Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу. Посилався на те, що 24.05.2013р. між відповідачем і ФОП «[PERSON]» був укладений Договір купівлі-продажу №009113 ГБО вартістю 5700,00 грн., з яких 1425,00 грн. відповідач сплатив до моменту отримання товару. Зазначив, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ФОП «[PERSON]» був укладений Генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2018521 від 29.03.2013 (далі - Генеральний договір), а 24.05.2013 було укладено Додаткову угоду № 009113 до Генерального договору за умовами яких позивач перерахував продавцю ФОП «[PERSON]» грошові кошти в обмін на право вимоги в сумі 4275,00 грн. за придбаний відповідачем товар (ГБО). Стверджував, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, здійснив лише один платіж на суму 1940,00 грн., тобто допустив заборгованість у розмірі 2335,00 грн. таким чином, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу, а також 1200,00 грн. штрафу, 1316,00 збитків від інфляції, 3% річних у розмірі 227,66 грн. за порушення виконання взятих зобов'язань та понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.05.2013 року між ФОП «[PERSON]» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу №009113 (далі -Договір), відповідно до умов якого ФОП «[PERSON]» зобов'язався продати товар - ГБО, а відповідач зобов'язався сплатити за нього 5700 грн. 00 коп. Відповідно до розділу 4 вказаного Договору вбачається, що сторони дійшли згоди про надання відповідачу розстрочки платежу в період з червня 2013 року по серпень 2013 року в сумі 1425 грн. щомісячно до 29 числа місяця. Також, цим розлілом встановлено штраф за пропуск кожного платежу в розмірі 100 грн. 29.03.2013 року між ФОП «[PERSON]» та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено Генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2018521, відповідно до п. 2.1. якого ТОВ «Сучасний факторинг» зобов'язується передати грошові кошти ФОП «[PERSON]» в обмін на права вимоги до боржників, а ФОП «[PERSON]» зобов'язується відступити ТОВ «Сучасний факторинг» в повному обсязі свої права вимоги до боржників по основним договорам. 24.05.2013 року між ФОП «[PERSON]» та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено Додаткову угоду № 009113 до Генерального договору відступлення права вимоги № СФ2018521 від 29.03.2013 року, відповідно до п. 1 якого ФОП «[PERSON]» відступив, а позивач прийняв право вимоги по Договору № 009113 від 24.05.2013 року. Як вбачається з акту приймання-передачі від 24.05.2013 року, ФОП «[PERSON]» виконав свої зобов'язання за договором № 009113 від 24.05.2013 року в повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково сплатила вартість комплексу по догляду, здійснвши два платежі: до моменту отримання товару - 1425 грн. та 18.11.2013 року - 1940 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за вказаним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає: суму боргу - 2335грн., штраф - 1 200 грн., збитки від інфляції - 1316грн., 3 % річних - 227 грн. 66 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно Договору № 009113 від 24.05.2013 року, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню 5078грн. 66 грн., з яких: сума боргу - 2335грн., штраф - 1 200 грн., збитки від інфляції - 1316грн., 3 % річних - 227 грн. 66 коп. Оскільки позов задовольняється, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1 378, 00 грн.

Outcome: approved