Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 25.01.2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір ВХ № 1976, відповідно до якого ФОП [PERSON] взяв на себе зобов'язання організувати роботи з виготовлення і передачі у власність та за рахунок [PERSON] ПВХ конструкції. Відповідно до п.п. 2.1. договору вартість виробів складає 2085,00 грн. На виконання умов вищезазначеного договору [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] горошові кошти в сумі 500,00 грн. готівкою. 25.01.2014 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» було укладено кредитний договір № 401578668, за яким позивачу було надано споживчий кредит в розмірі 1475,00 грн. для оплати товару за Договором ВХ № 1976 від 25.01.2014 р. Таким чином, [PERSON] було сплачено ФОП [PERSON] грошову суму у розмірі 1975,00 грн., що підтверджується договором ВХ № 1976 від 25.01.2014 р. ФОП [PERSON] при укладенні договору не надав [PERSON] інформацію щодо виробника замовленої продукції, також в договорі не зазначено та не узгоджено підписом замовника вид виробів, технічні ескізи виробу, який є предметом договору. Крім того відповідач не надав розрахунковий документ, що підтверджує факт сплачених коштів в сумі 500,00 грн. в рахунок виконання зобов'язання за договором ВХ № 1976 від 25.01.2014 р. (про повний розрахунок, внесення авансу, внесення часткової оплати за остаточним розрахунком). 28.01.2014 року [PERSON] звернулась із заявою про розірвання Договору ВХ № 1976 від 25.01.2014 року та вимогою повернути грошові кошти, сплачені на виконання даного договору. На теперішні час відповідач грошові кошти повернути відмовляється. Просить суд розірвати договір ВХ № 1976 від 25.01.2014 року, укладений між фізичною особою-піприємцем [PERSON] та [PERSON]; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 1975,00 грн; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 207,10 грн. реальних збитків; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 1500 гривень моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4, 6 до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Вимогами ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Із вимог ч. 3 ст. 702 ЦК України вбачається, що за договором купівлі-продажу за зразками покупець до передання товару має право відмовитися від договору за умови відшкодування продавцеві витрат, пов'язаних із вчиненням дій щодо виконання договору. Дана норма статті відповідає ч. 3 ст. 651 ЦК України, яка допускає встановлення договором або законом права на відмову від договору, не обмежуючи при цьому підстав, за яких може виникати таке право. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір ВХ № 1976, відповідно до якого ФОП [PERSON] взяв на себе зобов'язання організувати роботи з виготовлення і передачі у власність та за рахунок [PERSON] ПВХ конструкції. Відповідно до п.п. 2.1. договору вартість виробів складає 2085,00 грн. На виконання умов вищезазначеного договору [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 500,00 грн. готівкою. 25.01.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» було укладено кредитний договір № 401578668, за яким позивачу було надано споживчий кредит в розмірі 1475,00 грн. для оплати товару за Договором ВХ № 1976 від 25.01.2014 року. Таким чином, [PERSON] було сплачено ФОП [PERSON] грошову суму у розмірі 1975,00 грн., що підтверджується договором ВХ № 1976 від 25.01.2014 року. 28.01.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору ВХ № 1976 від 25.01.2014 року та вимогою повернути грошові кошти, сплачені на виконання даного договору. 31.01.2014 року [PERSON] отримала відповідь від ФОП [PERSON] У ній відповідач зазначив, що [PERSON] дійсно звернулась до нього з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів, але виконаті вимогу позивача не має можливості, оскільки замовлення щодо виготовленні металопластикової конструкції вже прийнято за заявкою та знаходиться на стадії розробки виготовлення. 05.02.2014 року [PERSON] звернулась до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області із заявою щодо порушення ФОП [PERSON] законодавства України про захист прав споживачів та просила провести перевірку. На своє звернення [PERSON] отримала лист Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області Вих. № 818/01-1/22 від 12.03.2014 р., відповідно до якого повідомлялось, що працівниками інспекції проведено перевірку ФОП [PERSON] Перевіркою встановлено, що куток покупця на підприємстві відсутній, у приміщенні, де проводиться приймання-видача замовлень на видному та доступному для споживача місці відсутня інформація про повне найменування виконавця, його адреса, номери телефонів, прізвище, ім'я та по-батькові керівника, копії свідоцтва про державну реєстрацію. Також для споживачів не надається інформація про перелік та вартість побутових послуг, які надаються. Враховуючи наведене при прийнятті рішення суд приймає до уваги, що договір купівлі-продажу товару за зразком ВХ № 1976 від 25.01.2014 року не був виконаний, оскільки не відбулось передання товару покупцю, а також те, що [PERSON] завчасно попередила ФОП [PERSON] про її бажання розірвати договір, враховуючи положення ст. 702 ЦК України позивач - [PERSON] має право відмовитись від зазначеного договору. У звязку з чим суд вважає за необхідне розірвати договір ВХ № 1976 від 25.01.2014 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON], стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] 1975 гривень 00 копійок, які позивач сплатила відповідачу згідно наведеного договору, а також 207 гривень 10 копійок в рахунок відшкодування реальних збитків, які складаються з платежів за кредитом (проценти, комісійна винагорода, за надання (інформації) виписок за рахунком/ за управління кредитом). Разом з цим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вона зазнала фізичних, душевних страждань та переживань.

Outcome: partial