Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить зазначений будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №3-1719, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріального контори Харківського району Харківської області 05 листопада 2016 року. Відповідно до будинкової книги, у будинку зареєстровані його брат [PERSON], який помер [INFO] року та його колишня дружина - відповідач по справі [PERSON], яка з 2002 року в будинку не проживає, її особистих речей в будинку не має, місце проживання відповідача позивачу не відомо. Таким чином відповідач не користується житловим приміщенням, не приймає участі у витратах щодо утримання будинку, довільно знятися з реєстрації відмовилась. Позивач змушений весь цей час сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих осіб, що ставить його у важке становище та обмежує його права, як власника. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення про її виклик у пресі, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надавала. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 листопада 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] за реєстровим №3-1719, позивачу [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [NUMBER] від 05 листопада 2016 року, право власності на будинок [ADDRESS] в цілому зареєстроване за [PERSON] Згідно відомостей домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку [ADDRESS], за зазначеною адресою з 14 лютого 1997 року зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка була колишньою дружиною брата позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області 07 жовтня 2015 року. Як вбачається з актового запису про розірвання шлюбу №68, Диканівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 05 листопада 2004 року, шлюб між [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був розірваний на підставі рішення Покотилівського місцевого суду Харківської області від 01 жовтня 2003 року. Відповідно до акту від 15 червня 2017 року, виданого депутатом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області Шемет О.В - [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 2002 року по теперішній час, оскільки її шлюб розпався, місце фактичного проживання відповідача на даний час не відоме. Факт непроживання у зазначеному будинку відповідача також підтверджується показаннями свідка [PERSON], яка є хрещеною матір'ю померлого [PERSON], відповідача по справі [PERSON] знає як колишню дружину померлого, остання більше десяти років залишила будинок, покинула спірне житло добровільно, позивач по справі перешкод у проживанні відповідачу за місцем реєстрації та її користуванні спірним житловим приміщенням не чинив. Судом встановлено, що на день розгляду справи відповідач з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] не знята, що підтверджується інформацією з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 27 червня 2017 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] тривалий час, а саме з 2002 року, оскільки її шлюб розпався, місце фактичного проживання відповідача на даний час не відоме, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено, що підтверджується актом депутата Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області Шемет О.В від 27 червня 2017 року та поясненнями свідка [PERSON] Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою тривалий час, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою у спірному будинку, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, оскільки фактично вона не проживає у спірному житловому будинку з 2002 року. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved