Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Акцент-Банк та відповідачем [PERSON] 01.10.2008 року було укладено кредитний договір № АСІQRX25530017, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.05.2015 року становить 225438,88 гривень, із яких: 5996,13 грн. заборгованість за кредитом, 776,36 грн. заборгованість по сплаті процентів, 1728 грн. заборгованість по сплаті комісії, 216938,39 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 10096,73 грн. процентної складової штрафу. При цьому, оскільки за судовим рішенням від 26.06.2013 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 23504,36 грн., то позивач просив стягнути з відповідача різницю заборгованості за кредитним договором в сумі 212531,25 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду неодноразово не зявилася, про час слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та сторони належним чином повідомлені, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву позичальника №АСІQRX25530017 від 01.10.2008 року; розрахунок заборгованості; Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»); копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.06.2013 року по справі № 468/1142/13-ц), суд, розглянувши спір між сторонами в межах змінених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість вимог і можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2008 року між ЗАТ „Акцент-Банк (правонаступником якого є ПАТ „Акцент-Банк) та відповідачем [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], було укладено кредитний договір №АСІQRX25530017, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень на 24 місяці на строк з 01.10.2008 року по 01.10.2010 року включно з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць від суми залишку заборгованості. Договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом та комісією. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 14.05.2015 року становить 225438,88 гривень, із яких: 5996,13 грн. заборгованість за кредитом, 776,36 грн. заборгованість по сплаті процентів, 1728 грн. заборгованість по сплаті комісії, 216938,39 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 10096,73 грн. процентної складової штрафу. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.06.2013 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 23504,36 грн. З вказаного судового рішення слідує, що позивач просив суд стягнути заборгованість відповідача станом на 23.04.2013 року в сумі 153405,78 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за кредитом, 776,36 грн. заборгованість по сплаті процентів, 1728 грн. заборгованість по сплаті комісії, 137120,19 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 7281,23 грн. процентної складової штрафу. Рішення набрало законної сили, проте не виконане. Суд не погоджується з позицією позивача, що від суми заборгованості, нарахованої за даним позовом має відніматись сума боргу, стягнута за судовим рішенням від 26.06.2013 року, оскільки судом попередній позов був задоволений частково та зменшено розмір пені та частково відмовлено в стягненні пені, а отже сума боргу відповідача розрахована позивачем станом на 14.05.2015 року має зменшуватись на суму боргу відповідача розраховану позивачем при предявленні попереднього позову, тобто станом на 23.04.2013 року. При цьому, порівняння вказаних вище розрахунків свідчить про те, що розмір тіла кредиту, процентів та комісії не збільшився, а тому відсутні підстави для їх повторного стягнення. Крім того, відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка»)(«Стандарт») фіксована частина штрафу у розмірі 500 грн. нараховується при порушенні відповідачем строку платежів по будь-якому із грошових зобовязань, за такого нарахування даного штрафу повязане з порушенням зобовязання, а не з предявленням позову до суду, а тому підстав для повторного стягнення раніше стягнутої за судовим рішенням фіксованої складової штрафу в розмірі 500 грн. суд не вбачає. Тому, суд має вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення залишку нарахованої заборгованості по пені в сумі 79818,20 грн. (216938,39 грн. 137120,19 грн.). При цьому, зі змісту рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.06.2013 року слідує, що заборгованість відповідача за тілом кредиту, процентами та за комісією становить 8504,36 грн., натомість різниця в нарахованій сумі пені становить 79818,20 гривень, що майже у десять разів перевищує розмір збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання зобовязання відповідачем (суми розміру тіла кредиту, процентів та комісії), що суперечить положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України в частині розумності та справедливості зобовязання з врахуванням того, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів є несправедливими умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. З рішення Конституційного Суду України від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 р. слідує, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання необґрунтованих додаткових прибутків кредитора. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За такого, оскільки розмір неустойки (пені) в даному випадку явно не співмірний розміру заподіяних збитків та з врахуванням описаних вище мотивів та принципів, суд вважає за необхідне зменшити суму пені до 9000 грн. З положень п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) слідує, що процентна складова штрафу визначається в розмірі 5% від суми заборгованості. З розрахунку заборгованості слідує, що вказані 5% визначені з розрахованої позивачем різниці між стягнутим за судовим рішенням боргом та суми боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею, при цьому, оскільки судом вище зазначено, що до стягнення підлягає лише пеня та така пеня підлягає зменшенню, то має бути перерахований і розмір процентної складової штрафу. Таким чином, відповідно до запропонованих банком принципів розрахунку процентної складової штрафу її розмір становить (9000 грн.) х5 % = 450 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором. У звязку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №АСІQRX25530017 від 01.10.2008 року в сумі 9450 гривень, з яких: 9000 гривень пеня, 450 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобовязань діяла недобросовісно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеній частині вимог згідно з мінімальними ставками судового збору, що діяли на час предявлення позову до суду (травень 2015 року) - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка на 01.01.2015 року становила 1218 грн., та судовий збір становить 243,60 грн. (1218 х 0,2). На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність, ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: partial