Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вимогами про звільнення заставного за договором іпотеки від 4.07.2008 року між ним та третьою особою належного їй майна - домоволодіння та земельної ділянки в с. Плесецьке Васильківського району Київської області, по вул. Колгоспна, 24, з-під арешту, накладеного відповідачем на підставі виконавчого листа № 2-1268/11, виданого Святошинським районним судом м. Києва 17 лютого 2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» боргу в сумі 1055268,49 грн. Представники позивача, відповідача та третьої особи ПАТ «БМ Банк» в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. Тільки від заявника надійшов лист про розгляд цієї справи без участі його представника та підтримання своїх вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала, пославшись на те, що арешт на майно її довірительки був накладений без врахування перебування спірного майна в іпотеці позивача. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положень ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Судом встановлено, що кредитний договір № 078-2008-2275 від 4 липня 2008 року між позивачем та третьою особою [PERSON] був забезпечений договором іпотеки від 4 липня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1350. Положеннями п.2.4.6. зазначеного договору передбачено, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки з метою виконання рішення судового органу прийнятого на користь третьої особи, іпотекодавець зобовязаний негайно повідомити органи державної виконавчої служби , яка здійснює звернення стягнення, про те, що це майно перебуває в іпотеці на користь іпотекодержателя згідно з цим договором. У відповідності до постанови Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 1 березня 2012 року серії ВП № 31469104, на все майно третьої особи по зазначеній цивільній справі [PERSON] був накладений арешт на підставі виконавчого листа № 2-1268/11, виданого Святошинським районним судом м. Києва 17 лютого 2012 року, про стягнення з неї на користь ПАТ «БМ Банк» боргу в сумі 1055268,49 грн. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зняття арешту із заставленого у 2008 році майна третьої особи, на яке у 2012 році накладений арешт за вимогою іншого стягувача, є обґрунтованими та доведеними в суді, а поновлення прав банківської установи можливо шляхом задоволення позову. Суд задовольняє вимоги позову частково, оскільки зобовязання відповідача щодо вчинення дій може бути розглянуто лише в порядку адміністративного провадження.

Outcome: partial