Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається, на те, що вона є наймачем однієї кімнати [ADDRESS]. Також в даній кімнаті зареєстрована [PERSON], яку вона ніколи не бачила і не знає. У 2014 році вона почала приватизацію вищевказаної кімнати за даною адресою та на останній стадії оформлення документів їй було відмовлено Управлінням комунальної власності. В 1992 році відповідачу була надана у користування кімната [ADDRESS] для поліпшення умов проживання. Для чого вона повинна була знятись з реєстрації за старою адресою, тобто з кімнати [ADDRESS] та зареєструватись по новій, але вона цього не зробила. [PERSON] з 1992 року не проживає в даній кімнаті, не сплачує за комунальні послуги та всі необхідні платежі, її речі в кімнаті відсутні. На підставі чого просить суд, визнати відповідача, такою що втратила право користування кімнатою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі на підставах зазначених в позовній заяві та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання, належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Предстваники третіх осіб надали суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутність, не заперечували проти заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши сторони по справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши представлені докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору №416 найму житлового приміщення від 22.07.2014 року [PERSON] є наймачем житлового приміщення [ADDRESS]. Судом встановлено, що особистий рахунок [NUMBER] по [ADDRESS] оформлений на [PERSON]. Як вбачається з листа Управління комунальної власності від 04.11.2014 року №2179 [PERSON] було відмовлено в оформленні документів для передачу її у приватну власність кімнати [ADDRESS], оскільки у вказаному приміщенні зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] Згідно списку мешканців гуртожитку по [ADDRESS] від 17.03.2009 року [PERSON] зареєстрована у вказаному гуртожитку в кімнаті 53 з 2008 року, а [PERSON] зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] з 1992 року. Відповідно до довідки наданої ОСНБК «НАШ БУДИНОК», вказано, що з 10.07.2009 року по сьогоднішній день [PERSON] мешкає в кімнаті [ADDRESS] постійно і одна. [PERSON] - з 17.03.2009 року і по сьогоднішній день постійно мешкає в кімнаті [ADDRESS] одна. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідачку [PERSON] вони не знають. А в кімнаті [ADDRESS] мешкає [PERSON] Згідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 71,72 ЖК України, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщені понад встановлені строки, речей її немає. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України ,суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 398,85 грн.(судовий збір -243,60 грн., оголошення в газеті для виклику відповідача - 100 гривень, 55,25 гривень- витрати на телеграму). Підстав для звільнення відповідача від відшкодування судових витрат судом не встановлено.

Outcome: approved