Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 11334876000 від 17 квітня 2008 року в розмірі 189 457,7 гривень, з яких 128 570,95 гривень - заборгованість по кредиту, 49 274,11 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 403,33 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 5 209,31 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Позов мотивує тим, що 17 квітня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 11334876000, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 177 760 гривень, з кінцевим терміном повернення 16 квітня 2015 року, зі сплатою 13,5 % річних. Своїх договірних зобов'язань відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, вимога про погашення такої останнім не виконана. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України. Відповідач в судовому засіданні позов визнав часткова, зокрема в частині суми боргу по кредиту та відсотках, відносно штрафних санкцій заперечив і пояснив, що вів з банком переговори щодо дострокового погашення кредиту, у зв'язку з чим вчасно не погашав кредит. В судове засідання представник позивача Чайка І.В., який діяв на підставі довіреності від 26 вересня 2013 року не з'явився, подав клопотання відповідно до якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутності представника позивача. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника позивача. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2008 року між сторонами був укладений договір № 11334876000, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 177 760 гривень з кінцевим терміном повернення 16 квітня 2015 року. Пункт 1.2.2. договору визначає, що позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 3 285 гривень, в день сплати ануїтентних платежів. Згідно з п. 1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 13,5 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Пунктом 4.1 кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 189 457,7 гривень, з яких 128 570,95 гривень - заборгованість по кредиту, 49 274,11 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 403,33 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 5 209,31 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що стверджується розрахунками заборгованості та пені (а.с. 10-20). Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості у вказаній вище сумі, яка відповідачем отримана, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак проігнорована (а.с. 20, 21). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № 11334876000 від 17 квітня 2008 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань. У зв'язку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 189 457,7 гривень. Судом не беруться до уваги доводи відповідача про те, що він не сплачував кредит у зв'язку з веденням переговорів з позивачем щодо дострокового повернення кредиту в частині заперечення вимог про сплату пені, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не представлено доказів цього, а судом таких не здобуто. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що складаються з 1894,58 гривень - судового збору.

Outcome: approved