їй документів [PERSON] просить виділити йому у натурі 30/100 часток із належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби), розташованого за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94, визнавши за ним право особистої приватної власності на наступне майно: квартиру № 1 у житловому будинку А загальною площею 50,4 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м., що складається із коридору площею 3,7 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., житлової кімнати площею 7,8 кв. м., житлової кімнати площею 13,0 кв. м., та житлової кімнати площею 14,6 кв. м., а також надвірні будівлі і споруди вбиральню И, душ Ж, замощення І, вигрібну яму № 3, огорожу № 2, 4, 8 вказаного житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби) відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № SE/01/1603-04 від 14.06.2016 року; його вимоги вона визнає та проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог, в якій вказує, що вона дізналася про те, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться справа № 367/6524/15-ц за позовом [PERSON] до неї та [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; як їй пояснили, [PERSON] просить виділити йому в натурі свою частку в праві спільної часткової власності на їх будинок по вул. Українська, 94 в м. Ірпінь, визнавши за собою право власності на квартиру № 1 у цьому будинку, а також надвірні будівлі і споруди, що розміщені поряд з входом до цієї квартири, залишивши за ними решту будинку; можливість такого виділу підтверджені відповідним експертним висновком, проти такого варіанту розподілу будинку, який вже склався історично, вона не заперечує, тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 158, ч.1 ст. 174, ч.2 ст. 197 ЦПК України вона повністю визнає позов [PERSON] і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за її відсутності, без фіксування судового процесу. У звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON], вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 30/100 часток житлового будинку за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 301, відповідно до якого спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з 30/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94 та належить померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 03 жовтня 2005 року за реєстровим № 3-391, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Ірпінським бюро технічної інвентаризації 25 жовтня 2005 року в книзі: 33-140, номер запису: 1539, реєстраційний номер 1356379. Житловий будинок, як обєкт нерухомого майна, в цілому складається з житлового цегляного будинку, позначеного на плані літерою А, загальною площею 171,8 кв. м. та житловою площею 110,8 кв. м., та надвірних будівель і споруд: сараїв, позначених на плані літерами О, М, І; вбиралень, позначених на плані літерами Л, И; душу, позначеного на плані літерою Ж; погребів, позначених на плані літерами В, Н; гаражу, позначеного на плані літерою Р; огорожі під №№ 1-4, 8,9; вигрібних ям під №№ 5, 6, 7, замощення під № 1. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 18346018 від 27.02.2014 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 30/100 часток будинку за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94. Іншими співвласниками даного будинку є [PERSON], якій належить 19/100 часток будинку та [PERSON], якій належить 51/100 частина будинку. [PERSON] висновку експерта № SE/01/1603-04 за результатами будівельно-технічної експертизи, складеного 14 червня 2016 року Київським бюро судових експертиз та досліджень Константа технічна можливість виділу [PERSON] у натурі 30/100 часток із належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби), розташованого за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94 наступного майна: квартири № 1 у житловому будинку А загальною площею - 50,4 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м., що складається із коридору площею 3,7 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., житлової кімнати площею 7,8 кв. м., житлової кімнати площею 13,0 кв. м. та житлової кімнати площею 14,6 кв. м., а також надвірні будівлі і споруди: вбиральню И, душ Ж, замощення І, вигрібну яму № 3, огорожу № 2, 4, 8 існує. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 30/100 часток житлового будинку за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94, згідно висновку експерта № SE/01/1603-04 за результатами будівельно-технічної експертизи, складеного 14 червня 2016 року Київським бюро судових експертиз та досліджень Константа технічна можливість виділу [PERSON] у натурі 30/100 часток із належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку індивідуального житлового фонду (садиби), розташованого за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 94 наступного майна: квартири № 1 у житловому будинку А загальною площею - 50,4 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м., що складається із коридору площею 3,7 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., житлової кімнати площею 7,8 кв. м., житлової кімнати площею 13,0 кв. м. та житлової кімнати площею 14,6 кв. м., а також надвірні будівлі і споруди: вбиральню И, душ Ж, замощення І, вигрібну яму № 3, огорожу № 2, 4, 8 існує, інші співвласники будинку не заперечують проти виділення позивачу [PERSON] у натурі 30/100 часток даного будинку, тому позовні вимоги позивача про виділ йому у натурі 30/100 часток житлового будинку підлягають до задоволення. Таким чином суд задовольняє заявлений позов. На підставі ст. ст. 316, 325, 355, 356, 364 ЦК України,

Outcome: approved