Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що в період з 12.10.2007 року по 17.11.12016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.12.2016 року по справі №592/10709/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач аліменти на утримання дитини сплачує не регулярно і не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.11.2016 року по 24.02.2020 року в розмірі 41799,05 грн. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.11.2016 року по 24.02.2020 року в розмірі 41799,05 грн., розрахунок якої додано до матеріалів позовної заяви. Ухвалою суду від 13.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в обґрунтування чого зазначила, що [PERSON] аліменти сплачувала і продовжує сплачувати, але, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та необхідністю постійного лікування, виникла заборгованість, про яку відповідач дізналася тільки у лютому 2019 року. Зауважує, що [PERSON] перераховувала аліменти на банківську картку позивача, але не всі кошти були враховані державним виконавцем під час розрахунку заборгованості. На даний час відповідач не працює і не має можливості працевлаштуватися через хворобу хребта; намагається заробляти вдома, ремонтуючи та шиючи одяг для знайомих та друзів. Проте, не зважаючи на скрутні обставини, вона не відмовляється від сплати аліментів та по можливості перераховує кошти. Просить застосувати строк спеціальної позовної давності терміном в один рік. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 12.10.2007 року по 17.11.12016 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7,10). Від шлюбу у подружжя народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Заочним рішенням зарічного районного суду м. Суми від 17.11.2016 року по справі №591/4374/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.10.2007 року, актовий запис №2132, було розірвано (а.с.10-11). Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, що передбачено у частині 4 статті 155 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.12.2016 року по справі №592/10709/16-ц стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Як вбачається з Розрахунку державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Печняк Ю.В., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 21.11.2016 року по 24.02.2020 року становить 56382,27 грн. (а.с.12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Надані представником позивача на обґрунтування заявлених позовних вимог розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та уточнений розрахунок, які здійснено у відповідності до постанови Верховного Суду України від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц, згідно яких розмір пені складає 56382,27 грн. та 41799,05 грн. відповідно, є неактуальними на момент звернення до суду, оскільки розрахунок пені необхідно здійснювати у відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 рок по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), де зазначено наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Визначаючи період прострочення сплати аліментів, за який слід нараховувати пеню, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.11.2016 року по 24.02.2020 року. Разом з тим, представником відповідача заявлено вимогу про застосування спеціальної позовної давності строком в один рік. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна\~давність встановлюється\~тривалістю у\~три роки.\~Для окремих\~видів вимог\~законом може\~встановлюватися спеціальна\~позовна давність:\~скорочена або\~більш тривала\~порівняно із\~загальною позовною\~давністю. Позовна\~давність в\~один рік\~застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилом ч. 3 ст. 267 ЦПК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Тобто, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Таким чином, з урахуванням заявленого клопотання представника відповідача про застосування спеціальної позовної давності строком в один рік, оскільки [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав 07.07.2020 року та просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів в період з 01.11.2016 року по 24.02.2020 року, зважаючи, що розгляд справи здійснюється в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що для обрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів слід враховувати період з липня 2019 року по лютий 2020 року включно. Розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2019 року по 01.03.2020 року: за липень 2019 року: 2474,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів за липень 2019 року) * 555 днів прострочення (починаючи з 01.08.2019 року по день ухвалення рішення 05.02.2021 року) * 0,01 = 13730,70 грн. Оскільки за правилом ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості, тому розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за липень 2019 року складає 2474,00 грн.; за серпень 2019 року: (2474,00 грн. (місячний платіж) 2000,00 грн. (сплачена сума аліментів)) * 524\~дн. * 0,01 = 2483,76 грн. (100% заборгованості по платежу 474 грн.); за вересень 2019 року: (2474,00 грн. 1000,00 грн.) * 494 дн. * 0,01 = 7281,56 грн. (100% заборгованості по платежу 1474,00 грн.); за жовтень 2019 року: 2474 грн. * 463 дн. * 0,01 = 11454,62 грн. (100% заборгованості по платежу 2474,00 грн.); за листопад 2019 року: (2474,00 грн. 1000,00 грн.) * 433 дн. * 0,01 = 6382,42 грн. (100% заборгованості по платежу 1474,00 грн.); за грудень 2019 року: (2474,00 грн. 1000,00 грн.) * 402 дн. * 0,01 = 5925,48 грн. (100% заборгованості по платежу 1474,00 грн.); за січень 2020 року: 2474,00 грн. * 371 дн. * 0,01 = 9178,54 грн. (100% заборгованості по платежу 2474,00 грн.); за лютий 2020 року: 2047,44 грн. * 342 дн. * 0,01 = 7002,24 грн. (100% заборгованості по платежу 2047,44 грн.), що в сумі складає 14365,44 грн., і, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, зважаючи на встановленні обставини справи та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial