Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить збільнити розмір аліментів з 1/4 частки заробітку відповідача до 1 тис. Грн., а в подальшому змінив вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 тис. грн. щомісячно на його користь на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування вимог посилається на те, що стягнуті за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 16 березня 2016 року аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є занадто нізкими з урахуванням того, що він постійно несе витрати на оздоровлення дитини, спортивні заняття, лікування, а його заробітка плата завгоспа у школі становить всього 3200 грн. на місяць. Відповідач надіслала до суду письмові заперечення на позов із зазначенням того, що [PERSON] не навів підстави для збільшення розміру аліментів та до заяви не додав доказів в обгрунтування своїх позовних вимог. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив, що бажає змінити розмір аліментів із частки в зарплаті на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, так як після ухвалення рішення судом відповідач звільнилася з роботи і офіційно не працевлаштована. На даний час присудженої до сплати суми аліментів недостатньо для утримання дитини з урахуванням збільшення витрат на навчання, на репетиторськи послуги у зв*язку із закінченням дочкою навчання в загальньоосвітній школі. Його заробітної плати в сумі близько 2500 грн. недостатньо для утримання дитини, а знайти роботу з більш високою оплатою він невспромозі. Відповідач в судовому засіданні не визнала позов і пояснила, що її матеріальний стан і незадовільний стан здоров*я позбавляють її можливості сплачувати аліменти по 2000 грн. щомісячно. У визначенні розміру аліментів покладається на суд. Пояснила, що вона, крім аліментів, надає по можливості дочці матеріальну допомогу. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено і ч.1 статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60 вказаного кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем, на користь якого рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2016 року стягнуто з [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. З моменту призначення аліментів на підставі рішення суду від 16.03.2016 року матеріальний стан позивача, як він зазначає, суттєво погіршився з огляду на знецінення грошової одиниці України, суттєвого зростання цін на продукти харчування, одяг та ліки. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] за станом здоров*я перебуває на обліку та потребує оздоровлення в санаторно-курортних закладах (а.с.12-13). В якості обґрунтування своїх позовних вимог, позивач долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості, виданого Ніжинським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції від 17.05.2017 року за № 7-52374578, з якої вбачається, що за період з червня 2016 року по квітень 2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 5060,90 грн. В судовому засіданні позивач визнав, що на даний час [PERSON] частково сплатила борг по аліментам в сумі 3000 грн. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7,141 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, що нараховуються позивачу на утримання неповнолітньої [PERSON] не достатній для нормального рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, того що відповідач не має офіційного стабільного заробітку, має нерегулярний, мінливий дохід, а також виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи матеріальний стан платника аліментів та прийнявши до уваги розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про доцільність зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 16.03.2016 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 11.05.2017 року, оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., що є порушенням вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. При цьому суд враховує перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя; а також те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів відбулося зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти. Суд також враховує, що відповідач, як і позивач, які є батьками дитини, є особами працездатного віку, інших осіб на утриманні не мають, є морально зрілими особами, а тому повинні розуміти реалії життя і мають можливість працювати та заробляти достатню суму на утримання дитини. Оскільки аліменти з відповідача стягнуті рішенням суду від 16.03.2016, то їх виплата має припинитися в день набрання рішенням суду про збільшення розміру аліментів У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial