Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року в розмірі 330568,20 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № DN81AR03110100, відповідно до умов якого ЗАТ Комерційний банк Приватбанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 135109,60 гривень на термін до 24 вересня 2014 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та щомісячно в період сплати надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати у строки та розмірі передбачені договором кредиту № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач зобовязався сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ЗАТ Комерційний банк Приватбанк свої зобовязання за кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, відповідач грошові кошти отримала, але свої зобовязання за кредитним договором не виконала, в результаті чого, станом на 06 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 486851,98 гривень. За рішенням суду від 28 жовтня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року в розмірі 156283,78 гривень. Заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року у розмірі 330568,20 гривень відповідачем не сплачена, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 25 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та відповідачем укладено договір кредиту № DN81AR03110100, відповідно до умов якого ЗАТ Комерційний банк Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 135109,60 гривень, на строк до 24 вересня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязалася повернути кредит до 24 вересня 2014 року сплачуючи, щомісячно позивачу у період з 24 до 28 число кожного місяця грошові кошти у розмірі 2857,92 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110100. При порушенні зобовязань із погашення кредиту відповідач зобовязалася сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні. Позивач кредит у розмірі визначеному договором кредиту № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року надав, а відповідач кредит отримала, але свої зобовязання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконала, в результаті чого станом на 06 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 486851,98 гривень з яких: · заборгованість за кредитом у розмірі 81364,28 гривень; · заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 94778,52 гривень; · заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 34453,05 гривень · пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 276256,13 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року. Рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2011 року по цивільній справі № 0417/2-3535/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 156083,78 гривень; суму витрат на надання юридичних послуг та витрат повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права у розмірі 1950,00 гривень та суму судових витрат у розмірі 1682,84 гривень; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 200,00 гривень. Також судом встановлено, що 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року не виконала, суд вважає що борг підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому стягненню підлягає сума боргу у розмірі 80667,91 гривень і сума пені у розмірі 40333,95 грн. гривень виходячи з наступного. Судом встановлено, що загальна сума боргу без урахування пені складає 210595,85 гривень (210595,85 гривень = 486851,98 гривень (загальна сума боргу) 276256,13 гривень (пеня), з яких за рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровськ від 28 жовтня 2011 року без урахування пені стягнуто 129927,94 гривень (129927,94 гривень = 156083,78 (стягнута сума боргу) 26355,84 (пеня), тому невідшкодованою є сума 80667,91 гривень (80667,91 гривень = 210595,85 (сума боргу без урахування пені) 129927,94 (стягнута сума боргу без урахування пені), яку суд стягує з позивача на користь відповідача. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором № DN81AR03110100 від 25 вересня 2007 року розмірі 276256,13 гривень, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобовязання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що незважаючи, на те що розмір пені визначений договором, приймаючи до уваги, що суд, стягнув з відповідача суму заборгованості за тілом кредиту, по процентам та комісії за користування кредитом у загальному розмірі 80667,91 гривень, сума пені у розмірі 276256,13 гривень підлягає зменшенню до розміру 40333,95 грн., оскільки нарахована сума неустойки є не співмірною із сумою заборгованості і значно перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та стягує з відповідача на користь позивача борг в загальному розмірі 121001,86 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial