Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 20307,45грн., що підлягають капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] , який отримав травму на виробництві під час роботи у ФОП [PERSON] . В обґрунтування позовних вимоги зазначили, що ФОП [PERSON] відповідно до поданої заяви від 04.08.2005 був зареєстрований платником страхових внесків та отримав страхове свідоцтво № 2038600997, діяльність якого припинена на підставі власного рішення 10 лютого 2015 року. Протягом здійснення підприємницької діяльності відповідачем використовувалася праця фізичної особи [PERSON] , з яким 08.11.2010 був укладений трудовий договір. 15.11.2010 при виконанні своїх обов`язків [PERSON] потрапив у ДТП та отримав травму, з ним трапився нещасний випадок на виробництві, про що було складено акти за формою Н-1 (про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом) та Н-5. У зв`язку із прийняттям рішення про припинення підприємницької діяльності, та наявності, працівників, яким здійснюються страхові виплати, у відповідача виникають грошові зобов`язання перед Фондом щодо сплати сум по капіталізованих платежах внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю [PERSON] у розмірі 20307,45грн., розрахунок який здійснюється у відповідності до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженого\~Постановою КМУ № 765 від 06.05.2000. Зазначає, що відповідно до п. 1 цього Порядку визначено, що Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством. Крім того, відповідно до п. 3 вказаного Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіка і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації на підстав, даних Держкмстату України про середньо очікувану тривалість життя осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності та інше. З метою захисту прав та інтересів Фонду у сфері публічно-правових відносин щодо реалізації відділенням Фонду основних завдань загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо відновлення здоров`я та працездатності чи у разі їх смерті просить стягнути з відповідача на користь відділення суму капіталізованих платежів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 29 жовтня 2015 року о 10год. 20хв. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року на підставі повторного автоматичного розподілу судової справи, дана цивільна справа прийнята до провадження та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 жовтня 2018 року о 16 год. 00 хв. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року задоволено клопотання позивача та замінено у даній цивільній справі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківському районі Харківської області на його правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області. Представником позивача подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не подавала, тож справа розглядається за її відсутності. Інших заяв та клопотань від учасників судового розгляду до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~43\~ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно заяви ФОП Іщенко П.М. від 04.08.2005 він зареєстрований платником страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, йому видане страхове свідоцтво реєстраційний номер 2038600997. З копії\~трудового договору\~від 08.11.2010\~убачається,\~що [PERSON] \~знаходився у\~трудових відносинах\~з фізичною\~особою-підприємцем\~ [PERSON] ,\~який здійснював\~діяльність на\~підставі свідоцтва\~про реєстрацію\~фізичної особи\~ підприємця\~№ [NUMBER] ,\~який припинив свою діяльність на підставі власного рішення. З наданих до суду: Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 10 березня 2011 року за формою Н-5, Акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 11 березня 2011 року; копії виписки з Акту огляду МСЕК 000521 серії ХАР-08 від 16 березня 2011 року, вбачається, що 15 листопада 2010 року торговий представник [PERSON] на особистому автомобілі «Форд-Сиера» д/н. [NUMBER] вирушив до м. Чугуєва, де потрапив у ДТП та був госпіталізований до Чугуївської ЦРЛ, тож з ним трапився нещасний випадок, про що було складено акт за формою Н-1, в результаті якого потерпілий втратив професійну працездатність на 60%. В наслідок нещасного випадку на виробництві, який трапився з [PERSON] , постановою відділення Фонду у Харківському районі від 26 січня 2015 року потерпілому призначена перерахована щомісячна грошова сума в розмірі 784,21 грн. та донараховані щомісячні страхові виплати за 2014 рік. Відповідно до ст.ст.51, 52 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Статтею 4\~Закону України від 23.09.1999 за №1105-ХІУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~визначено правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, та якою визначається, що Фонд соціального страхування України є органом який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст.11 Закону джерелами формування коштів Фонду є: страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 ст.\~1205\~ЦК України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 (справа № 6-125цс13), зазначено, що відповідно до ст.ст.51, 52, 598-609 ЦК України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності -фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Розрахунок капіталізованих платежів здійснюється у відповідності до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженого Постановою КМУ № 765 від 06.05.2000. Відповідно до цього Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством. Капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіка і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації на підстав, даних Держкмстату України про середньо очікувану тривалість життя осіб. Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності та інше. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З наданої довідки розрахунку, наданої позивачем, потреби в капіталізації коштів ФОП [PERSON] П [PERSON] для розрахунку з потерпілим на виробництві [PERSON] станом на 31.08.2015 становить 20307,45грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved