Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача вартість спожитої електричної енергії в сумі 925, 41 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В позові пояснив, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], користуються електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] на постачання електроенергії, тобто існують договірні відносини. Обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконують, в зв'язку з чим виник борг за борги у сумі 925,41 грн., який на теперішній час не сплачений. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. В судове засідання не з'явилися відповідачі, про день і час судового засідання суд повідомити їх немає можливості, оскільки за адресою, зазначеною позивачем у позові вони не зареєстровані, а позивач відмовляється повідомляти відповідачів про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, перевірено доказами, що за адресою: [ADDRESS], де постачання електроенергії здійснюється на підставі особового рахунку [NUMBER], за період з 28.02.2005 року по 31.01.2009 року існує борг 925, 41 грн. При поданні позову до суду позивачем вказано, що споживачами електроенергії за даною адресою є відповідачі. Особовий рахунок відкритий на ім'я [PERSON] (а.с.5), проте, письмовий договір між сторонами на електропостачання не укладався та, як вбачається з довідки сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації по Запорізькій області [PERSON] відсутні (а.с.20). Інші відповідачі, зазначені позивачем в позові також не зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.21-23). З копії технічного паспорту вбачається, що станом на 27.12.2006 р. співвласниками будинку за вказаною адресою були [PERSON] - 7/25 частки, [PERSON] - 3/10 частки та [PERSON] - 21/50 частки. Доказів про належність будинку на час виникнення боргу, про реєстрацію на цей час відповідачів в будинку [ADDRESS] позивачем суду надано не було, з клопотанням про витребування цих відомостей позивач до суду не звертався. Таким чином, позивачем взагалі не доведена причетність відповідачів до зазначеної заборгованості за спожиту електроенергію, а особа, на яку складений особовий рахунок, не зареєстрована за даною адресою. З огляду на вище зазначене, в контексті вимог ст. 59 ЦПК України, надані позивачем докази - особовий рахунгок- є недопустимими, тому суд їх до уваги не приймає. Суд прийшов до висновку про недоведенність позивачем позову, як того вимагають положення ст.ст. 10, 11 ЦПК України. У зв'язку із чим, позов задоволенню не підлягає. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: dismissed