Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 15.05.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15/пж, відповідно якому останній отримав кредит в розмірі 220 000 грн. 29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу, згідно з яким 14.12.2011 року відбулося відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань до позичальника [PERSON] Прийняті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів відповідач належним чином не виконує, існує заборгованість за кредитним договором. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 15/пж від 15.05.2008 року виникла заборгованість в сумі 318 845, 39 грн., в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену кредитну заборгованість та судові витрати в розмірі 3 188, 48 грн. В судовому засіданні представник позивача змінив предмет позову та збільшив позовні вимоги, просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за кредитним договором № 15/пж від 15.05.2008 року в розмірі 337 275, 74 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою м. Херсон, [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0564 га за вказаною адресою, які належать [PERSON], надавши ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» право на укладення від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем з отриманням всіх необхідних для цього документів. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала свій розрахунок заборгованості та зазначила, що вимоги відносно стягнення суми заборгованості за відсотками є значно збільшеними, при цьому за її підрахунком сума заборгованості за відсотками становить 53 662, 64 грн., також, представник пояснила, що [PERSON] має намір виконати свої зобов'язання за кредитним договором, здійснює переговори з кредитором щодо надання йому реструктуризаційних умов погашень. В задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, в зв'язку з їх необґрунтованістю. Адвокат відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що сума заборгованості, яка заявлена позивачем є значно збільшеною, вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими, оскільки відповідачем не отримувалась вимога від кредитора щодо погашення заборгованості. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 15.05.2008 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №15/пж, відповідно якому останній отримав кредит в розмірі 220 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 20 % річних, строком погашення до 01.05.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань по виплаті кредиту, між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 15/рж від 15.05.2008 року, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 43,4 кв. м., що розташований за адресою м. Херсон, [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0564 га, яка розташована за адресою м. Херсон, [ADDRESS]. 29.11.2011 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу. Відповідно до п.п.3.1 зазначеного Договору, на умовах Договору Банк продає та відступає Новому Кредитору права вимоги, відповідно, Новий Кредитор, на умовах цього Договору, цим купує та приймає від банку зазначені права вимоги, визначені у Додатку №1. 14.12.2011 року відповідно до п.п.3.1, 3.2. Договору факторингу, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було складено акт прийому передачі портфеля заборгованості. Відповідно до Витягу переліку заборгованостей Додатку №1 від 29.11.2011 року, ПАТ «Кредобанк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» за №595 заборгованість [PERSON] за кредитним Договором №15/пж від 15.05.2008 року в розмірі 210 361, 31 грн. - основна сума боргу та 58 462, 64 грн. - борг за відсотками, а всього 268 823, 95 грн. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» перейшли права вимоги за кредитним Договором №15/пж до позичальника [PERSON], які були у ПАТ «Кредобанк». 19.11.2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір про відступлення прав вимог за Договорами іпотек, у відповідності до якого ПАТ «Кредобанк» ( Первісний іпотекодержатель) відступив ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (Новому іпотекодержателю) всі права вимоги за договорами, перелік яких наведений у додатку №1 до Договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги №б/н від 29.11.2011 року. У відповідності до п. 1.1 Договору про відступлення прав вимог за Договорами іпотек до Нового іпотекодержателя перейшли права Первісного іпотекодержателя у зобов'язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Додатком №1 до Договору про відступлення прав вимог за Договорами іпотек, за №196 підтверджено зміну іпотекодержателя відносно позичальника [PERSON] за Договором іпотеки № 15/рж від 15.05.2008 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» перейшли всі права вимоги за Кредитним договором №15/пж від 15.05.2008 року, та права вимоги за Договором іпотеки №15/рж від 15.05.2008 року щодо боржника [PERSON], які були у ПАТ «Кредобанк». Відповідно п. 4.1 Кредитного договору №15/пж від 15.05.2008 року, відповідач [PERSON] зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі в порядок і терміни передбачені Договором (п.2.1,3.9). Відповідно до п. 3.4 відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо сплати щомісячних процентів. Відповідно до п.5.1. Договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань за Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 Договору, але не менше однієї гривені за кожний день прострочення. Відповідно до п.5.2. Договору, за невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначена норма закону відображена в Розділі 5 Договору іпотеки №15/рж від 15.05.2008 року. Зі змісту вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На вимогу даних норм закону та у відповідності до судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» 03.07.2013 року своїм листом повідомила [PERSON] про необхідність повернення кредитних коштів, та зазначила, що у разі не повернення, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» задовольнить свої вимоги за рахунок іпотечного майна. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно п. 38 вищезазначеної постанови, у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №15/пж від 15.05.2008 року, внаслідок чого станом на 24.04.2014 року загальна кредитна заборгованість становить 337 275, 74 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 210 361, 31 грн., заборгованість за відсотками складає 58 462, 64 грн., пеня за прострочення погашення основної суми складає 28 407, 57 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів складає 23 709, 85 грн., упущена вигода складає 14 203, 78 грн., 3 % річних від простроченої суми складає 2 130, 59 грн. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник відповідача та його адвокат заперечуючи проти позовних вимог зазначають про збільшені відсотки, проте вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки у відповідності до Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» отримано нараховану суму заборгованості за відсотками в розмірі 58 462, 64 грн., яка існувала у ПАТ «Кредобанк» станом на 29.11.2011 року та яка розрахована у відповідності до п. 3.2 Кредитного договору за ставкою 20 % річних, при цьому представниками відповідача не надано спростовуючих доказів відсутності вказаної заборгованості або здійснення її погашення після укладення Договору факторингу від 29.11.2011 року. Окрім того, посилання адвоката відповідача про направлення ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» листа - вимоги від 03.07.2013 року на не належну адресу відповідача, не відповідає дійсності, оскільки, при укладенні Кредитного договору [PERSON] зазначив адресу для листування саме м. Херсон, пр-т. Будівельників, 1а, кв. 60, при цьому жодних заяв відповідачем на адресу кредитора щодо зміни місця проживання не надано, в зв'язку з чим позивачем направлено лист - вимогу на належну адресу відповідача. У відповідності до положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способу захисту цивільних прав та інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Обраним ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» способом захисту порушеного права стало звернення стягнення на предмет іпотеки, а не стягнення кредитної заборгованості, що відповідає положенням постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5. В зв'язку з чим, суд не бере до уваги посилання представників відповідача про необґрунтованість даного позову. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд вважає, за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №15/пж від 15.05.2008 року, в розмірі 337 275, 74 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, що відповідає положенням ст.589 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки № 15/рж від 15.05.2008 року. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 188, 48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved