Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 6150,13 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 23221,37 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 132,94 грн., збитків від інфляції в сумі 1738,47 грн. та 1600,00 грн. судового збору. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 27.10.2015 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10, згідно якого Фонд надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 659455,00 грн. на придбання житла загальною площею 49,05 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також, 06.11.2015 року між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі в.о. директора Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було підписано договір іпотеки, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS], передається в іпотеку Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником [PERSON] У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у нього 01.12.2016 року виникла заборгованість по сплаті за кредитом, станом на 03.05.2017 року заборгованість відповідача становить - 31242,91 грн., з яких 6150,13 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23221,37 грн. - відсотки за користування кредитом, 132,94 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та 1738,47 грн. - збитки від інфляції, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. 03.10 2017 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 17485,13 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 44970,62 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 1059,27 грн., збитків від інфляції в сумі 3816,49 грн. та 1600,00 грн. судового збору. 29.05.2018 року ухвалою суду, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти ухвалення судом заочного рішення у справі не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Стаття 202 ЦК України вказує на те, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, позичальник зобов'язується, у строк, встановлений в п. 1.4 цього договору, повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов цього договору та розрахунку погашення кредиту на рахунок Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», № 2650 833170556 в АБ «Укргазбанк», МФО банка 320478, код ЄДРПОУ 20033504. Згідно Додатку № 2 до цього договору, щомісячний платіж в рахунок погашення основної суми боргу- кредиту складає 2267,00 грн.. Згідно п. 1.3 кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 11,6 % відсотків річних суми зобов'язань за кредитом. Погашення кредиту, згідно п. 1.4 кредитного договору, має здійснюватися позичальником з нарахуванням і сплатою відсотків за користування кредитом на залишок кредиту не пізніше останнього дня поточного місяця, починаючи з 28.10.2015 року відповідно до розрахунку погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним та з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.01.2040 року (включно), на умовах, визначених цим договором. Відповідно п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється позичальником починаючи з дати зарахування коштів кредиту на особистий рахунок позичальника в банку-агенті кредитора, зазначений у пункті 2.1 цього договору, у терміни, визначені в п.1.4 цього договору. У випадку, якщо день погашення кредиту, вказаний в п. 1.4. цього договору, припадає на неробочий (святковий або вихідний) день банку, у якому відкрито рахунок Регіонального правління, позичальник зобов'язаний здійснити погашення кредиту не пізніше ніж в останній перед ним робочий день банку. В разі виникнення прострочених платежів за цим договором, відповідно до п.2.7 кредитного договору, встановлюється наступна черговість погашення боргу: неустойка (штрафи та пеня), прострочені платежі із сплати відсотків за користування кредитом, відсотки за користування кредитом, прострочені платежі з погашення кредиту, та основний платіж з погашення кредиту. Згідно п. 4.2.4 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час користування ним, сплачувати можливі штрафні санкції в порядку, визначеному цим договором. У разі невиконання позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредитних внесків, відповідно до п. 4.3.3. кредитного договору, кредитор має право вимагати від позичальника сплати заборгованості за цим договором, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки (у разі її нарахування) та завданих внаслідок порушення умов цього договору збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. Судом встановлено, що 27.10.2015 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі в.о. директора іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10, згідно якого Фонд надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 659455,00 грн. на будівництва житла - 1 (одно) кімнатної квартири № 77, загальною площею 49,05 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Онуфрія Трутенка, 3 (а.с. 8-17). Підтвердженням надання коштів відповідачу є виписка з особового рахунку [PERSON] (а.с. 21). 06.11.2015 року між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі в.о. директора Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було підписано договір іпотеки, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS], передається в іпотеку Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником [PERSON] (а.с. 29-33). Відповідно до Розрахунку заборгованості по сплаті кредиту [PERSON] згідно кредитного договору №10 від 27.10.2015 року станом на 29.09.2017 року, заборгованість останнього перед позивачем становить 67331,51 грн., а саме: 17485,13 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 44970,62 грн. - відсотки за користування кредитом, 1059,27 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 3816,49 грн. - збитки від інфляції (а.с. 78-79). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1600 гривень 00 копійок судового збору. (а.с. 65)

Outcome: approved