Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 11 653 грн 91 коп. за кредитним договором б/н від 18 квітня 2011 року, укладеним між Банком і відповідачкою, посилаючись на те, що відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. З 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 365/366 календарних днів, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідачка не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 23.06.2019 утворилась вказана заборгованість. Ухвалою суду від 18 липня 2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою через оголошення на сайті суду, і не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримала за укладеним з Банком кредитним договором б/н від 18 квітня 2011 року кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п.1.1.7.11 Договору та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.4.2 Договору Банк має право вимагати достроково виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Згідно до вимог ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом станом на 23.06.2019 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 11 653 грн 91 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредита - 1 057 грн 69 коп., заборгованості за простроченим тілом кредита - 2 327 грн 99 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 5 687 грн 09 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 1 550 грн, а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - фіксована частина і 531 грн 14 коп. - процентна складова штрафу(а.с.8-13). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею та штраф. Вимоги про стягнення на користь позивача 7 237 грн 09 коп. пені не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15. За таких обставин, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки 1 057 грн 69 коп. заборгованості за тілом кредита, 2 327 грн 99 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, 500 грн штрафу (фіксована частина) і 531 грн 14 коп. штрафу (процентна складова), а всього 4 416 грн 82 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 11 653 грн 91 коп., судом стягнуто 4 416 грн 82 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 37,90% (4 416, 82 х 100 : 11 653,91 =37,90%), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідачки 728 грн 06 коп. судового збору (1 921 х 37,90: 100 =728, 06).

Outcome: partial