Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 15.07.2011р. Виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Крім цього просив визнати за ним право власності на ? частку однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. 15.07.2011р. між Позивачем та Відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Спільних дітей не має. 14.05.2012 року подружжям за спільні кошти було придбано житлову однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. 08.06.2012 року право власності на зазначену квартиру було зареєстровано КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації». Зазначене нерухоме майно було придбано за час браку та за власні кошти подружжя, але зареєстровано за Відповідачем як за власником. Більше 6 місяців вони припинили шлюбні відносини через постійні сварки та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання не можливе та є тягарем для їх обох. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від позивача з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від відповідача з проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з проханням розглядати справу у їх відсутність у зв'язку із відсутність будь-яких кредитних зобов'язань з боку відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. 15.07.2011р. між Позивачем та Відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 15.07.2011р. (а.с.7). Спільних дітей не має. 14.05.2012 року подружжям за спільні кошти було придбано житлову однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2012р., реєстраційний номер 3595; копія витягу з Державного реєстру правочинів № 11314272 від 14.05.2012р. та копія акту приймання - передачі квартири від 14.05.2012р. (а.с.8). 08.06.2012 року право власності на зазначену квартиру було зареєстровано КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП КОР «Ірпінське БТІ» від 08.06.12 за №34429607 (а.с.11). Зазначене нерухоме майно було придбано за час браку та за власні кошти подружжя, але зареєстровано лише за Відповідачем як за власником. Встановлено, що більше 6 місяців позивача із відповідачем припинили шлюбні відносини через постійні сварки та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання не можливе та є тягарем для їх обох. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Крім цього відповідно до норм ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вказані норми закону суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати. Відповідно ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2 тієї ж статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У зв'язку з тим, що іншої домовленості не було, суд вважає, що частка позивача та відповідача становить по ? частині квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved