Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 9 601,94 грн. та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2015 року до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася [PERSON] , що проживала за адресою: [ADDRESS] із заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії [PERSON] зазначила себе. Рішенням від 06.02.2015 року [PERSON] призначено житлову субсидію. В заяві під особистий підпис [PERSON] була ознайомлена, що у разі зміни обставин, в тому числі зміни у складі зареєстрованих, зміни власника житла, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, вона зобов`язується протягом 30 календарних днів повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Позивач вказує, що в результаті моніторингу соціальних виплат та при опрацюванні особової справи Управлінням виявлено, що згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 13637635 від 02.12.2020 року [PERSON] з 07.10.2019 року знята з реєстрації по [ADDRESS] та з 07.10.2019 року за реєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зміна місця реєстрації, про яку не було повідомлено Управління, призвела до безпідставного нарахування та сплати житлової субсидії за період з 01.11.2019 року по 30.11.2020 року у розмірі 9 601,94 грн. Рішенням Управління відповідачу було припинено виплату житлової субсидії з грудня 2020 року. З метою повернення надміру сплачених грошових коштів на адресу відповідача надсилався відповідний лист про необхідність повернення виплачених у період з 01.11.2019 року по 30.11.2020 року грошових коштів у розмірі 9 601,94 грн., проте він відповідачем залишений без уваги. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. 19 липня 2021 року до суду від представника Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких просить позов задовольнити. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. 21 жовтня 1995 року постановою Кабінету Міністрів України № 848 з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення). Пунктом 9 Положення визначено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Судом встановлено, що 06.02.2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії. У вказаній заяві відповідач [PERSON] зазначила, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії: зміни у складі зареєстрованих; зміни власника житла; зміни сімейного стану будь-кого із зареєстрованих; працевлаштування пенсіонерів; зміни доходу будь-кого із зареєстрованих та встановлення засобів обліку використання комунальних послуг, зобов`язується у наступному місяці після місяця, в якому сталися зміни, повідомити про це управління праці та соціального захисту населення. У доданій до заяви декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідачем зазначено себе з вказанням адреси місця реєстрації та проживання [ADDRESS] . Рішенням від 06.02.2015 року [PERSON] призначено житлову субсидію по сплаті житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог пункту 78 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді, крім домогосподарств: у складі яких є особи, зазначені у підпункті 3 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, зазначених в абзацах шостому - дванадцятому підпункту 3 пункту 14 цього Положення); у складі яких є внутрішньо переміщені особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи убачається, що Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було винесено ряд рішень про призначення відповідачу [PERSON] житлових субсидій за адресою знаходження домогосподарства [ADDRESS] , а саме рішеннями від 20.11.2019 року призначено субсидію на листопад 2019 року у розмірі 1 395,83 грн., від 12.12.2019 року на грудень 2019 року у розмірі 1 393,30 грн., від 20.02.2020 року на січень 2020 року у розмірі 1 397,30 грн., від 25.02.2020 року на лютий 2020 року у розмірі 1 389,77 грн., від 06.04.2020 року на березень 2020 року у розмірі 1 389,77 грн., від 23.04.2020 року на квітень 2020 року у розмірі 826,53 грн. Рішеннями від 01.05.2020 року по 30.09.2020 року житлова субсидія не призначалася, оскільки вартість послуг у межах норм споживання не перевищує визначеного обов`язкового платежу сім`ї. Рішеннями від 13.11.2020 року призначено субсидію на жовтень 2020 року у розмірі 482,05 грн., від 17.11.2020 року на листопад 2020 року у розмірі 1 327,29 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем не було повідомлено про те, що вона знялася із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим виникло безпідставне нарахування житлової субсидії. Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд виходить з наступного. Згідно пункту 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 91 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення. В свою чергу, відповідно до положень п. 91 вищевказаного Положення, у разі зміни складу зареєстрованих )фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання подаються нові заява та декларація. 21 грудня 2019 року набув чинності Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», відповідно до положень статті 2 якого, законодавство з питань верифікації та моніторингу державних виплат базується на Конституції України та складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, органів, що здійснюють державні виплати, та інших суб`єктів надання інформації, актів Кабінету Міністрів України, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до норми ст. 7 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», органи, що здійснюють державні виплати, мають такі повноваження: 1) проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; 2) надсилати запити для отримання інформації, що впливає на право реципієнтів на отримання державних виплат; 3) приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; 4) здійснювати передбачені законодавством заходи щодо повернення та/або стягнення сум неправомірно отриманих державних виплат. З матеріалів справи убачається, що Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в результаті перевірки інформації наявної в Реєстрі територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] встановлено, що 07.10.2019 року [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні, та з 07.10.2019 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлявся відповідний лист від 11.01.2021 року № 37/11-231 з вимогою про повернення надміру сплачених грошових коштів, який був отриманий відповідачем проте вказана вимога залишена відповідачем без реагування. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1' частини першої стаття 1215 ЦК України). Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічного висновку також дійшов Верховний Суд України в постанові від 02.07.2014 року винесеній у справі № 6-91цс14. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки у період отримання [PERSON] житлової субсидії, остання знялася із зареєстрованого місця проживання у домогосподарстві на яке нараховувалася субсидія, та не повідомила про цей факт відповідача, не спростувала доводів останнього, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved