Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 1810136300:06:009:0048, що знаходиться за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 45, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 24.12.2014 року. В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що її померлим батькам [PERSON] та [PERSON] відповідно до Державного акта належала на праві спільної часткової власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 45. Після смерті матері - [PERSON], 03.01.2012 року, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки. Однак за відсутності витягу з Державного земельного кадастру, про належність померлому [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки, у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ЖТ №044817, виданого 14.08.2001 року Виконавчим комітетом Житомирської міської Ради Житомирської області. [PERSON] зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6606. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Житомирської міської ради [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Друга житомирська державна нотаральна контора направила до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника. При вирішенні справи покладались на розсуд суду. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.12.2014 року помер [PERSON] /а.с.7/ . 12.04.2016 року [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/100 частин житлового будинку №45, що знаходиться в місті Житомирі по проспекту Миру, що належав померлому [PERSON] /а.с.5/. 12.04.2016 року державним нотаріусом винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки за кадастровим номером 1810136300:06:009:0048, загальною площею 0,0401 га, що розташована по проспекту Миру, 45 у м. Житомирі, оскільки відповідно п.4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, а у поданому Витягу інформація щодо ? частки земельної ділянки, що належить померлому відсутня/а.с. 6/. Судом встановлено, що померлому спадкодавцю, на праві спільної часткової власності належала земельна ділянка площею 0,0401 га, що знаходиться за адресою: м. Житомир,проспекту Миру, 45 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЖТ №044817, виданого 14.08.2001 року Виконавчим комітетом Житомирської міської Ради Житомирської області. [PERSON] зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6606 /а.с.9/. Відповідно до довідки наданої Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, згідно із матеріалами спадкової справи №212/2015 єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] Згідно із положенням ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обовязки. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна, він вважається таким, що прийняв усе спадкове майно. Згідно до ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 1 ст. 1262 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нороджені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як передбачено ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved