Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 17.10.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний Здорова добавка «Квартальний» № 665566/2013, строком на 13 місяців, до 17.11.2013 року. Предметом договору є розміщення позивачем в ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» ( скорочено ПАТ «ВіЕйБі Банк») депозитного вкладу в розмірі 15001 доларів США. Договором передбачено дострокове розірвання та отримання вкладу, у зв'язку з чим 05.03.2014 року позивач звертався до банку з письмовою заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення суми депозиту разом із нарахованими відсотками. За період з березня до часу звернення з позовом до суду (21.08.2014 року) було частково сплачено суму депозитного рахунку і нарахованих процентів, разом з тим не сплаченими залишилися 6436,32 долари США основного боргу і 46628 грн. пені, які позивач просить стягнути на його користь. Уточнивши позовні вимоги 05.09.2014 року позивач просив стягнути на його користь суму основного боргу 6436,32 долари США У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити, а крім того, пояснив суду , що станом на 01.12.2014 року строк дії договору закінчився і несплаченими залишилося 2328,29 доларів США, які він просить стягнути на його користь. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. У своїх запереченнях на позов представник відповідача вказує на недоведеність заявлених позовних вимог та їх необґрунтованість, а також вказує, що значна сума коштів вже сплачена, несплачений залишок згідно банківських документів становить 2328,29 доларів США Крім того, у своїх запереченнях відповідач посилається на Постанову Правління Національного банку України №540 від 29.08.2014 « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» згідно якої встановлено обмеження на видачу ( отримання) готівкових коштів в іноземній валюті через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. П.9.1.1 Договору Банківського вкладу встановлена істотна умова, і [PERSON], як клієнт, повідомлений про те , що деяких операцій можуть застосовуватись обмеження, встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків та /чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Відповідач просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача , а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Судом установлено, що 17.10.2013 року між [PERSON] і ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний банк» ( скорочено ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний Здорова добавка «Квартальний» № 665566/2013, строком на 13 місяців, до 17.11.2013 року. Предметом договору є розміщення позивачем депозитного вкладу в розмірі 15001 доларів США з виплатою процентів за ставкою 8,5% річних, для чого було в відкрито вкладний рахунок № [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 Договору банківського вкладу банком на ім'я вкладника було відкрито вкладний рахунок за вкладом на вимогу « Для виплат» [NUMBER] ( рахунок-кореспондент). На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строк у його дії. Відповідно до п.1.6 Договору банківського вкладу передбачено право позивача на дострокове розірвання вказаного договору та повернення вкладу і виплату процентів, нарахованих відповідно до умов договору, до закінчення строку вкладу, на підставі звернення з письмовою вимогою. 05.03.2014 року позивач звернувся до банку з заявою про видачу грошових коштів і розірвання Договору банківського вкладу Грошові кошти ( вклад), які розміщувалися на вкладному рахунку [PERSON] № [NUMBER], у зв'язку з достроковим закінченням строку дії договору за ініціативою вкладника, разом з нарахованим відсотками 17.04.2014 року були в повному обсязі перераховані на вкладний рахунок за вкладом на вимогу « Для виплат» [NUMBER], з якого позивачу неодноразово здійснювалися виплати коштів готівкою через касу банку, що вбачається з банківських виписок по рахункам. 17.11.2014 закінчився строк дії Договору банківського вкладу. Станом на 01.12.2014 року несплаченими залишилося 2328,29 доларів США. Згідно ч.1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Щодо доводів відповідача про необгунтованість і недоведеність позовних вимог суд вважає, їх неспроможними та до уваги не приймає. Щодо посилання на Постанову Правління Національного банку України №540 від 29.08.2014 « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України». згідно якої встановлено обмеження на видачу ( отримання) готівкових коштів в іноземній валюті через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, то такі доводи відповідача є безпідставними, так як зазначена Постанова має рекомендаційний характер для банків та суперечить положенням чинного цивільного законодавства, і не може впливати на договірні стосунки між суб'єктами цивільних правовідносин, відносини між якими регулюються договором або законом. Аналізуючи у сукупності доводи сторін, які були надані в обґрунтування позовних вимог та заперечень на них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково, а саме в частині несплаченої суми депозитного вкладну у розмірі 2328,29 доларів США. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність та необґрунтованість. Позивачі у даній категорії справ є споживачами послуг банку, відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», тому на них розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», і вони звільнені від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача на загальну суму 2328,29 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.12.2014 року становить 15,056413 грн. за 1 долар США становить 35055,70 грн., то на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 350,55 грн.

Outcome: partial