Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 58 500,00 дол.США. В обґрунтування вимог посилався на те, що 14.03.2018р., між ним та відповідачем укладено договір позики згідно до якого, відповідач отримав кошти в сумі 58 500,00 дол.США. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Порядок, строки повернення, обумовлені в розписці. Разом з тим відповідач, у встановлений договором час, а саме до 31.12.2019р., кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився про місце та час його проведення повідомлений належним чином (а.с. 44), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача (а.с. 40). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що між [PERSON] , як позикодавцем з одного боку та [PERSON] , як позичальником з іншого боку, 14.03.2018р., було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] , передав а [PERSON] , отримав позику в розмірі 58 500,00 дол.США, та зобов`язався повернути кошти в зазначеному розмірі в строк до 31.12.2019р. На підтвердження отримання коштів за договором позики, [PERSON] , було особисто складено відповідну розписку. В строк визначений договором позики, позичальник кошти не повернув. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду, яка викладена в Постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 58 500,00 дол.США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст. 1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: approved