Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 12270, 85 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 18.06.2009 р. між Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № б/н на загальну суму 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 21.05.2019 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 12270, 85 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 121, 39 гривень, нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 8088,94 гривень, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень в розмірі 3000 гривень, штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 560, 52 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін. Згідно зі ст. 274 ЦПК України дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі ст. 277 ч.4, 5 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. В судове засідання представник позивача не з`явився, просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18.06.2009 р. між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладений договір на отримання кредиту у розмірі 3600, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплою відсотків за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку за кредитним договором б/н від 18.06.2009 р. за [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 21.05.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12270, 85 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 121, 39 гривень, нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 8088,94 гривень, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень в розмірі 3000 гривень, штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 560, 52 гривень. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст.611,ч.1 ст.612 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу(фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 560, 52 грн. відсутні, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню частково, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.06.2009 р. станом на 21.05.2019 р., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 121, 39 гривень, нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 8088,94 гривень, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень в розмірі 3000 гривень, а всього 11210, 33 гривень. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial