overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2013 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. У жовтні 2013 року вони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони з 27 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 27 лютого 2013 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції). Сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2013 року та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.03.2011 року між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Однак взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2569,75 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 1390,22 грн.; - прострочене тіло кредиту: 381,39 грн.; - заборгованість за комісіями: 798,14 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № 002-03511-290311 від 29.03.2011 року відповідач отримав від ТОВ КБ «Дельта» (ПАТ «Дельта Банк» після зміни найменування) кредит на загальну суму 30 000 грн. під ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. за весь час фактичного користування кредитом. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2569,75 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту: 1390,22 грн.; - прострочене тіло кредиту: 381,39 грн.; - заборгованість за комісіями: 798,14 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 60\~645,52 грн. з кінцевим терміном повернення 08.07.2014 року. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 17.04.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 99\~948,09 грн. Представник позивача до суду не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNHDAN02002867 від 09.07.2014 року відповідач [PERSON] отримав від ЗАТ «ПриватБанк» (ПАТ «ПриватБанк» після зміни найменування) кредит у розмірі 60\~645,52 грн. з кінцевим терміном повернення 08.07.2014 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 17.04.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 99\~948,09 грн., що складається з 19 519,34 грн. заборгованості по кредиту, 20 394,91 грн. відсотків, 3 735,60 грн. комісії та 56 298,24 грн. пені. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачем порушені умови договору та наведені норми матеріального права, вимоги банку про стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими. Разом з цим, розмір пені значно перевищує заборгованість відповідача за кредитом, а тому підлягає зменшенню до 15 000 грн., що, на думку суду, відповідатиме ч.3 ст.551 ЦК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 586,49 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.07.2008 року між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит на загальну суму 132703,00 грн. під 16,1% річних з кінцевим терміном повернення 28 липня 2015 року. Однак взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 221473,58 грн., яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~тіло кредиту: 126167,77 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками: 78469,06 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~комісія за ведення кредиту: 16837,35 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №1401-0161004/ФК-08 від 29.07.2008 року відповідач отримав від ТОВ КБ «Дельта» (ПАТ «Дельта Банк» після зміни найменування) кредит на загальну суму 132703,00 грн. під 16,1% річних з кінцевим терміном повернення 28 липня 2015 року. Взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 221473,58 грн., яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~тіло кредиту: 126167,77 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками: 78469,06 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~комісія за ведення кредиту: 16837,35 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 214,74 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2007 року між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-03243-301007, згідно умов якого відповідачі було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 2559,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік. Однак взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1887,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №002-03243-301007 від 30.10.2007 року відповідачка [PERSON] отримала від ТОВ КБ «Дельта» (ПАТ «Дельта Банк» після зміни найменування) кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 2559,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 13.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1887,15 грн., а саме: - Заборгованість за сумою кредиту: 1475,074 грн.; - заборгованість за відсотками: 24,51 грн.; - заборгованість за комісіями: 386,90 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачкою порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 1887,15 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачена позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 08.08.2006 р. вона є власником будинку №20, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 26-а Східна, в якому позивач по сьогоднішній день проживає та зареєстрована. Разом з нею в даному будинку зареєстрований її чоловік та [PERSON] З 2004 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, місце його перебування не відоме. Вказана обставина перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати права по користуванню власним житлом. Наявність реєстрації відповідача змушує позивача сплачувати надмірні витрати за комунальні послуги. Просить суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.05.2015 року визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №20, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 26 Східна. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 08.08.2006 року за р. №7436 є власником житлового будинку під номером 20, що знаходиться в м. Херсоні, по вул. 26 Східна. У вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджено домовою книгою. Відповідач являється братом позивача. Згідно свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з 2004 року, що підтверджено довідкою №184 виданою 26.05.2015 року квартальним комітетом №9 органу самоорганізації населення Дніпровського району м. Херсона. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В звязку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачкою має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Відповідачка з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просив стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка заперечувала проти позову, зазначивши, що коштів на оплату аліментів не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні батька. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька або матери. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.08.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. за р. № 1733. У вказаному домоволодінні зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] З травня 2013 року відповідачі фактично у будинку не проживають, що підтверджено відповідними актами Виконавчого комітету Антонівської селищної ради №377 від 26.02.2015 року та №400 від 03.03.2015 року. Відповідачі не приймають участі в утриманні будинку, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку є перешкодою у здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодінням за адресою [ADDRESS]. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Третя особа не направила свого представника в судове засідання, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі до суду не з'явились, хоча про день розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно договору дарування від 20.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. за р. №1733 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 22.08.2002 року за р. № 1-2956, [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. У вищезазначеному домоволодінні згідно домової книги зареєстровані [PERSON], 1965 р.н. та [PERSON], 1958 р.н. Відповідачі не проживають в домоволодінні з травня 2013 року, що підтверджено актами №377 від 26.06.2015 року та №400 від 03.03.2015 року, складеним Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В зв'язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. відшкодовуються відповідачами на користь позивача.

Outcome: approved