Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, підстави якого були змінені позивачем за його заявою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач був споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, на його ім'я був відкритий особовий рахунок [NUMBER], але плату за надані послуги відповідач не здійснював. 16.08.2013 року між ним та відповідачем було укладено угоду про погашення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, відповідно до якої відповідачка взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити щомісячну плату за спожиті послуги та сплатити борг, який утворився станом на 01.08.2013р. в сумі 5099,94грн. рівними частинами по 432,20 грн. щомісяця, строком на 12 місяців. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 01.11.2014 року має заборгованість в сумі 5935,76грн., яка складається з: 5099,94грн. - сума основного боргу, інфляційні нарахування - 726,52грн., 3% річних - 109,30грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій вказала, що з сумою боргу 5935,76грн. вона згодна, а також просила суд розглянути справу без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є постачальником комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в м.Рубіжне, що підтверджено правовстановлюючими документами позивача. Відповідачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), на її ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER], тому вона являється споживачем послуг, що надає позивач. Однак, відповідачка плату за водопостачання та водовідведення не здійснювала, у зв'язку з чим станом на 01.08.2013 року утворилась заборгованість у сумі 5099,94грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.27-28). 16 серпня 2013 року між КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства» та [PERSON] була укладена угода на погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, послуги ВДО (а.с.49). Згідно з умовами угоди від 16.08.2013р. [PERSON] зобов'язалась своєчасно вносити плату за спожиті послуги водопостачання та водовідведення згідно встановлених тарифів щомісяця протягом розрахункового місяця та погашати заборгованість щомісяця рівними частками по 432,20грн. протягом 12 місяців. Вказана угода сторонами не оспорювалась. [PERSON] свої зобов'язання за угодою від 16.08.2013р. не виконувала, щомісячно заборгованість не погашала, у зв'язку з чим позивачем на суму заборгованості 5099,94грн. відповідно до положень ст..625 ЦК Україна були нараховані три відсотки річних та інфляційні нарахування за весь час прострочення, які складають: 726,62грн. - інфляційні нарахування, 109,30грн. - 3% річних, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.57). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. В силу ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що оскільки між сторонами 16.08.2013р. була укладена угода на погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, послуги ВДО, то правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. З матеріалів справи вбачається, що станом на 10.11.2014р. [PERSON] в порушення умов угоди належним чином не виконала свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму заборгованості не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за угодою не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою в сумі 5099,94грн. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, то суд зазначає наступне. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що [PERSON] прострочила виконання грошового зобов'язання за угодою від 16.08.2013 року, тому на неї покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано заявлені вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: інфляційні нарахування - 726,52грн., 3% річних - 109,30грн. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов угоди щодо виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, суд вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за угодою в сумі 5099,94грн., інфляційних нарахувань в сумі 726,52грн. та 3% річних в сумі 109,30грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 5935,76грн. Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved