Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2.000 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району. 10 квітня 2012 року [PERSON] залишила заповіт на усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також на все те на що вона за законом матиме право, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті на ім'я [PERSON]; заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. [PERSON], як єдиний спадкоємець в порядку спадкування за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив йому у видачі вказаного свідоцтва так як [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив по поважній причині, так як в період шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме з 18 березня 2014 року по 15 серпня 2014 року він знаходився у службовому відрядженні в м. Мигильові на будівництві об'єкта: «Багатофункційний торгівельний комплекс, розташований на мікрорайоні Казиміровка». [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти заявлених вимог не заперечує. Згідно ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04 лютого 2014 року. Згідно Заповіту від 10 квітня 2012 року [PERSON] залишила усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також на все те на що вона за законом матиме право, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті на ім'я [PERSON]; заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 065490, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010413101054, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2.000 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району належить [PERSON]. Спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON], згідно повідомлення державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Н.Д. Монич не заводилась. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 01.09.2014 року [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що останній у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Відповідно до довідки, наданої директором приватного унітарного підприємства «Благруз» № 5 від 03.09.2014 року, [PERSON] з 18 березня 2014 року по 15 серпня 2014 року знаходився у службовому відрядженні в м. Мигильові на будівництві об'єкта: «Багатофункційний торгівельний комплекс, розташований на мікрорайоні Казиміровка». Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, його вимоги визнані відповідачем та ніким не оспорюються, у зв'язку з цим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст. ст. 1216, 1217, ч.1 ст. 1220, ч.5 ст. 1268, ч.1 ст. 1270, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved