Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 25\~007 грн. боргу та зобовязати останнього повернути йому рухоме майно споруду розміром 3 м. на 4 м., висотою 2,8 м., виконану з сендвіч блоків, металеве вікно, двері, підлога вартістю 60\~000 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що 24.02.2016 року на підставі договору позики він передав відповідачу рухоме майно споруду розміром 3 м. на 4 м., висотою 2,8 м., виконану з сендвіч блоків, металеве вікно, двері, вартістю 60\~000 грн. Вказує, що датою повернення майна визначено 10.03.2007 року, а плата за користування зазначеним майном становить 2200 грн. в місяць. Однак внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору заборгованість по процентах становить 25\~007 грн. Окрім цього, [PERSON] [PERSON] Сулеман огли в установлений строк позику не повернув. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позові, додатково вказав, що проценти за користування позикою відповідач сплатив лише за один місяць. Просить позовні вимоги задовольнити. Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців серії ААВ №610114 від 18.07.2013 року, місцем проживання фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON] Сулеман огли є вул.Св.Володимира,85, м.Червоноград Львівська область. Тому останньому за зазначеною адресою направлялися копія ухвали про відкриття провадження, примірник позовної заяви з додатками та судові повістки на 29.01.2018 року, 27.02.2018 року, 27.03.2018 року. Проте, поштова кореспонденція із даними документами поверталася із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також відповідачу направлялися копії перелічених документів за адресою: вул.Львівська, 31/39, м.Соснівка Львівська область, однак такі конверти повернулися із аналогічної причини. Таким чином, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав Відтак, суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії договору позики від 24.02.2016 року убачається, що 24.02.2016 року ФОП «[PERSON]В.» в особі [PERSON] та ФОП «Шохлаєв Е.С.огли» в особі [PERSON] уклали договір позики на підставі ст.ст.1046,1047,1048, 1049,1050,1051,1052 ЦК України про наступне: «[PERSON]В.» позичає ФОП «Шохлаєв Е.С.огли» рухоме майно, споруду розміром 3 м. кв. на 4 м. кв., висотою 2,8 м., виконану з сендвіч блоків, метал вікно, двері, підлога. Договором встановлено термін надання позики з 10.03.2016 року по 09.03.2017 року. Вартість майна визначено у розмірі 60000 грн. Проценти за користування 2200 грн. в місяць. Обумовлено, що оплата процентів проводиться наступного місяця до 10-го числа. Фактичне передання нежитлових приміщень в користування відповідачу підтверджує акт приймання-передачі від 10.03.2016 року, який підписаний сторонами договору. Як стверджує позивач проценти за користування позикою відповідач сплатив лише за місяць березень 2016 року. Тому заборгованість становить 25\~007 грн. П.1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу приписів.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як регламентовано ст.ст.\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оскільки відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобовязання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача слід стягнути проценти за користування позикою в розмірі 25\~007 грн., а також його необхідно зобовязати повернути позивачу отримане ним майно відповідно до договору позики. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved