Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 19.09.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1711-016/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 24 400,00 дол. США з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 вересня 2008 року по 18 вересня 2015 року. Мета кредитування - придбання автомобіля. Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач посилається на те, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитным договором №1711-016/ФКВ-08 від 19.09.2008 р. Посилаючись у позов на те, що позичальник протягом тривалого часу належним чином умови кредитного договору не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, однак, зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим станом на 19.02.2013 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 233 758,13 грн., з яких: тіло кредиту - 188 571,50 грн.,в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту складає - 1854,77 грн., заборгованість за відсотками - 34401,39 грн.,в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 31 490,10 грн., комісія 10 785,24 грн., в тому числі прострочена комісія - 10492,7 грн., про стягнення даної суми з відповідачів, як солідарних боржників (за договором поруки від від 1.09.2008 р. №1711-016/Zфпор-08) між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] /поручитель/ та [PERSON] /боржник/ поручитель поручається кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 1711- 016/ФКВ-08 від 19.09.2008 р.; відповідальність поручителя настає у випадку невиконання та неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник), у позові й заявлено відповідну вимогу. У судовому засіданні представник позивача вороги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Представник відповідача - 1 просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях відповідача -1 проти позову. Щодо передачі активів Укрпромбанкх на користь Дельта Банку просив врахувати, що відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, і в цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. Утім, позивач не повідомив відповідача - 1 у встановленому порядку та відповідно до вимог п. 7.7. Договору про заміну кредитора у зобов'язанні та не надав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Обставини переходу кредитних зобов'язань мав би підтверджуватись Договором про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, на який посилається позивач у своїй позовній заяві. Однак із витягу даного договору, неможливо встановити, що саме право вимоги за кредитним договором № 1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року отримав позивач. оскільки не надано додатку № 2 до даного договору. Так, Укрпромбанк з 19 вересня 2008 року (дата укладення кредитного договору) та до 30.06.2010 року (дата передачі активів Укрпромбанку на користь Дельта Банку) вимоги щодо повного повернення кредиту не пред'являв. 1 липня 2010 року Укрпромбанк припинив приймати платежі в рахунок погашення кредитних зобов'язань за Договором у зв'язку з передачею активів та кредитних зобов'язань Дельта Банку відповідно до Договору від 30.06.2010 року, та відповідач не мав змоги повертати кредит, оскільки Укрпромбанк відмовлявся отримувати кошти. Відповідно до п. 7.11. Кредитного договору всі повідомлення за Договором вважаються зробленими належним чином, у разі якщо вони здійсненні в письмовій формі за підписом уповноваженого представника банку, підписом позичальника, тобто сторони, що відправила повідомлення, засвідченої печаткою (для повідомлень банку) та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за адресами, зазначеними в цьому Договорі. Утім, Укрпромбанк у встановленому порядку не повідомив відповідача - 1 про передачу активів і кредитних зобов'язань Дельта Банку та припинення прийому платежів в рахунок погашення кредитних зобов'язань за Кредитним договором. Пунктом 7.7. Кредитного договору встановлено, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться в письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових договорів до цього договору. Відповідно до п. 4.8.1 Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року передбачено, що Дельта Банк та Укрпромбанк зобов'язані письмово повідомити Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних Прав Вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою Дельта Банком та Укрпромбанком в усіх істотних аспектах в продовж 5 (п'яти) робочих днів з дня укладення цього Договору. Пункт 4.8.2. цього ж договору передбачає, що повідомлення вказані в п. 4.8.1. цього Договору, направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Отримання відповідачем - 1 витягу з Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року у додатку до позовної заяви, яку направив суд, не може вважатися наданням Боржнику доказу переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, оскільки даний доказ був наданий позивачем суду в обґрунтовування заявлених вимог до відповідачів; жоден із банків не повідомляв про зміну кредитора та не надавав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язані, жодних вимог про погашення заборгованості за кредитним договором від жодного банку відповідач - 1 не отримував, жодні додаткові угоди між відповідачем - 1 та позивачем не укладались. Таким чином, на переконання відповідача - 1, оскільки позивач не надав належних доказів, які підтверджували повідомлення відповідача -1 про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних прав вимоги, а тому суд має відмовити у задоволені позовних вимог позивача, оскільки позивач не довів наявності у нього права вимоги за кредитним договором №1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року. Також, відповідно до заперечень відповідача - 1 згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виходячи із суті позовних вимог, право вимоги за кредитним договором від 19.09.2008 р. №1711-016/ФКВ-08 по наданню кредиту в іноземній валюті (валютна операція) у позивача виникло начебто внаслідок купівлі боргових зобов'язань в Укрпромбанка. За своєю правовою природою договір придбання боргових зобов'язань по цьому Кредитному договору є договором факторингу (ст. 1077 ЦК України) - фінансуванням під відступлення права грошової вимоги, за яким фактор - Дельтабанк зобов'язується передати грошові кошти третій стороні - НБУ, в обмін на борги Укопромбанку, а клієнт - Укрпромбанк зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. При укладанні сторони повинні були діяти у чіткій відповідності до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». У цій відповідності позивач повинен був мати та надати суду в підтвердження правомірності своїх вимог по даному кредитному договору банківську ліцензію, видану НБУ, генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій, письмовий дозвіл НБУ на право фінансування під відступлення грошової вимоги в іноземній валюті. У цій відповідності позивач повинен був мати та надати суду в підтвердження правомірності своїх вимог по даному кредитному договору банківську ліцензію, видану НБУ, генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій, письмовий дозвіл НБУ на право фінансування під відступлення грошової вимоги в іноземній валюті. Відсутність даних доказів у матеріалах справи дає підстави стверджувати про неправомірність виникнення права вимоги за відступленим контрактом. Одночасно, враховуючи, що договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банка стосується дотримання валютного законодавства щодо продавця фінансових активів - Укрпромбанк, то останній також повинен був володіти генеральною банківською ліцензію на право здійснення валютних операцій по торгівлі фінансовими активами та надання фінансових послуг в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ДКМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про стан особового рахунку відповідача - 1 по виконанню даного кредитного договору станом на 30.06.2010 року. Оскільки договір про передачу активів від Укрпромбанку до позивача ґрунтується на праві відступлення права вимоги, то у відповідності до ст. 517 ч. 2 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку до надання Дельта Банком доказів переходу до позивача права вимоги. В зв'язку з тим, що, ані позивач, а ні Укрпромбанк не надали належних доказів переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, останні вчиняють дії, які підпадають під прострочення кредитора, що у відповідності до ст. 613 1ІК України дає відповідачу право не виконувати зобов'язань до отримання залежного підтвердження. Позивач до цього часу не ініціював укладення додаткової угоди, так само, як і не надав суду доказів того, що, я відповідач - 1 відмовився чи ухилявся від підписання даної угоди. За таких обставин копії листів, які містяться в матеріалах справи, щодо перерахування коштів за Кредитним договором № 1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року при відсутності належно укладених змін до кредитного договору про порядок перерахування коштів, відкриття спеціальних рахунків відповідачу за даним кредитом, свідчать про прострочення кредитора, - а саме невчинення дій, які він повинен був вчинити та погодити з відповідачем, як боржником, і без вчинення яких боржник не міг виконувати свої обов'язки за договором, свідчать про порушення позивачем норм чинного законодавства та відсутність у нього права вимоги за кредитним договором. Разом з тим, щодо розрахунку заборгованості, відповідач -1 просив врахувати, що згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до позовної заяви позивач визначив ціну позову в сумі 233 758,13 грн., що підтверджується довідкою від 19.02.2013 р., однак, з таким твердженням, та такою сумою позову, відповідач - 1 не погоджується, оскільки з тексту даної довідки не можливо зрозуміти за який саме період була нарахована заборгованість, сама довідка не містить загальної суми платежів, здійснених відповідачем - 1 за умовами кредитного договору з моменту видачі кредиту до часу направлення до суду позовної заяви, не вказано в довідці, який розмір процентів було нараховано. Це унеможливлює здійснення аналізу погашення кредиту та аналізу нарахування відсотків по кредиту. Оскільки позивач при висуванні позовних вимог має основуватись виключно на доказах, тому позивач мав би підтвердити розмір заборгованості повним, обґрунтованим, деталізованим розрахунком заборгованості, починаючи з моменту укладення кредитного договору, із зазначенням наступних реквізитів: - розрахунок суми основного боргу, із зазначенням щомісячних сум, що підлягали сплаті, та фактично сплачених сум, кількість прострочених днів; - розрахунок суми заборгованості по сплаті процентів, із зазначенням із зазначенням щомісячних сум, що підлягали сплаті, та фактично сплачених сум, кількість прострочених днів; - розрахунок комісії із зазначенням щомісячних сум, що підлягали сплаті, та фактично сплачених сум, кількість прострочених днів та фактично сплачених сум, кількість прострочених днів. Разом з тим, відповідач - 1 наголошував на тому, що позивач до позовної заяви додав лише витяг з договору про «передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанком на користь Дельта Банку, та І не надав акту передачі саме кредитної справи відповідача - 1 , тому не можливо встановити наявність прав у позивача щодо стягнення з відповідача - 1 заборгованості за кредитним »говором, який було укладено між ним та Укрпромбанком 19 вересня 2008 року за №1711-016/ФКВ-08. Відповідач - 2 надала до суд заяву про розгляд справи у її відсутності; в окремо наданих запереченнях проти позову (а.с. 85-87) заперечувала проти позову ПАТ «Дельта Банк» та просила суд відмовити в його задоволенні. Посилалася на те, що на виконання умов кредитного договору № 1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 р. між нею та Укрпромбанком було укладено договір поруки № 1711-016/Z()nop-08 від 19 вересня 2008 р., за умовами якого вона поручалася перед Укрпромбанком за виконання відповідачем - 1 зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Утім, позивач не повідомив відповідача - 2 у встановленому порядку відповідно до вимог п. 7.7 кредитного договору про заміну кредитора у зобов'язанні та не надав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, в тому числі позивачем дане твердження не підтверджено ні одним із доказів наданих до суду. Обставини переходу кредитних зобов'язань мали би підтверджуватись Договором про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, а також актом приймання передавання кредитних справ. Однак із витягу даного договору, неможливо встановити, що саме право вимоги за кредитним договором № 1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 року отримав позивач, оскільки витяг з додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку підписаний одноособово представником лише позивача та не може являтися доказом у справі. Так, Укрпромбанк з 19 вересня 2008 р. (дата укладення Кредитного договору) та до 30.06.2010 р. (дата передачі активів Укрпромбанком на користь Дельта Банку), вимоги до відповідача -2 щодо повного повернення кредиту мені не пред'являв. Відповідно до п. 7.11. Кредитного договору всі повідомлення за даним Договором вважаються зробленими належним чином, у разі, якщо вони здійсненні в письмовій формі за підписом уповноваженого представника Банку, підписом позичальника, тобто Сторони, що відправила повідомлення, засвідченої печаткою (для повідомлень банку) та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за адресами, зазначеними в цьому Договорі. Утім, Укрпромбанк у встановленому порядку не повідомив відповідача - 2 про передачу активів і кредитних зобов'язань Дельта Банку та припинення прийому платежі в рахунок погашення кредитних зобов'язань за Кредитним договором. Пунктом 7.7. Кредитного договору встановлено, що всі зміни та доповнення до цього Договору вносяться в письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових договорів до цього Договору. Відповідно до п. 4.8.1 Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 р. передбачено, що Дельта Банк та Укрпромбанк зобов'язані письмово повідомити боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних Прав Вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою Дельта Банком та Укрпромбанком в усіх істотних аспектах в продовж 5 (п'яти) робочих днів з дня укладення цього Договору. Пункт 4.8.2. цього ж договору передбачає, що повідомлення, вказані в п. 4.8.1. цього Договору, направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Отримання відповідачем - 2 витягу з Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 р. у додатку до позовної заяви, яку направив суд, не може вважатися наданням боржнику доказу переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. оскільки даний доказ був наданий позивачем суду в обґрунтовування заявлених вимог до відповідачів. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 4 Договору поруки № 1711-016/Zфпор-08 від 19 вересня 2008 р. у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків на які Поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість. Утім, жодної вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором не надходило, як від Укрпромбанка так, і від Дельта Банка, про заборгованість стало відомо з судової повістки. Пункт 9 Договору поруки № 1711-016/Zфпор -08 від 19 вересня 2008 р. передбачає, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться в письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками сторін. Проте, жоден з банків не повідомляв про зміну кредитора та не надав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язані, жодних вимог про погашення заборгованості за кредитним договорові від жодного Банку отримано не було, жодної додаткової угоди між відповідачем - 2 та позивачем не укладалося. Оскільки сторонами не передбачені дії у зв'язку із зміною кредитора та не досягнуті умови погашення зобов'язання, тому договір поруки втратив свою дію, у зв'язку із зміною зобов'язання без згоди поручителя. Відповідачі надали спільну заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 85-87). Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1711-016/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 24400,00 дол. США з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19 вересня 2008 року по 18 вересня 2015 року. Мета кредитування - придбання автомобіля. 30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Утім, для суду відсутні підстави для встановлення факту передачі Укрпромбанком Дельта Банку права вимоги за кредитним договором №1711-016/ФКВ-08 від 19.09.2008 р. через ненадання позивачем у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів (ст. 11 ЦПК); суд, розглядаючи справу у порядку позовного провадження, позбавлений права за власною ініціативною забирати докази, а надана суду незасвідчена належним чином копія з незасвідченої належним чином копії Витягу з Додатку №2 до Договору про передачу Активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельтабанку від 30.06.2010 р. не є допустимими доказом у розумінні ст. 59 ЦПК (ст.ст. 10, 60 ЦПК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, і в цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. Суду не було надано доказів повідомлення відповідача - 1 у встановленому порядку та відповідно до вимог п. 7.11 Договору про заміну кредитора у зобов'язанні та не було надано доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (відповідно до п. 7.11. Кредитного договору всі повідомлення за Договором вважаються зробленими належним чином, у разі якщо вони здійсненні в письмовій формі за підписом уповноваженого представника банку, підписом позичальника, тобто сторони, що відправила повідомлення, засвідченої печаткою (для повідомлень банку) та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за адресами, зазначеними в цьому Договорі). Разом з тим, відповідно до п. 4.8.1 Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року передбачено, що Дельта Банк та Укрпромбанк зобов'язані письмово повідомити Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних Прав Вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою Дельта Банком та Укрпромбанком в усіх істотних аспектах в продовж 5 (п'яти) робочих днів з дня укладення цього Договору. Пункт 4.8.2. цього ж договору передбачає, що повідомлення вказані в п. 4.8.1. цього Договору, направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Суд погоджується із слушністю доводів відповідачів щодо того, що отримання відповідачами копії витягу з Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року у додатку до позовної заяви, яку направив суд, не ототожнюється із обов'язком наданням Боржнику доказу переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, оскільки даний доказ був наданий позивачем суду в обґрунтовування заявлених вимог до відповідачів; оскільки жоден із банків не повідомляв про зміну кредитора та не надавав доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язані, жодних вимог про погашення заборгованості за кредитним договором від жодного банку відповідач - 1 не отримував, жодні додаткові угоди між відповідачем - 1 та позивачем не укладались, таким чином, як наслідок, позивач не довів наявність підстав права вимоги за кредитним договором №1711-016/ФКВ-08 від 19 вересня 2008 р. до відповідачів. В той же час, наданий позивачем лист (б/н та дати) в копії та копія списку №6490-447- 39 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням не спростовують зазначених вище висновків суду. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed