Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 29 січня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за яким [PERSON] позичив у [PERSON] 1\~006\~068,00 грн., що еквівалентно 40\~000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору. Факт одержання грошей підтверджується розпискою підписаною відповідачем [PERSON] Пунктом 3 договору позики передбачено, що зазначену вище суму грошей позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 30.04.2016р. Однак, в порушення умов договору позики [PERSON] було повернено позивачу лише 125\~000,00 грн. Таким чином, на даний час сума заборгованості становить 881\~068,00 грн. 12.02.2016 року між позивачем та ТзОВ «Мерез», ТзОВ «Понса», ТзОВ «Вузен», ТзОВ «Шедарс», ТзОВ «Аркис», ТзОВ «Лифрид», ТзОВ «Кантос», ТзОВ «Хіміфарб», ТзОВ «Колордрукпостач» був укладений договір спільної поруки у відповідності до умов якого зазначені юридичні особи поручилися перед кредитором за виконання обовязку [PERSON] в частині повної оплати за договором позики від 29.01.2016р. 30.05.2016 року позивачем було направлено відповідачам вимогу про виконання зобовязання за договором спільної поруки, проте заборгованість не погашена. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів 881\~068,00 грн. заборгованості за договорами позики та 6\~890,00 грн. судового збору. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі\~у судове засідання не зявились, не повідомили про причини неявки, хоч належно повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що\~\~позов\~\~підставний та підлягає до\~\~задоволення. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, згідно договору позики від 29.01.2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] 1\~006\~068,00 грн., що еквівалентно 40\~000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору (100 доларів США = 2\~515,17 грн.). Факт одержання грошей підтверджується розпискою підписаною відповідачем [PERSON] в момент передачі йому суми позики. Пунктом 3 договору позики передбачено, що зазначену вище суму грошей позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 30.04.2016р. Однак, в порушення умов договору позики [PERSON] було повернено позивачу лише 125\~000,00 грн. Таким чином, наданий час сума заборгованості становить 881\~068,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж\~\~якості. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, 12.02.2016 року між позивачем та ТзОВ «Мерез», ТзОВ «Понса», ТзОВ «Вузен», ТзОВ «Шедарс», ТзОВ «Аркис», ТзОВ «Лифрид», ТзОВ «Кантос», ТзОВ «Хіміфарб», ТзОВ «Колордрукпостач» був укладений договір спільної поруки у відповідності до п.1.1. якого зазначені юридичні особи спільно поручилися перед кредитором за виконання обовязку [PERSON] в частині повної оплати за договором позики від 29.01.2016р. Зазначене відповідає вимогам ст.553,554 ЦК України. 30.05.2016 року позивачем було направлено відповідачам вимогу про виконання зобовязання за договором спільної поруки, проте заборгованість не погашена. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір 6\~890,00 грн.

Outcome: approved