Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належний йому земельний пай та житловий будинок [ADDRESS]. Нотаріусом Дніпропетровської державної районної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ про право власності на спадкове майно, а також на підставі того чого вищевказаний будинок був побудований без дозволу на будівництво та виготовлення проекту. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач до суду не з'явився, але надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до суду не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції до суду не з'явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2010 року, видане Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області)(а.с. 50) на підставі заповіту від 04.11.2002 року, яким [PERSON] заповів все своє майно з чого б воно не складалось і де б воно не було і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті - [PERSON], [PERSON], [PERSON] порівну, в рівних долях кожному, посвідчений секретарем сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №40. (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадкового майна відмовились на користь [PERSON], що підтверджується заявами посвідченими нотаріусом.(а.с.77,89). Так, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом. [PERSON] був власником земельної ділянки на підставі рішення Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.06.1993 року, яким йому було передано в безоплатну приватну власність на постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS].(а.с.52). Довідкою №218 від 05.10.2011 року виданою сільським головою Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Желябєвою К.П. підтверджується факт належності земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON].(а.с.47). Довідкою №78 від 12.04.2013 року виданою сільським головою Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Желябєвою К.П. підтверджується факт передачі земельної ділянки площею 0,0663 га [PERSON] в користування, згідно рішення 20 сесії VІ скликання Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 22.02.2013 року за адресою [ADDRESS].(а.с.45). Рішенням Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2011 року [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації прав, на підставі того, що [PERSON] за життя не оформив право власності на збудований самочинно (без проекту, без рішення сільської ради) в 1963 році житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.(а.с.44). Відповідно до ч. 1 ст. 376 цього Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Позивач у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved