Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки від 31.08.2004 року йому на праві приватної власності належить земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0600 га по [ADDRESS] Попередньому власнику [PERSON] дана земельна ділянка належала на підставі Державного акту, виданого маріупольської міською радою 15.12.2003 року. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання інформації з приводу відчуження своєї земельної ділянки, однак йому стало відомо, що мається заборона відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] який належить відповідачу по справі. На підставі вищевикладеного, з метою реалізації свого права на відчуження майна, просить усунути перешкоди в здійсненні права власності об'єктом нерухомого майна шляхом виключення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №2221161 від 26.07.2005 року та №2267912 від 08.08.2005 року у вигляді заборони відчуження та арешту відповідного нерухомого майна, а саме житлового будинку з відповідними до нього господарськими будівлями та спорудами [NUMBER] по [ADDRESS] Позивач надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Першої маріупольської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 5ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.08.2004року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаіновою І.М. та зареєстрований в реєстрі за №4314, позивач придбав земельну ділянку за номером [ADDRESS], площею 0,0600 га. Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №10429433 від 11.07.2015 року, що підтверджується витягом. Попереднім власником вказаної земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.12.2003 року була [PERSON]. В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2016 містить обтяження у вигляді заборони за реєстраційним номером 2221161, зареєстроване 26.07.2005 року реєстратором: Перша маріупольська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: б/н, 16.03.1994 року, Сбербанк №7461, Іллічівське відділення, а також обтяження у вигляді арешту за реєстраційним номером 2267912, зареєстроване 08.08.2005 року реєстратором: Перша маріупольська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: б/н, 01.06.1993, нарсуд Іллічівського району. Як вбачається з відповіді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 14.11.2017 року, протягом 1993 року позовна заява за позовом Сбербанк №7461 до [PERSON] до суду не надходила. Згідно з інформації, наданої Першою маріупольської державною нотаріальною конторою 15.11.2017 року вбачається, що позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірного питання, так як існуюча процедура вимагає подання відповідної заяви про зняття обтяження зацікавленою особою, а з урахуванням відсутності в реєстрі відомостей щодо підстав накладення заборони та самого об'єкта в натурі, в установленому законом порядку, а саме провести реєстрацію припинення обтяження, неможливо. Як вбачається з акту від 05.12.2017 року, складеного Головою КСН «Лучистий», вбачається, що з 31.08.2004 року по теперішній час на земельній ділянці [ADDRESS] відсутнє домоволодіння [NUMBER] по вищевказаній адресу. З інформації, наданої МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за №1874 від 13.06.2018 року вбачається, що було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що на вказаній земельній ділянці відсутні будинки, допоміжні будівлі та споруди. На підставі матеріалів первинної технічної інвентаризації, проведеної 13.06.2018 року складена інвентаризаційна справа №48468, в якій відсутні відомості про наявність будинків, допоміжних будівель та споруд. Відсутність права власності на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими письмовими доказами та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved