overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просила визнати [PERSON] таким,що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Нова, 7/26. Мотивувала тим, що є власником вказаної квартири. Відповідач перестав проживати в квартирі понад рік. Його майна в квартирі не має. Відповідач ухиляється від зняття з реєстраційного обліку та своєю реєстрацією чине перешкоди позивачу в реалізації прав власника. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги дала пояснення аналогічні викладеним у позові. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явися, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу ./а.с. 23/ Відповідач є сином позивача та зареєстрований в квартирі. [PERSON] з 2015 року в квартирі не проживає. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджено актом про те,що у спірній квартирі відповідач не проживає. /а.с.22/ Факт не проживання відповідача підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача оскільки вона не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. Статтею 71\~ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених законом випадках. Статтею 319ЦК\~України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391ЦК\~України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405\~ЦКУкраїни передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача заробітну плату у розмірі 24300,97 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 33 920,43 грн. Мотивувала таким. Вона працювала у відповідача. Була звільнена 05.09.2029 року. Відповідач своєчасно не розрахувався. Розрахунок здійснено 11.01.2020 року. Час затримки становить 87 днів. Представник відповідача надав відзив в якому посилається на те, що середній заробіток за час несвоєчасного розрахунку не входить до основного заробітку. Позивач пропустила 3-х місячний строк позовної давності. Позов не визнала. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Посилалася на тяжкий фінансовий стан підприємства. Кількість прострочених робочих днів для розрахунку позивачем нараховано неправильно. Надала суду довідку про те, що сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок становить 31 140, 65 гривень. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до такого. Позивач працювала на Комунальному підприємстві «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради. 05.09.2019 року позивач була звільнена. Розрахунок по заробітній платі з позивачем відповідач своєчасно не зробив. Заробітна плата позивачу була виплачена 10.01.2020 року. Вказані факти сторони не оспорюють. Строк несвоєчасного розрахунку становить 85 днів. Розмір середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок становить 33 140,65 гривень. Вказане підтверджено наданою суду довідкою. Статтею 116 КЗПП України передбачено, що При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 КЗПП України передбачено, що В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов слід задовольнити частково так як позивачка не надала докази правильності нарахування середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 33 140,65 гривень. Суд не приймає до уваги заяви представника відповідача про пропуск строків позовної давності так як позивач звернулась до суду з позовом 19.11.2019 року, а строк позовної давності збігав 06.12.2019 року. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 1607, 49 кв.м., згідно державного акта серії КВ № 080267 від 09.04.2004, кадастровий номер 3211000000:00:248:0001, яка розташована по [ADDRESS], як власнику ліквідованого приватного підприємства «Фірма «Віола-Ч». Посилається на те, що є власником та засновником ПП «Фірма «Віола-Ч», яке 06.06.2003 згідно договору купівлі-продажу придбало земельну ділянку не сільськогосподарського призначення, площею 1607,49 кв.м., п [ADDRESS]. На даній земельній ділянці знаходяться адміністративна будівля, гараж, склад, прибудова та підвал, які є власністю ПП. В подальшому, на зазначену земельну ділянку було виготовлено державний акт. У 2009 році приватне підприємство було ліквідовано і позивачу, як власнику підприємства було видано свідоцтво про право власності на приміщення адмінбудівлі, гаража з прибудовою, господарських споруд та складу. Питання щодо переведення права власності на земельну ділянку не вирішено, що і змусило його звернутися до суду. Факт перебування земельної ділянки у власності ПП «Фірма «Віола-Ч» підтверджує договором купівлі-продажу та оригіналом державного акта на право власності на земельну ділянку. Своє право на земельну ділянку підтверджує статутом підприємства, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, матеріалами інвентаризаційної справи. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Переяслав-Хмельницької міської ради в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Представник третьої особи Управління Держземагентства у Переяслав-Хмельницькому районі в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Одним із способів захисту прав на земельну ділянку є визнання прав. Відповідно до ст. 158 цього Кодексу, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. 328 ЦК України, ст.ст. 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після померлого [INFO] батька [PERSON]: житловий будинок по [ADDRESS]. Вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за законом першої черги. Заяву про отримання спадщини подав до нотаріальної контори вчасно, проте нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Належність спадкового будинку батьку підтверджується відповідними документами. В судове засідання сторони не з'явилися, просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що стверджується копіями свідоцтва про смерть спадкодавця, свідоцтва про народження позивача. 13.05.2011 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Дружина померлого - [PERSON], та дочка - [PERSON], подали заяви про відмову від спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 197/2011. 21.05.2014 державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Згідно з довідкою КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1192 від 7.04.2014, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Матюшівської сільської ради, зареєстрованого в МБТІ 8.12.2000 (реєстрова книга № 3, реєстровий № 622). Згідно з погосподарською книгою за 2011-2015 роки, власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить довідка Матюшівської сільської ради від 1.04.2014. Згідно з технічним паспортом на будинок, виданим 9.10.2014, інвентарна вартість його становить 171513грн.. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Відповідно до ст.1296 ЦК України, «спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину». Відповідно до ст.392 ЦК України, «власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Враховуючи, що право власності на нерухоме майно було зареєстроване спадкодавцем за час життя, але оригінал правовстановлюючого документу втрачений, спір про спадкове майно відсутній, суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на спадкове нерухоме майно. Судові витрати по справі покладаються на заявника. На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321, 392, 328, 1218, 1220, 1223, 1268, 1273, 1296, 1299 ЦК України, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮУ № 7/5 від 7.02.2002р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить розірвати зареєстрований між сторонами шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом між сторонами виникають сварки, внаслідок чого кожний із них має різні погляди на життя. Зазначив, що подружні відносини існують лише формально, на даний час сім'я фактично розпалась, оскільки вони спільного господарства не ведуть, на сьогодні спілкування між сторонами обмежується лише питанням виховання дитини та її утримання. Вважає неможливим примирення між сторонами. У судове засідання позивач не з'явився. Представником позивача надано заяву про підтримання заявлених позивачем вимог в частині припинення шлюбу. Також надано клопотання про слухання справи за його відсутності. Одночасно надав суду заяву про залишення без розгляду вимог щодо визначення місця проживання дитини. Відповідач в призначене судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про можливість слухання справи у її відсутність Позовні вимоги визнали, просила шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши всі обставини справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно матеріалів справи вбачається, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15.07.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1517. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, сторони не ведуть спільного господарства, спілкування сторін обмежується лише вихованням дитини та її утриманням, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду у випадку, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи те, що позивачем подано заяву про залишення позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини без розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а дані вимоги слід залишити без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 серпня 2016 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №173. Позов мотивує тим, що з відповідачем 16 серпня 2016 року уклали шлюб, який був зареєстрований Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №173. Подружнє життя не склалось у зв`язку із погіршенням відносин між подружжям, відсутністю взаєморозуміння, що негативно впливає на їх стосунки. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, а тому відсутні підстави для його збереження. Від шлюбу дітей немає. Представник позивача\~в підготовчому\~засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив задоволити. Проти прийняття рішення у підготовчому засіданні не заперечив. Відповідач у підготовче засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Ухвалою судді від 02.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, враховуючи відсутність заперечень сторін щодо розгляду справи в підготовчому засіданні, суд вважає за можливе постановити рішення в підготовчому засіданні відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, яким позов задоволити виходячи з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами було укладено 16 серпня 2016 року та зареєстровано Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №173. Від шлюбу дітей немає. З матеріалів справи та пояснень представника позивача судом встановлено, що позивач з відповідачем спільно не проживають, спільних дітей немає, спільного господарства не ведуть, тому сім`я існує лише формально, подружні відносини припинені, шлюб фактично розпався та немає можливості його зберегти, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, тому суд позов задовольняє. У відповідності до положень ст..141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25.06.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №1159. Позов мотивує тим, що з відповідачем 25.06.2011 року уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №1159. Подружнє життя не склалось у зв`язку з погіршенням відносин між подружжям, постійними сварками, відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, що негативно впливає на їх стосунки та призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, а тому відсутні підстави для його збереження. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Ухвалою судді від 26.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 23.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає за можливе ухвалити рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, яким позов задоволити виходячи з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами було укладено 25 червня 2011 року та зареєстровано Міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Львівського\~міського управління\~юстиції за\~актовим записом\~№1159 (а.с.18). Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Враховуючи те, що позивач з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та подружніх відносин не підтримують, що обоє підтвердили в судовому засіданні, тому сім`я існує лише формально, шлюб фактично розпався та немає можливості його зберегти, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 16 700 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 16 700 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 5 днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача в порядку регресу 5 958 грн. 34 коп. - суму завданої матеріальної шкоди, сплаченої страхувальнику - [PERSON] згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту внаслідок заподіяння йому з вини відповідача матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля страхувальника. В судовому засіданні представник позивача Чернуха О.О. позов підтримав у повному обсязі, пославшись на вищенаведені обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином за місцем проживання, судова повістка повернута поштовим відділенням до суду за спливом терміну зберігання. За таких обставин відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить шлюб, укладений між сторонами, що зареєстрований 4 жовтня 2003 року відділом РАЦС Малинського районного управління юстиції, актовий запис за № 183, розірвати. Дитину не заперечує залишити проживати з відповідачкою. Зазначив, що між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований 4 жовтня 2003 року відділом РАЦС Малинського районного управління юстиції. За час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У шлюбі з відповідачкою він перебуває понад 10 років, але останні кілька років їх стосунки погіршилися. Вони перестали розуміти один одного, віддалилися, між ними все частіше почали виникати сварки. По цій причині періодично разом не проживали. Минулого року відповідачка зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але позов залишений без розгляду, оскільки вони намагалися налагодити їх стосунки. Проте, за час, що минув, бажаних змін не відбулося, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам.. Не заперечує, щоб дитина проживала з відповідачкою, питання матеріального утримання дитини буде вирішуватися спільно. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали через канцелярію суду письмові заяви, просять справу розглянути у їх відсутність, відповідачка позов визнає, про вчинення таких дій їй роз'яснено. З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову.

Outcome: approved