Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів, який згодом уточнив /а. с. 74 - 77/, в обґрунтування якого зазначив, що він у період з 1989 року по 2008 рік працював на ДП «Шахтоуправління «Луганське» та за час своєї сумлінної праці 02 грудня 2004 року отримав право володіння та розпорядження трьохкімнатною квартирою на території дитячого садку «Аленький квіточок». З січня 1998 року по день отримання ордеру він з колишньою дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] не проживав однією сім'єю та на день отримання ордеру на квартиру він проживав разом з новою сім'єю [PERSON] та сином [PERSON] та сином дружини. Однак в порушення прийнятого рішення профкому ш/у «Луганське» [PERSON] та [PERSON] надали до матеріалів квартирної справи довідку про склад сім'ї, якої фактично на момент видачі ордера не існувало. 07 березня 2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], яка отримала його прізвище - [PERSON]. У квартирі [ADDRESS], яку він отримав на підставі ордеру ніхто не мешкає, відповідачки без його згоди роблять ремонт, змінили замки та обмежили доступ. Зазначає, що при винесенні рішення №331/2 від 16 листопада 2004 року про видачу ордера на спірну квартиру виконавчий комітет Луганської міської ради незаконно включив до складу його сім'ї та видав ордер на отримання квартири [PERSON], яка на час винесення відповідного рішення не була його дружиною, у зв'язку із розірванням шлюбу та на її доньку [PERSON], які з ним однією сім'єю не проживали. Тому, позивач просить суд визнати ордер №044838, виданий виконкомом Луганської міської ради 16 листопада 2004 року на житлове приміщення на трьохкімнатну квартиру, площею 57,7 м?, що розташоване за адресою: [ADDRESS] недійсним; виключити із складу родини [PERSON] та [PERSON] та включити до складу родини, які мають право розпорядження даним майном його сина [PERSON], [INFO] та визнати право на спірну квартиру за ним та його сім'єю - сином [PERSON] та донькою [PERSON] У судове засідання з'явилися позивач [PERSON] та його представник - [PERSON], які вимоги уточненого позову підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні були присутніми та не визнали заявлені вимоги уточненого позову [PERSON], проти його задоволення заперечували у повному обсязі. Представник відповідача Луганської міської ради у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав на адресу суду заяву, в якій просив питання, щодо задоволення позову покласти на розсуд суду, згідно діючого законодавства України та провести розгляд справи за його відсутністю /а. с. 47 - 48/. Представник третьої особи - ДП «Шахтоуправління «Луганське» у судовому засіданні був відсутнім, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 08 січня 1992 року [PERSON] була власноручно написана заява про зарахування його у списки для отримання державної квартири зі складом сім'ї з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], доньки [PERSON] та доньки [PERSON], відповідно до фотокопії заяви від 08 січня 1992 року /а. с. 85/. Відповідно до виписки з протоколу № 4 засідання профкому ш/у «Луганське» від 06 червня 2003 року вбачається, що жилплоща у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] була виділена на склад сім'ї ([PERSON], [PERSON] та дві доньки) у 1996 році, згідно з фотокопією виписки з протоколу № 4 засідання профкому ш/у «Луганське» від 06 червня 2003 року /а. с. 88/. Рішенням виконавчого комітету Артемівської районної у Луганській області ради від 16.11.2004 року за № 331 за адресою: [ADDRESS] був виданий ордер від 02.12.2004 року за № 044838 [PERSON] на склад сім'ї з трьох осіб - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для вселення у вищевказану квартиру. Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав ордер № 044838 від 02.12.2004 року на склад сім'ї, на підставі якого була отримана квартира за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що 05 травня 2005 року позивач звертався до Артемівського районного суду м. Луганська з заявою про часткове визнання недійсним ордеру №044838 від 02.12.2004 року в частині внесення у нього гр.гр. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] -/а с. 90/, однак згодом позивач надав до суду заяву про залишення даного позову без розгляду, про що була винесена відповідна ухвала, згідно фотокопії ухвали по справі №3-3190/05 від 26 грудня 2005 року /а. с. 89/ та більш семи років не звертався до суду із даними вимогами, та звернувся з даними вимогами вдруге лише 13 квітня 2013 року, відповідно до штемпелю Артемівського районного суду м. Луганська на позовної заяві /а. с. 2/. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЖК України, вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Таким чином, з'ясувавши мету звернення [PERSON] до суду, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, судом не вбачається правових підстав для задоволення вимог уточненого позову про визнання ордеру №044838, виданого виконкомом Луганської міської ради 16 листопада 2004 року на житлове приміщення: трьохкімнатну квартиру, площею 57,7 м?, що розташоване за адресою: [ADDRESS] недійсним, виключення із складу родини [PERSON] та [PERSON] та включення до складу родини його сина [PERSON], [INFO], а також визнання права на спірну квартиру за ним та його сім'єю - сином [PERSON] та донькою [PERSON] у зв'язку із недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed