Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.10.2007 року р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11238663000, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 65584 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON], а відповідач [PERSON] зобов'язався повертати наданий кредит у повному обсязі у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.01.2029 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12,9 % річних з 01 по 25 число кожного місяця. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та [PERSON] 23.10.2007 р. було укладено договір поруки №П1/11238663000, крім того 23.10.2007 р. між банком та [PERSON] також було укладено договір поруки №П2/11238663000. В супереч умов кредитного договору відповідач не здійснював платежів для погашення кредиту, у зв'язку із чим станом на 24.11.2016 р. сума заборгованості по кредиту та процентам становить 38765,95 доларів США та пені у розмірі 9185,45 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 35143,24 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 3622,71 доларів США, пеня - 9185,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини не явки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 23.10.2007 року р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11238663000, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 65584 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON], а відповідач [PERSON] зобов'язався повертати наданий кредит у повному обсязі у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.01.2029 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12,9 % річних з 01 по 25 число кожного місяця. Встановлено, що для забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та [PERSON] 23.10.2007 р. було укладено договір поруки №П1/11238663000, крім того 23.10.2007 р. між банком та [PERSON] також було укладено договір поруки №П2/11238663000, відповідно до яких зобов'язувались відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 24.11.2016 р. сума заборгованості по кредиту та процентам становить 38765,95 доларів США та пені у розмірі 9185,45 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 35143,24 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 3622,71 доларів США, пеня - 9185,45 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З вимог ст. ст. 553, 543 ЦК України вбачається, що поручитель відповідає перед кредиторами за порушення зобов'язання боржником. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників, так і будь-кого з них окремо. З вимог ст. 543 ЦК України вбачається, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved