Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.06.2020 року він надав своєму знайомому [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 22000 грн., які йому були потрібні для особистих потреб, він пообіцяв до 01.08.2020 року повернути йому всю суму боргу. Відповідачем була написана розписка, в якій він підтвердив, що бере у нього в борг грошові кошти у сумі 22000 грн. та поверне йому борг до 01.08.2020 року, разом із розпискою відповідач надав позивачу копію паспорта та довідку з місця проживання. 01.08.2020 року та до цього часу [PERSON] так і не повернув йому борг. Позивач неодноразово по телефону нагадував [PERSON] про борг і необхідність виконання своїх зобов`язань з повернення боргу. Відповідач не заперечував, що має борг в сумі 22000 грн. та просив почекати місяць і потім він поверне борг. До сьогоднішнього часу борг у сумі 22 000 грн. йому не повернуто, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 30.06.2020 року в сумі 22 000 грн. та судові витрати по оплаті судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом телефонограми та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада», відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 631 ЦПК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речі (стаття 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з доказів наданих суду, 30.06.2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 22 000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 01.08.2020 року, про що надав останньому розписку, копію якої досліджено судом. Доказів повернення [PERSON] грошових коштів [PERSON] матеріали справи не містять. Оскільки між сторонами виникли договірні відносини, відповідач зобов`язання в строк до 01.08.2020 року не виконав, грошові кошти не повернуті, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за договором позики від 01.08.2020 року в сумі 22 000 грн. та судові витрати в сумі 908,00 грн. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved