Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві власності належить 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] (жилою площею 18,7 кв. м.). У зв`язку із наміром здійснити передачу права власності на належний йому будинок він дізнався, що приватним нотаріусом Танаджи Г. Г. ще 15 січня 2005 року накладено заборону на відчуження 57/100 часток такого будинку, про що в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження, реєстр № 1609224, на підставі договору позики-іпотеки від 14 січня 2005 року. Вказував, що за договором купівлі-продажу частки будинку від 10 липня 2002 року 57/100 частин спірного будинку належало на праві власності [PERSON] . 14 січня 2005 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , та [PERSON] укладено договір позики-іпотеки, за умовами якого позикодавці передали в борг позичальнику 8700 грн., а позичальник зобов`язався повернути борг до 14 липня 2005 року. З метою забезпечення виконання цього зобов`язання [PERSON] передав в іпотеку 57/100 частки житлового будинку по проїзду Будівельному 9, на підставі чого накладено заборону на відчуження такого предмету іпотеки. Зобов`язання [PERSON] не було виконане у встановлений договором позики-іпотеки термін. Тому між позивачем та [PERSON] 20 червня 2006 року укладено договір, посвідчений нотаріально, реєстр № 3724, за яким [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року грошові кошти у розмірі 14000 грн., які складали суму наданої позики з неустойкою. Стверджував, що ним було умови договору від 20 червня 2006 року виконано повністю, внаслідок чого [PERSON] передав йому правовстановчі документи на предмет іпотеки. Однак, незважаючи на повернення боргу, арешт з спірного будинку не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Оскільки діяльність приватного нотаріусу [PERSON] припинена, то на підставі цього просив суд зняти заборону з 57/100 часток житлового будинку літ. А-1 (житлова площа - 18,7 кв. м.), до складу якого входять: кімната 1-3, кухня 1-2, комора 1-7, коридор 1-8, погреб Л\\п, тамбур а, майданчик а-1, а-2, сарай Б, літня кухня В, 1/2 вбиральні Г, 1/2 огорожі, мощення, який розташований в м. Маріуполі по проїзду Будівельному 9. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явився повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про можливість задоволення поданого позову, виходячи з наступного вмотивування. Матеріалами справи встановлено, що 57/100 частин будинку [ADDRESS] , яка складається з кімнати 1-3, кухні 1-2, комори 1-7, коридору 1-8 в житловому будинку літ. А-1 (жила площа 18,7 кв. м.), погребу Л/п, тамбуру а, майданчика а1, а2, сараю Б, літньої кухні В, 1/2 вбиральні Г, 1/2 огорожі, мощення, належали на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 липня 2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Ніколаєнко Т. І., реєстр № 1612, та реєстраційним посвідченням Маріупольського БТІ від 11 липня 2002 року. Суд зазначає, що 14 січня 2005 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , та [PERSON] укладено договір позики-іпотеки, посвідчений нотаріально, реєстр № 52, за яким позикодавцями було передано в борг позичальнику грошові кошти у розмірі 8700 грн. до 14 липня 2005 року зі сплатою неустойки в разі порушення строків повернення позики. На забезпечення виконання основного зобов`язання за таким договором [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] 57/100 частин належних йому 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . На підставі такого договору приватним нотаріусом Танаджи Г. Г. було внесені відомості до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в частині накладення заборони, реєстр №1609234, на 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а також внесення іпотеки, реєстр № 1609224, на вказане нерухоме майно, що підтверджується інформацією з таких реєстрів від 3 листопада 2020 року. Натомість, суд встановив, що 20 грудня 2006 року був укладений договір між сторонами по справі, [PERSON] та [PERSON] , як третьою стороною, в рахунок виконання зобов`язання [PERSON] , посвідчений нотаріально, реєстр № 3724, за яким [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, який є невід`ємною частиною укладеного 20 грудня 2006 року договору, грошові кошти у розмірі 14000 грн., які за розрахунком позикодавця складають загальну суму позики та неустойки за договором позики-іпотеки від 14 січня 2005 року, укладеного [PERSON] із [PERSON] . Згідно зі змістом п. 4 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в результаті виконання обов`язку боржника третьою особою, що здійснюється без згоди боржника, внаслідок чого до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав. Суд зазначає, що рішенням від 28 квітня 2009 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, яке набуло чинності 8 травня 2009 року, за [PERSON] було визнано право власності на 57/100 часток жилого будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 1 вересня 2009 року. Вказаним рішенням суду від 28 квітня 2009 року встановлено факт повного задоволення вимог [PERSON] з боку [PERSON] за умовами договору від 20 грудня 2006 року, реєстр № 3724, що також підтверджується розписками від 20 грудня 2006 року, 22 грудня 2006 року, 08 лютого 2007 року, 29 квітня 2007 року, 27 червня 2007 року, 27 липня 2007 року, 29 листопада 2007 року, складеними [PERSON] . Таким чином наведеним рішенням суду від 28 квітня 2009 року встановлена заміна кредитора, [PERSON] , у первинному зобов`язанні [PERSON] на нового кредитора, [PERSON] , на підставі чого [PERSON] передав Добровольському A. B. правовстановлюючі документи на 57/100 частин будинку [ADDRESS] . На підставі даного рішення від 28 квітня 2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 57/100 часток будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 1 вересня 2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до змісту ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що він здійснює на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, тобто зобов`язання боржника за договорами, зокрема, позики, виконання якого забезпечене іпотекою. Судом було встановлено, що позивач, [PERSON] , є власником 57/100 часток буд. [ADDRESS] , набувши таке право внаслідок повного виконання умов договорів від 20 грудня 2006 року та від 14 січня 2005 року щодо повернення позики на умовах таких угод, що було забезпечено іпотекою вказаного нерухомого майна, через що така іпотека є припиненою. При цьому суд зазначає, що накладення заборони на відчуження 57/100 часток буд. [ADDRESS] через відомості про таке нерухоме майно, як іпотечне, обмежує без законних на те підстав на теперішній час права [PERSON] , як власника такого нерухомого майна. Згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо, зокрема, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином на підставі переліченого вмотивування, суд вважає, що існують усі підстави для задоволення поданого до суду [PERSON] позову шляхом зняття заборони з 57/100 часток житлового будинку літ. А-1 (житлова площа - 18,7 кв. м.), до складу якого входять: кімната 1-3, кухня 1-2, комора 1-7, коридор 1-8, погреб Л\\п, тамбур а, майданчик а-1, а-2, сарай Б, літня кухня В, 1/2 вбиральні Г, 1/2 огорожі, мощення, який розташований в [ADDRESS] .

Outcome: approved