Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 9610,38 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн., посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами було укладено згідно п.п. б п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Боржниками оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.05.2021 року, наявна заборгованість у сумі 9610,38 грн. Ухвалою суду від 02.06.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржниці за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами, як основним квартиронаймачем, було укладено шляхом оформлення окремого особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.05.2021 року, утворилася заборгованість в розмірі 9610 грн. 38 коп. Позивач зазначає, що боржника неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість. Станом на травень 2021 року заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 9610 грн. 38 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до довідок з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162\~Житлового\~кодексу\~України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 01.05.2021 заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 9610 грн. 38 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Беручи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. При подані заяви про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] стягувачем було сплачено судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6224 від 26.10.2020, за подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10149 від 23.04.2021. Статтею 164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановлений законом. У разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 25 листопада 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва відмовлено у видачі судового наказу у справі № 489/5886/20 (провадження № 2-н/489/1177/20), на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про повернення позивачу надміру сплаченого судового збору за платіжним дорученням № 10149 від 23.04.2021 у сумі 210 грн. 20 коп.

Outcome: approved