Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що на початку серпня 2017 року він звернувся до нотаріуса із відповідними документами для оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його батька [PERSON], оскільки він є єдини спадкоємцем після смерті останнього. Нотаріусом було оформлено спадкову справу, але у звязку із втратою оригіналів документів, що посвідчують право на земельні частки паї КСП «Колос» села Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на дві земельні частки (пай). З метою захисту своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати за ним право в порядку спадкування за законом на земельні частки (паї). Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вхід.№5505 від 04 вересня 2017 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5287 від 22 серпня 2017 року за підписом сільського голови, в якій просить суд справу слухати у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №315/02-31 від 07.08.2017 року судом встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї) КСП «Колос» села Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області після смерті його батька [PERSON], який помер 05 червня 2005 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області у звязку із відсутністю сертифікатів на право на земельні частки (паї) виданого на імя спадкодавця. Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-497/2007 року від 07 червня 2007 року, яке вступило в законну силу 18.06.2007 року судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер 05.06.2005 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області. Із свідоцтва про народження серії І-АМ №406421 виданого 19 червня 1975 року судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №383095 виданого повторно 14 липня 2017 року судом встановлено, [PERSON] помер 05 червня 2005 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області. Із місцевої газети «Ямпільські вісті» від 07 вересня 2016 року судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0508751 на імя [PERSON] втрачений. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті свого батька і має право на успадкування майна померлого. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-497/2007 року від 07 червня 2007 року, яке вступило в законну силу 18.06.2007 року позивач вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті свого батька так як фактично вступив у користування і розпорядження спадковим майном. Позивач [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як вчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має можливості у позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті [PERSON] у звязку із тим, що правовстановлюючі документи втрачені, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.1258, 1261, 1269 ЦК України.

Outcome: approved