Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив позбавити останнього батьківських прав відносно їх спільних малолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб з відповідачем розірваний за рішенням Обухівського районного суду Київської області та сторони проживають окремо, при цьому діти проживають з позивачем, він забезпечує умови розвитку та виховання і спорів щодо місця їх проживання у них не виникало. Відповідач життям своїх дітей не цікавиться, не спілкується з ними, не приймає участі у їх вихованні, розвитку. Оскільки відповідач ігнорує виконання батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей Ухвалою судді від 02.10.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримує та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позов визнав та проти позбавлення його батьківських прав не заперечив. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність, та просив при винесенні рішення врахувати наданий висновок Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, а її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.2013 року. Малолітній [PERSON] народився [INFO] року, а його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2015 року. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки, виданої Краснослобідською сільською радою, № 723 від 03.07.2018 року, вбачається, що малолітні діти сторін [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS], з матір'ю [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного у липні 2018 року, [PERSON] за місцем її проживання з дітьми за адресою: [ADDRESS] забезпечує добрі умови для проживання дітей. Відповідно до висновку Обухівської районної державної адміністрації від 10.10.2017 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], який є батьком малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей. [PERSON] проживає разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], позивач виховує дітей самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліментів не сплачує, не піклується про них, життям дітей не цікавиться та подав заяву зареєстровану в реєстрі за № 830 від 11.04.2018 року до відповідних уповноважених органів, тим кого це стосується, що нотаріально зареєстрована приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В., в якій заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток своїх неповнолітніх дітей, їх підготовки до самостійного життя, забезпечення лікування, а тому за таких виняткових обставин та з метою захисту інтересів дітей, забезпечення їх зростання в умовах турботи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved