Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що 25 липня 2014 року померла його бабуся [PERSON]. Він, як спадкоємець за заповітом після смерті померлої вступив у права спадкоємця. Однак на спадковий будинок, 1935 року побудови та земельні ділянки площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку та 0,14 га для ведення особистого підсобного господарства свідоцтво про право на спадщину отримати не може через відсутність правовстановлюючого документу. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул.Героїв Майдану 92 в с.Григорівка Обухівського району та земельні ділянки площею 0,08 га та 0,14 га за тією ж адресою, які належали його бабі, так як іншим чином захистити своє право не може. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що спірний будинок бабуся придбала відповідно до договору купівлі-продажу в 1983 році, а земельні ділянки були передані їй у власність відповідно до рішення виконкому Григорівської сільської ради. Право власності на вказане майно бабуся за життя не зареєструвала. В липні 2014 року остання померла, залишивши заповіт, яким все належне їй мано заповідала йому. Нотаріус відмовляє видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно. Представник відповідача, Григорівської сільської ради в судове засідання повторно не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 липня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №312015 від 28.07.2014 року. Як вбачається з договору купівлі-продажу будинку від 16.06.1983 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала жилий будинок в с.Григорівка загальною площею 18 кв.м. і розташований на земельній ділянці площею 0,08 га. Згідно копії технічного паспорту від 21.10.2014 року вбачається, що спірний будинок 1935 року побудови, має загальну площу 51,6 кв.м. З архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» №985 від 10.12.2014 року право власності на житловий будинок №92 по вул. Героїв Майдану (Леніна) за [PERSON] не зареєстровано. Згідно рішення виконкому Григорівської сільської ради №146 від 15.10.1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку по вул.Леніна в с.Григорівка згідно поданої заяви для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. На випадок своєї смерті [PERSON] 04 квітня 1997 року склала заповіт яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] Згідно відмітки секретаря Григорівської сільської ради станом на 14.11.2014 року заповіт не скасовано. Як вбачається з нотаріально посвідчених заяв від 08 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті 25.07.2014 року [PERSON] відмовились . Позивач звернувся до нотаріально контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак завідувач Обухівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 26.05.2015 року за №420/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, оскільки договір купівлі-продажу не зареєстрований у встановленому законом порядку. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої [PERSON] та у визначеному законом порядку звернувся до нотаріальної контори. Враховуючи вищевикладене, відсутність у позивача іншої можливості отримати правовстановлюючі документи, вважає за необхідне визнати за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться по вул.Героїв Майдану 92 в с.Григорівка Обухівського району Київської області, який належав [PERSON]. Разом з тим, суд, не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 0,08 та 0,14 га по вул.Героїв Майдану в с.Григорівка, оскільки вони не є спадковим майном і розпорядження ними відноситься виключно до компетенції територіальної громади с.Григорівка. Враховуючи вищевказане,

Outcome: partial