Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який був зареєстрований 30 вересня 1996 року виконавчим комітетом Алупкинської міської ради м. Ялта Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 55. Вимоги мотивовані тим, що 30 вересня 1996 року він вступив у шлюб з відповідачкою. Від спільного шлюбу дітей не мають. З 1999 року між ними припинені шлюбні відносини, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Згоди на добровільне розірвання шлюбу через РАГС між ними не досягнуто, тому він змушений звернутися до суду з таким позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у своєму позові просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.4). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, котре повернулося до адреси суду. Своїм процесуальним правом щодо надання письмових заперечень проти позову чи пояснень не скористувалася. Крім того, ухвалою Ялтинського міського суду АР Крим від 03 грудня 2013 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було залишено без розгляду, у зв'язку повторною неявкою позивача (п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України), при цьому відповідачка жодного разу у судове засідання не з'являлася та заперечень проти позову не надавала. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, які є у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється у наслідку його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, - суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 30 вересня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Алупкинської міської ради м. Ялта Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 55 був зареєстрований шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільного бюджету не мають, сумісного господарства не ведуть, не мають бажання зберегти сім'ю. Брак існує формально, та його збереження неможливе. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved