Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1193 га. Відповідач є суміжним землекористувачем. В серпні 2017 року відповідач проводячи будівельні та ремонтні роботи на своїй ділянці (прокладення трубопроводу) пошкодив і земельну ділянку позивача, пошкодивши 0,0036 га родючого шару грунту. В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодовувати заподіяні збитки. Матеріальну шкоду позивач визначив у розмірі 1487,16 грн., моральну шкоду позивач оцінив в сумі 10000,00 грн. Просив також стягнути з відповідача 2000,00 грн. за складення вартості оцінки земельної ділянки, 3000,00 грн. за оплату правової допомоги, та просив про стягнення з відповідача 715,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 10000,00 грн. моральної шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, за змістом заяви від 05.04.2019 року просить про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити його позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, правом на відзив не скористався. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1193 га, що підтверджується копіями з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-11). У відповідності до акта обстеження земельної ділянки №5 від 12.09.2017 року складеного сільським головою села Вікторів Бойчуком В.В., депутатом сільської ради Дудком В.Д. та депутатом сільської ради Ткачівською Г.В. встановлено пошкодження родючого шару грунту при проведенні самовільних земляних робіт для прокладення трубопроводу гр. [PERSON] (а.с. 13) Згідно до претензії від 29.01.2018 року позивач просив відповідача усунути перешкоди в досудовому порядку (а.с.29-30), однак доказів дій відповідача по урегулюванню спірного питання в досудовому порядку суду не представлено. Вартість нанесено шкоди, враховуючи витяг із звіту експертної грошової оцінки земельної ділянки, розрахована позивачем наступним чином вартість 1м. кв. земельної ділянки складає 41,31 грн., пошкоджено відповідно до акту 0,0036 га (36 м.кв.), а відтак завдана матеріальна шкода становить 1487,16 грн. (36 м.кв. х 41,31 грн. = 1478,16 грн.) Власникові, відповідно до ст.317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як визначено нормами ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ч. ч. 2- 4 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Крім того, відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наведене вище кореспондується і положеннями ч.2 ст. 152 ЗК України, яка передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнямособи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно до ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності іі ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також в звязку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Положеннями ч. 1 ст. 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1487,16 грн., яка завдана діями суміжного сусіда, що призвело до порушення родючого шару грунту на ділянці земельної площі 0,0036га. відтак в цій частині позов підлягає до задоволення. Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач просив про стягнення з відповідача 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, однак ані розрахунку, ані підтверджуючих документів щодо цієї вимоги суду не представив. Враховуючи обставини справи та наведені в матеріалах справи посилання позивача на перенесені ним душевні страждання суд вважає, що компенсація моральної шкоди в розмірі 743,58 грн. (половину від вартості земельної ділянки за кожен пошкоджений кв. м) відповідає вимогам розумності і справедливості, є співмірним і доцільним у даному провадженні. А тому ця вимога підлягає до часткового задоволення. Щодо вимоги позивача про демонтування прокладеного через земельну ділянку позивача трубопровода, то тут варто зазначити наступне. Актом обстеження земельної ділянки №5 від 12.09.2017 року складеного сільським головою села Вікторів Бойчуком В.В., депутатом сільської ради Дудком В.Д. та депутатом сільської ради Ткачівською Г.В. встановлено пошкодження родючого шару грунту при проведенні самовільних земляних робіт для прокладення трубопроводу гр. [PERSON] чим порушено п.3 ст. 79 ЗК України. Відтак дана вимога підлягає до задоволення та слід зобов'язати відповідача демонтувати частину трубопровода, що прокладений через земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що належить позивачу. Також підлягають до задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат в сумі 2000,00 грн. за оцінку земельної ділянки (а.с. 37). В той же час позивач прохає про стягнення з відповідача 3000,00 грн. витрат на правову допомогу і представляє суду відповідний договір №14 від 14.06.2018р, однак всупереч даного договору, зокрема п. 5 не надано Розрахунку, де вказано обсяг і вартість наданої правової допомоги і який, як вказано в договорі є невід'ємним додатком до нього. (а.с. 39), а тому вказана вимога не підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial