Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з\~ [PERSON] на\~свою користь\~суму основного\~боргу у\~розмірі,\~еквівалентному відповідно\~до офіційного\~курсу Національного\~Банку України,\~станом на\~день фактичної\~виплати 12\~000,00\~доларів США,\~що на\~день подання\~позовної заяви\~до суду\~відповідно до\~офіційного курсу\~Національного Банку\~України становить\~288\~360,00\~грн.\~(12000*\~24,03);три проценти річних у розмірі, еквівалентному 131 доларів США, та відсотків на рівні облікової ставки Національного банку України (20.07.2019р. - 05.09.2019р. -17 %, 06.09.2019р. - 30.11.2019р. - 16,5 %) за користування чужими грошовими коштами у розмірі, еквівалентному 1458,00 доларів США, та штрафні санкції у сумі 5100, 00 дол. США,\~а всього\~грошову суму\~у розмірі,\~еквівалентному відповідно\~до офіційного\~курсу Національного\~Банку України\~станом на\~день фактичної\~виплати 6689\~доларам США,\~що на\~день подання\~позовної заяви\~до суду\~відповідно до\~офіційного курсу\~Національного Банку\~України становить\~122\~553,00\~грн.\~(6689*24,03);Стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 20 липня 2019 року позивач передав [PERSON] грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, що складало 312 360,00 грн. (за курсом Національного банку України станом на 20.07.2019р. - 26, 030049 UAH/USD) про що [PERSON] складена розписка від 20.07.2019 року. [PERSON] зобов`язаний повернути кошти 20 серпня 2019 року. Всупереч домовленості кошти не повернув. Протягом трьох місяців позивач намагався з ним вирішити питання, але [PERSON] не виконав умови, викладені в розписки, не повернув борг. Крім того, відповідно до розписки від 20.07.2019 року за кожен день прострочення [PERSON] сплачує 50 дол. США, що складає 5100,00 дол. США за 102 дня (серпень - 11 днів, вересень - 30 днів, жовтень -31 день, листопад - 30 днів). Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 липня 2019 року позивач передав [PERSON] грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, що складало 312 360,00 грн. (за курсом Національного банку України станом на 20.07.2019р. - 26, 030049 UAH/USD) про що [PERSON] складена розписка від 20.07.2019 року. [PERSON] зобов`язаний повернути кошти 20 серпня 2019 року. Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, відповідач зобов`язана повернути позивачу грошові кошти за договорами позики грошові кошти на загальну суму 12 000,00 доларів США, що на день подання Позовної заяви до суду відповідно до офіційного курсу Національного Банку України становить 288 360,00 грн. (12000* 24,03) Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу, яку відповідач зобов`язалась повернути позивачу до 20.08.2019 р. складає 12 000,00 доларів США. 3% річних на суму боргу у розмірі 12 000,00 доларів США за період з 20.08.2019 р. по 30.11.2019 р. (100 днів) становить 98 доларів США. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, оскільки позивач просив стягнути 3% річних з 20.07.2019, а не з 20.08.2019. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку. Згідно наданого позивачем розрахунку відсотків за користування грошовими коштами відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за договором позики від 20.07.2019 на рівні облікової ставки Національного банку України (20.07.2019р. - 05.09.2019р. -17 %, 06.09.2019р. - 30.11.2019р. - 16,5 %) за користування чужими грошовими коштами у розмірі, еквівалентному 1458,00 доларів США (1458*24,03=35035,74 грн.). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню. Крім того, що стосується вимог позивача щодо штрафних санкцій в сумі 5100 дол.США (50 дол.США на день * 102 дні) суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягає, оскільки у розписці не можливо розібрати, що відповідач повинен сплачувати по 50 дол.США за кожень день прострочення. Інших доказів на підтвердження доводів вказаної позовної вимоги суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтверджені\~судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: partial