Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 01.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №11112805000. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 39 000,00 шв. франків шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач отримав кредит та зобов'язався повернути кредитні кошти у повному обсязі не пізніше 01.02.2017 року сплачуючи при цьому проценти за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11112805000 від 01.02.2007 року. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснив платежів для погашення кредиту, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, пені станом на 17.05.2017 року становить 14 844,67 шв. франків. Позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. Згідно ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що 01.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір з додатковими угодами № 2 від 28.04.2009 року та № 1 від 26.06.2012 року, про надання кредиту №11112805000, згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит в сумі 39 000,00 шв. франків зі сплатою 8,99 % річних /а.с. 15-20/. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11112805000 від 01.02.2007 року /а.с. 29-30/, згідно з яким [PERSON] зобов'язався перед позивачем відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11112805000 від 01.02.2007 року. Відповідно до п.п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту… Згідно п.7.11 кредитного договору у випадку порушення термінів повернення кредиту та/або процентів відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2 відсотки річних від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] всупереч умов кредитного договору, не здійснив платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам у строк, встановлений договором, а саме до 01.02.2017 року, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. З розрахунку, поданого ПАТ «УкрСиббанк» вбачається, що [PERSON] станом на 17 травня 2017 року має заборгованість, яка становить 14 844,67 шв. франків., з яких: 10 427,99 шв. франків заборгованість за кредитом; 4 416,68 шв. франків заборгованість за процентами; 495,65 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 17.05.2016 р. по 17.05.2017 р., 184,35 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 17.05.2016 р. по 17.05.2017 р. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК». Відповідно до ст..ст. 553, 554 ЦК України, п 1.1 - 1.3 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за виконання позивальником зобов'язань перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, пені. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Отже, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати у розмірі 5 950,38 грн, у рівних частках - по 2 975,19 грн. з кожного. Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved