Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати відповідача привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи демонтаж металевого гаражу, яким самовільно зайнято земельну ділянку та порушено благоустрій території. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та показав, що відповідачем самовільно встановлено металевий гараж на прибудинковій території, документи щодо земельної ділянки відсутні. На підставі викладеного просить позов задовольнити, самовільно зайняту земельну ділянку звільнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та показала, що рішенням Криворізької міської архітектурно-містобудівної ради з питань розміщення тимчасових об'єктів від 18.08.2005 року їй погоджено розміщення металевого гаража без фундаменту з подальшим оформленням документів на користування земельною ділянкою. Вона зверталася з заявами щодо оформлення документів на земельну ділянку, проте до даного часу їх не отримала. Просила у позові відмовити. Представник третьої особи - Криворізької міської ради -висловлюючи свою думку на предмет спору, вважав, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку, і, отже, відповідно до вимог законодавства, земельна ділянка підлягає поверненню власнику - Криворізькій міській раді. Суд, вислухавши думки учасників процесу та дослідивши документи та матеріали, що містяться у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як видно з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, відповідачем дійсно встановлено металевий гараж біля свого будинку. Вказане підтверджується також актом обстеження земельної ділянки від 04.01.2013 року ( а.с.8-9). Позивачем та третьою особою у справі неодноразово вживалися позасудові засоби врегулювання спору (а.с.10,11, 14), проте результату досягнуто не було. Відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за самовільне розміщення вказаного гаражу (а.с.15). Крім того, їй надавалися роз'яснення на її звернення щодо неможливості надання правовстановлюючих документів на гараж (а.с.16). Відповідачем в поясненнях та запереченні на позовну заяву також не заперечується той факт, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований гараж, на даний час у неї відсутні. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно п. «а» ст.12 Земельного кодексу України, право розпорядження землями територіальних громадналежить до повноважень сільських, селищних, міських рад. Згідно ст.83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно частини 3 тієї ж статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом (зокрема) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Згідно ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.1 Закону України, «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Таким чином, суд доходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки для розміщення на ній металевого гаража, що є предметом позову у справі. Згідно ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved