Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно умов кредитного договору № 490957144 від 10.08.2016 р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], банк надав позичальнику кредит у сумі 22\~667,90 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом, неустойки та інших передбачених платежів. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 09.03.2017 р. виникла заборгованість, яка становить 27\~969,38 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов угоди про надання особистого кредиту № 490957144 від 10.08.2016 р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], банк надав позичальнику кредит у сумі 22\~667,90 гривень зі сплатою 39.9% річних за користування кредитом, неустойки та інших передбачених платежів. (а.с. 15). Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання належним чином та у повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. (а.с.21). У звязку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 09.03.2017 р. виникла заборгованість, яка становить: 22\~526,61 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 4\~442,77 грн. за відсотками, 1000 грн. штраф. В своїх заперечення позивач зазначила, що вона являється фізичною особою підприємцем, кредитні кошти, які були отримані нею згідно кредитного договору, були витрачені на придбання товару-продуктів, які не були своєчасно реалізовані через тяжкий матеріальний стан людей, викликаний військовими діями в державі, а також через те, що через ремонтні роботи на ринку вона була вимушена змінити місце торгівлі. Крім того відповідач просила застосувати строки позовної даності. Саме по собі настання неплатоспроможності позивача,\~\~не є достатньою підставою для відмови у сплаті заборгованості за кредитним договором, оскільки позичальник при належній завбачливості міг передбачити в момент укладення договору можливість настання неплатоспроможності. Підписання позивачем та відповідачем кредитного договору свідчить, що сторони договору досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, як боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Альфа Банк знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та підлягають задоволенню. Заява відповідача про застосування строку позовної давності на думку суду не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту і зі сплати процентів за користування кредитом 09.03.2017 р. у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся до суду 04.04.2017 р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п. 12.4 договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб сторони домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із Договору, в тому числі із будь-якої Угод про використання Продуктів Банку, що укладені на підставі цього договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодування збитків, сплати неустойок (штрафів) тощо, становить 50 років. Вказане застереження до цього договору є договором про збільшення строку позовної давності. Даний пункт договору не був визнаний недійсним в установленому законом порядку. Згідно п. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, суд не може в даному випадку застосувати строки позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved