Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що ПАТ «Київобленерго» є суб'єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими електричними мережами на території Київської області. [PERSON] відповідно до умов договору про користування електроенергією № 02/5143 від 02.10.2000 є споживачем ПАТ «Київобленерго». Відповідно до умов договору Ірпінський районний підрозділ поставляє електроенергію за адресою: 08201, [ADDRESS], а споживач повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником. З урахуванням положень п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99 р. № 1357 (із змінами та доповненнями) постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Підключення електроенергії за заявою наймача і відкриття особового рахунку № 200505216 слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правил. Як вбачається з показань електролічильника № 5844709 за особовим рахунком № 200505216 станом на 05.12.2015р. відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 9470 кВт.год. Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію складає 999,43 грн. згідно з розрахунком. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» з відповідача - [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 999,43 грн. на р/р: 2603131599848 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669, код ЄДРПОУ 23243188, та суму судового збору 1378,00 грн. Представник позивача Конєва Л.Л. надала до суду заяву, в якій просила справу № 367/3035/16-ц слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином за зазначеним місцем проживання, причини поважності неявки не повідомила, тому суд, за відсутності заперечень позивача вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2000р. між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] був укладений договір про користування електроенергією № 02/5143 від 02.10.2000. Відповідно до показань електролічильника № 5844709 за особовим рахунком № 200505216 станом на 05.12.2015р., відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 9470кВт.год. Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію складає 999,43грн. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.61 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику та визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є, зокрема: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, споживачі електричної енергії зобов'язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією та інше. За таких обставин, з урахуванням того, що вимоги позивача про стягнення збитків на думку суду ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та можуть бути задоволені судом. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вбачає порушення прав позивача, які підлягають захисту та підстав для задоволення заявлених ним вимог. Таким чином, враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, позивачем надано достатньо доказів, щодо стягнення заборгованості, а тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved