Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 20997,81 доларів США, яка складається з основної суми заборгованості - 20000 доларів США та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 997,81 доларів США, а також судові витрати. Обґрунтовує позов тим, що 28.09.2018 надав відповідачці у безвідсоткову позику грошові кошти в розмірі 20000 доларів США, які остання зобов`язалася повертати кожного місяці в сумі 500 доларів США, а всю позику зобов`язалась повернути до 01.10.2019 або до 01.04.2019, про що склала відповідну розписку. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконала та не повернула суму позики. Також просить стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 02.10.2019 по 31.05.2021, що становить 997,81 доларів США. Просить позов задоволити. Ухвалою від 30.06.2021 прийнято позов до розгляду і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 15.07.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Демідонт Б.О., діючи згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги, у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання повторно не з`явилася (27.09.2021, 26.10.2021), про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд за згодою представника позивача вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Як вбачається зі змісту копії розписки від 28.09.2018, оригінал котрої оглянуто судом, [PERSON] взяла у [PERSON] в борг суму в розмірі 20000 доларів США, зобов`язуючись виплачувати кожного місяця суму в розмірі 500 доларів США, як відсотки, всю суму боргу повернути до 01.10.2019 або до 01.04.2019. Вказана розписка в судовому порядку відповідачем не оспорювалася, факт її підписання відповідачем підтверджує передачу позивачем грошових коштів та зобов`язання їх повернення. Отже, в даній розписці містяться всі умови договору позики, визначені положеннями ст. 1046 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання відповідачем зобов`язання за договором позики суду не надані. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 20000 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язався повернути позичені кошти до 02.10.2019, відтак, кількість прострочених днів з 02.10.2019 по 31.05.2021 складає 608 днів. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, сума відсотків за користування коштами за вищевказаний період, станом на 31.05.2021 року складає 997,81 доларів США. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок 3% річних як належний доказ по справі, оскільки такий не спростований відповідачем. З огляду на викладене, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання по поверненню боргу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за кожен прострочений день, що становить 997,81 доларів США. Крім того, встановлено, що позивачем понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 5774 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №51882 від 31.05.2021, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 5774,40 гривень. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved