Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». 27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». Внаслідок зміни найменування Публічне акціонерне товариством «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» (рішення загальних зборів від 22.06.09р.), що підтверджується п.1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк». Відповідно до умов кредитного договору № 14-4/3287К2-07 від 19 листопада 2007 року [PERSON] отримав у ВАТ «Банк Універсальний» кредит у розмірі 17 689 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 12,50% (п.1.1 кредитного договору) річних за користування кредитом, з 15.07.2008 року відсоткова ставка була змінена на 17,00% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №14-4/3287П/1-07 від 19 листопада 2007 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника, що виплавають з кредитного договору, укладеного між Банком і позичальником. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, надав відповідачу [PERSON] кредитну кошти в сумі 17 689 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни (додаток №1 до кредитного договору), а також виконати інші зобов'язання згідно договору. Відповідно до умов договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих Банку невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Згідно договору поруки поручитель і боржник (позичальник) несуть солідарну відповідальність перед кредитором (Банком). У 2010 році представник позивача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 13.10.2009 року склала 14 241,83 доларів США доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на дату виконання розрахунку становила 114 077,05 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту - 12 642,88 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складало 101 269,47 гривень; відсотки - 1 382,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ в національній валюті України станом на дату розрахунку складало 11 077,66 гривень; пеня - 215,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ в національній валюті на дату розрахунку складало 1 729,92 гривень. 08.12.2010 року було винесено рішення Деснянським районним судом м. Києва відповідно до якого позов Банку було задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 114 077,05 гривень, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Опель Астра 2007 р.в. д.н.з. [NUMBER] № шасі (кузова) [NUMBER]. 01.03.2012 року були видані Деснянським районним судом м. Києва виконавчі листи. За період з 08.12.2010 року по 18.12.2015 року сплачено відповідачами по рішенню суду - 65 056,23 грн., залишок суми стягнення згідно рішення суду - 49 020,82 грн. Станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідачі не сплатили в повному обсязі заборгованість, яка існує перед позивачем за кредитним договором, а тому позивач вправі отримати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України. Індекс інфляції з наростаючим підсумком з листопада 2013 року по листопад 2015 року складає 1,79. Сума інфляційний втрат = 49 020,82 ?1,79 - 49 020,82 = 38 726,45 грн. Сума 3% річних від простроченої суми = 49 020,82 ? 3% ?365 ? 1095 (кількість днів простроченої заборгованості) = 4 411,87 грн. В зв'язку з наведеним позивач просить стягнути солідарно з відповідачів борг у розмірі 43 138,32 грн. Також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставинами, викладеними в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, в наданій суду заяві просила суд розглядати справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суд не повідомляв. Протягом судового розгляду заперечував проти позовних вимог. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». 27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». Внаслідок зміни найменування Публічне акціонерне товариством «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» (рішення загальних зборів від 22.06.09р.), що підтверджується п.1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк». Відповідно до умов кредитного договору № 14-4/3287К2-07 від 19 листопада 2007 року [PERSON] отримав у ВАТ «Банк Універсальний» кредит у розмірі 17 689 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 12,50% (п.1.1 кредитного договору) річних за користування кредитом, з 15.07.2008 року відсоткова ставка була змінена на 17,00% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №14-4/3287П/1-07 від 19 листопада 2007 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника, що виплавають з кредитного договору, укладеного між Банком і позичальником. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, надав відповідачу [PERSON] кредитну кошти в сумі 17 689 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни (додаток №1 до кредитного договору), а також виконати інші зобов'язання згідно договору. Відповідно до умов договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих Банку невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Згідно договору поруки поручитель і боржник (позичальник) несуть солідарну відповідальність перед кредитором (Банком). 08.12.2010 року було винесено рішення Деснянським районним судом м. Києва відповідно до якого позов Банку було задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 114 077,05 гривень, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Опель Астра 2007 р.в. д.н.з. [NUMBER] № шасі (кузова) [NUMBER]. 01.03.2012 року були видані Деснянським районним судом м. Києва виконавчі листи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦКУ передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦКУ кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦКУ). Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 визначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. За період з 08.12.2010 року по 18.12.2015 року сплачено відповідачами на виконання рішення суду - 65 056,23 грн., залишок суми стягнення згідно рішення суду - 49 020,82 грн. Станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідачі не сплатили в повному обсязі заборгованість, яка існує перед позивачем за кредитним договором, а тому позивач вправі отримати суми, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України. Індекс інфляції з наростаючим підсумком з листопада 2013 року по листопад 2015 року складає 1,79. Відповідно до розрахунку до позовної заяви про стягнення заборгованості, втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних, сума інфляційний втрат становить 38 726,45 гривень (49 020,82 ?1,79 - 49 020,82); сума 3% річних від простроченої суми становить 4 411,87 гривень (49 020,82 ? 3% ?365 ? 1095 (кількість днів простроченої заборгованості). Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, а саме по 689 гривень з кожного. Враховуючи викладене,

Outcome: approved