Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 15000 грн., матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн. Позов обґрунтовує тим, що внаслідок недбалого користування відповідачем на підставі договору оренди квартирою, що належить позивачу на праві приватної власності виникла пожежа, від якої майну позивача завдано збитків в розмірі 1 085 952,00 грн. Відповідачем в добровільному порядку майно позивача не повернуто в належному вигляді у встановлений законом та договором строк, збитки не відшкодовані. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності. У судове засідання представник відповідача або відповідач не з'явився, підстав неявки не повідомив, заяв повідомлень про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] /а.с.24, 25, 26, 27/. 11 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди житлового приміщення, відповідно до п. 1 якого позивач зобов'язується за плату передати відповідачу в оренду з правом користування під тимчасове житло, без виникнення права власності, жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] Строк оренди орендованого приміщення встановлений п. 1 договору оренди - до 01 вересня 2014р /а.с.18/. Зі сторони позивача умови договору виконані, відповідачу передано ключі від приміщення, а відповідач заселилась у орендований будинок. Доказів протилежного матеріали справи не містять. За твердженнями позивача не спростованими відповідачем, 01 вересня 2014 року строк договору оренди закінчився, позивачу запропоновано повернути майно в зв'язку з закінченням дії строку договору оренди. У встановлений договором строк відповідач майно не повернув, продовжив користуватись орендованим майном після закінчення строку договору оренди. Згідно з актом про пожежу від 22 вересня 2014 року, 22 вересня 2014 року у прибудові до житлового будинку сталася пожежа. Місце виникнення пожежі: в прибудові. Ймовірна причина пожежі: коротке замикання електропроводки. Акт про пожежу зі сторони власника підписаний відповідачем, якою отримано копію акту. Відповідно до висновку спеціаліста за № 70/30-64 від 14 жовтня 2014 року, осередок виникнення пожежі, яка сталася 22 вересня 2014 року за адресою: [ADDRESS], знаходився в місці розташування прибудованого до будинку приміщення (сараю). Найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є виникнення горіння в наслідок дії теплових проявів електричної енергії. Виникнення пожежі внаслідок занесення джерела займання є ймовірним. У відповідності до показань свідка [PERSON], 22 вересня 2014 року на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS]. відбувалось святкування за участі відповідача. Згідно показань спеціаліста [PERSON], останній підтвердив висновки, викладені у висновку спеціаліста за № 70/30-64 від 14 жовтня 2014 року щодо причин пожежі. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до роз'яснень, наведених в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, правила норми ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України передбачають, що вина особи припускається і обов'язок доведення відсутності вини покладається на того, хто завдав шкоди, а до спростування презумпції вини особа, яка завдала шкоду, вважається винною у завданні шкоди. Обов`язок надання доказів на доведення відповідності розміру та характеру завданої шкоди також покладається на того, хто таку шкоду завдав. Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч.1 ст.812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Частиною першою ст. 813 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи. Згідно з ч.1 ст.815 ЦК України, наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Ч.1 ст.821 ЦК України встановлено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. В договорі оренди від 11 квітня 2014 року зазначено строк оренди - до 01 вересня 2014 року. В п. 1 договору оренди від 11 квітня 2014 року зазначено, що домоволодіння здається до 01 вересня 2014 року зі звільненням домоволодіння в день закінчення договору. Пунктом 4 вказаного договору оренди передбачено, що орендар несе повну матеріальну відповідальність перед Орендодавцем у випадку знищення майна, яке знаходиться в домоволодіння внаслідок пожежі, затоплення, втрати та ін. причин, які виникли з вини орендарів. У випадку побажання орендатора укласти новий договір, за місяць до закінчення строку дії договору, сторони підписують новий договір. Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ч.1 ст.323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 772 ЦК України, наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Таким чином, виходячи з положень статті 772 ЦК України в разі випадкового (тобто за відсутності вини наймодавця або наймача) знищення або пошкодження речі, переданої у користування, наймач зобов'язаний відшкодувати наймодавцеві пов'язані з цим збитки в повному обсязі. Оскільки зі сторони відповідача договір не виконано в частині повернення майна, відповідач затримав повернення майна позивачу після закінчення строку договору оренди, то останній взяв на себе відповідальність з випадкового знищення або пошкодження майна. Статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання повинна відшкодувати заподіяні в результаті цього збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 779 ТІК України, наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Факт заподіяння збитків позивачу та їх розмір встановлений в технічному висновку та кошторисі ремонтно-відновлювальних робіт виконаного експертом Логуш Ю.О. /а.с.28-53, 54-103/ розмір яких складає 1 085 952,00 грн. Таким чином, оскільки факт заподіяння майну позивача збитків не з вини відповідача не спростовано, з урахуванням положень статті 772 ЦК України завдані майну позивача збитки підлягають стягненню з відповідача і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує з урахуванням ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved