Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19.11.2013 року на його адресу надійшов лист ТВО начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління із вказівкою опрацювати звернення старшого прапорщика запасу [PERSON] щодо неправомірних, на його думку, дій посадових осіб КЕВ м. Житомир. У своєму зверненні на адресу прокурора м. Житомира відповідач розповсюдив недостовірну інформацію стосовно працівників КЕВ м. Житомир, що негативно впливає на ділову репутацію позивача. Як убачається з інформації відповідача, на підставі клопотання КЕВ м. Житомир № 4679 від 14.01.2013 року у п. 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 484 від 02.10.2013 року визначені квартири, які включені до числа службових. Однак, на думку [PERSON][ADDRESS] та [ADDRESS], які первинно були розподілені та затверджені комісією МОУ по контролю за розподілом житла як службове житло, не були включені до числа службових. У своєму зверненні [PERSON] вважає, що працівниками КЕВ м. Житомир була надана недостовірна інформація про кількість службового житла відносно квартир [ADDRESS] та [ADDRESS], зазначає що КЕВ м. Житомир своїми шахрайським, незаконним рішенням визначив ці квартири як постійне житло в обхід загальної черги, чим порушив рішення комісії МОУ по контролю за розподілом житла. На думку [PERSON], рішення було прийнято незаконно, так як працівниками КЕВ м. Житомир були надані сфальсифіковані документи, що свідчить про ознаки шахрайських та корупційних дій. У позовній заяві позивач вказав, що інформація, викладена у клопотанні [PERSON], є недостовірною, образливою для працівників КЕВ м. Житомир, такою, що відображає діяльність КЕВ м. Житомир у негативному ракурсі, псує його імідж та ділову репутацію та не відповідає дійсності. Так, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.02.2013 року № 67 «Про включення жилого приміщення до числа службових та надання громадянину жилої площі» включено до числа службових жилих приміщень Житомирського гарнізону трикімнатну квартиру [ADDRESS]. А рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.09.2013 року № 461 «Про включення жилого приміщення до числа службових та надання жилої площі громадянам» включено до числа службових жилих приміщень Житомирського гарнізону трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Тому просить зобов'язати відповідача спростувати інформацію, що не відповідає дійсності і негативно вливає на ділову репутацію КЕВ м. Житомир, у такий же спосіб, у який вона була поширена, а саме звернутися до прокуратури м. Житомира із відповідним листом, у якому вказати про недостовірність свого повідомлення та необґрунтованість своїх обвинувачень. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його звернення до прокуратури м. Житомира від 07.10.2013 року є формою реалізації його права на звернення до державного органу, який зобов'язний розглянути таке звернення та надати відповідь. Ця заява стосувалася питання неправомірного розподілу квартир, у ній не було вказано конкретних працівників КЕВ м. Житомира та її зміст ніяким чином не порушує ділову репутацію позивача. І до теперішнього часу відповіді по суті його заяви він не отримав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Згідно ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Судом встановлено, що відповідач звертався із письмовим клопотанням від 07.10.2013 року до прокурора м. Житомира, в якому просив зупинити видачу ордерів на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] як на постійне житло та провести розслідування по факту шахрайських дій працівниками КЕВ м. Житомира. У клопотанні відповідач вказав, що « 02.10.2013 року відбулося засідання виконкому Житомирської міської ради, де було розглянуто питання «Про надання громадянам жилої площі та включення жилих приміщень до числа службових». На підставі клопотання КЕВ м. Житомира № 4679 від 14.01.2013 року у п. 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради за № 484 від 02.10.2013 року визначені квартири, які включені до числа службових. Однак до цього числа не були включені квартири [ADDRESS] та [ADDRESS], які первинно були розподілені та затверджені комісією МОУ по контролю за розподілом житла як службове житло. Згідно ст. 43 ЖК України постійне житло розподіляється згідно черги. Службове житло визначається рішенням командування поза усіх черг. Таким чином, працівниками КЕВ м. Житомира була надана невірна інформація про кількість службового житла відносно квартир [ADDRESS] та [ADDRESS]. Вони своїми шахрайським, незаконним рішенням визначили ці квартири як постійне житло в обхід загальної черги, тим самим порушили рішення комісії МОУ по контролю та розподілом житла». Тому вважав, що «це рішення було прийнято незаконно, так як працівниками КЕВ м. Житомира були надані сфальшовані документи, а це є шахрайство та ознаки корупції». На адресу відповідача прокуратурою м. Житомира було направлене повідомлення від 15.10.2013 року про те, що його заяву направлено за належністю Житомирському прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері для розгляду по суті. В подальшому від Житомирської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері центрального регіону України відповідачу надіслано повідомлення від 23.10.2013 року, в якому зазначено, що звернення відповідача направлено для розгляду до Північного територіального Квартирно-експлуатаційного управління. Із клопотання відповідача до прокурора м. Житомира від 07.10.2013 року вбачається, що в ньому викладено звернення з приводу необхідності в межах компетенції вжиття відповідних заходів реагування та перевірки викладеної у зверненні інформації щодо дотримання законодавства посадовими особами КЕВ м. Житомира при розподілі житла. Таким чином, висловлювання, викладені у вказаному клопотанні, відображають оцінку відповідачем дій посадових осіб КЕВ м. Житомира щодо розподілу житла та містить звернення до державного органу з метою перевірки вказаної інформації. Тому в даному випадку звернення відповідача до прокурора м. Житомира було подано ним з метою реалізації його конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, та не є поширенням недостовірної інформації. За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed