Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ КБ „ПриватБанк та відповідачем [PERSON] 26.10.2016 року був укладений кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 12.10.2020 року становить 15006,80 гривень, із яких: 1219,51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 426,52 грн заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 13360,77 грн - пеня. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; довідку про зміну умов кредитування; довідку про видані кредитні картки; копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.10.2016 року; копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Умови і правила надання банківських послуг; виписку по рахунку), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2016 року між АТ КБ „ПриватБанк та відповідачем [PERSON] був укладений договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 700 грн. Договір був укладений шляхом підписання сторонами анкети-заяви від 26.10.2016 року. Вказана заява не містила відомостей про розмір процентів за користування кредитом, комісії та неустойки. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 12.10.2020 року становить 15006,80 гривень, із яких: 1219,51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 426,52 грн заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 13360,77 грн - пеня. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 13360,77 грн заборгованості за пенею, то суд вважає, що вимоги про стягнення вказаних сум є безпідставними у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). За ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За ч.1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17 оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як слідує з наданих позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, витягу з Умов і правил надання банківських послуг, вони не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви від 26.10.2016 року. З урахуванням вказаного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, також підписана сторонами анкета-заява від 26.10.2016 року не містить посилання на конкретні розміри процентної ставки та неустойки, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 13360,77 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З урахуванням вказаного вище, позивач має право на повернення фактично отриманих відповідачем за кредитним договором грошових коштів. \~ \~ \~ \~Відповідно до наданої позивачем виписки за рахунком відповідача (а.с. 76-77) за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року відповідач користувався кредитними коштами, наданими позивачем шляхом зняття готівки з картки, безготівкового придбання товарів, поповнення балансу операторів мобільного зв`язку, і загалом використав 12160,27 грн кредитних коштів. За цей же період відповідач вносив кошти на повернення кредиту шляхом поповнення карткового рахунку готівкою, шляхом переказу коштів з інших карток та рахунків, шляхом регулярних списань з інших карток, і загалом вніс грошових коштів в сумі 11562,20 грн. \~ \~ \~ \~За такого, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню частина отриманих за кредитним договором грошових коштів в сумі 598,07 грн (12160,27 грн - 11562,20 грн). \~ \~ \~ \~Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 426,52 грн заборгованості за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~З тексту позову та долученого до нього розрахунку (а.с. 8) слідує, що позивач розрахував проценти за ч.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 84%, посилаючись на положення п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~При цьому, як вказано вище, позивачем не надано доказів того, що такі Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви від 26.10.2016 року, тому відсутні підстави для висновку, що сторони в договорі визначили розмір процентів за несвоєчасне повернення кредиту згідно зі ст. 625 ЦК України та відсутні підстави для розрахунку процентів за ч.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 84%, але є підстави для нарахування 3% річних в межах строків, визначених в розрахунку позивачем. \~ \~ \~ \~ З долученого до позову розрахунку (а.с. 8) слідує, що позивач розрахував проценти за ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року включно, тобто за 152 дні і за вказаний період заборгованість за тілом кредиту була незмінною та, як встановлено вище, становила 598,07 грн, тому 3% річних на вказану суму за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року включно має становити 7,47 грн (598,07 грн х 3% х 152 дні/365) та вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 26.10.2016 року станом на 12.10.2020 року в сумі 605,54 грн, з яких: 598,07 грн заборгованість за кредитом, 7,47 грн. 3% річних. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 4 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 84,08 грн (2102 грн. х 4 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial