Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на: транспортний засіб 1998 року випуску, модель - ВАЗ 21074, кузов (каляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; гараж [ADDRESS] та 2/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його батьку [PERSON], за життя, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05.06.2000 року, належав транспортний засіб 1998 року випуску, модель - ВАЗ 21074, кузов (каляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №18831 від 27.11.2012 року, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ», на праві приватної спільної сумісної власності належало 2/3 частини квартири [ADDRESS] та на праві приватної власності належав гараж [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного рухомого та нерухомого майна. З метою прийняття цієї спадщини він звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у зв'язку з чим він вимушений був звернутись до суду. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також надала письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05.06.2000 року [PERSON] належав транспортний засіб 1998 року випуску, модель - ВАЗ 21074, кузов (каляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11). Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №18831 від 27.11.2012 року, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ», [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належало 2/3 частини квартири [ADDRESS] та на праві приватної власності належав гараж [ADDRESS] (а.с.13-14). [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього (а.с.8а). [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому вказаного рухомого та нерухомого майна. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, у зв'язку з чим він вимушений був звернутись до суду (а.с.10). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син - позивач у справі [PERSON] (а.с.8а). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є таким, що прийняв зазначену спадщину, так як у встановлений законом термін звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.9). Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача визнала пред'явлені позовні вимоги (а.с.88) та з матеріалів справи не вбачається, що визнання представником відповідача позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved