Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.04.2016\~року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11162,62 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов'язання за угодою виконав та надав позичальнику кредит, шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаною угодою належним чином не виконав. Станом на 24.01.2017 року заборгованість [PERSON] складає 12668,43 грн. (дванадцять тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 43 коп.) з яких: - 9321,81 грн. заборгованість за кредитом; - 625,84 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; - 1864,35 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 856,43 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені умовами угоди, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 12668,43 грн. та судові витрати.. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. В позові вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.04.2016\~року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11162,62 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 962 грн. 07 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил (п. 2.1 Генеральної угоди). Згідно приписів п. 2.2 Генеральної угоди заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 856 грн. 43 коп. Позивач свої зобов'язання за угодою виконав та надав позичальнику кредит, шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаною угодою належним чином не виконала. Станом на 24.01.2017 року заборгованість [PERSON] складає 12668,43 грн. (дванадцять тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 43 коп.) з яких: - 9321,81 грн. заборгованість за кредитом; - 625,84 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; - 1864,35 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 856,43 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved