Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, остаточно просив позбавити відповідачів батьківських прав стосовного їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ступенів» на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а у випадку зміни прожиткового мінімуму - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає в КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.», місцезнаходження відповідачів невідоме. Відповідачі життям спільного сина не цікавляться, не телефонують, не виявляють бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. А тому позивач вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав. У зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON] проживає в КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.» та повністю перебуває на державному утриманні, а мати [PERSON] незважаючи на законодавчо закріплений обов'язок утримувати дитину, такого не виконує, тому з такої ще слід стягнути аліменти на утримання сина. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не з'явилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв'язку із неявкою відповідачів, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечила. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час проживає в КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.», його часто провідує бабуся. Своєї матері не бачив близько чотирьох років, а батька взагалі не знає. Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], бабця неповнолітнього [PERSON], пояснила, що протягом певного періоду онук проживав з нею, в подальшому у зв'язку з тяжким становищем була змушена віддати його в КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.». Додала, що намагається щодня відвідувати онука, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні. З донькою [PERSON] не спілкується майже рік, за її даними остання перебуває в Криму. Ухвалою судді від 06.12.2017 року відкрито провадження по справі (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року). У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, судом у даній справі було продовжено розгляд справи з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення учасників процесу та покази свідка, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11), встановлено що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі. [PERSON] 30.09.2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на [PERSON]. Вказане стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Нормами статті 164 СК України закріплено підстави позбавлення батьківських прав. Так, згідно п.2 ч.1 вказаної статті, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень учасників справи та показів свідка, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] протягом тривалого періоду часу не беруть участі у вихованні сина, не відвідують його, жодного зв'язку з ним не підтримують, матеріальної допомоги не надають, розвитком дитини не цікавляться. Неповнолітній [PERSON] проживає в КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.» та повністю перебуває на державному утриманні, педагоги закладу займаються вихованням дитини, його розвитком та навчанням. Крім того, згідно долученого до матеріалів справи висновку №33-вих-1955 від 30.05.2017 року вбачається, що Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту висновку підставою про прийняття такого були пояснення неповнолітнього [PERSON] та представника КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Мрія» І-ІІ ст.», згідно яких батьки жодної участі у вихованні дитини не приймають, не відвідують його та не цікавляться його життям, вихованням дитини займаються педагоги закладу (а.с.8-10). Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що відповідачі [PERSON], [PERSON] протягом тривалого періоду часу ухиляються від виконання своїх законодавчо закріплених обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зовсім не спілкуються з дитиною, не цікавляться його потребами, що відтак свідчить про умисне та свідоме нехтування своїми обов'язками, та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на встановлення судом факту невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо сина та обов'язку щодо належного утримання останнього, то суд вважає, що з такої на утримання сина необхідно стягнути аліментів в мінімальному розмірі, перебаченому чинним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум встановлено дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Зважаючи на вищенаведене з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі 972,00 грн., що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1944*50%), а у випадку зміни прожиткового мінімуму - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, то такий підлягає до стягнення з відповідачів на користь держави. При зверненні позивача до суду підлягав до сплати судовий збір в розмірі 640,00 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та 640,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів. Оскільки вимога про стягнення аліментів стосується лише відповідача [PERSON] (після реєстрації 30.09.2010 року шлюбу з [PERSON], то судовий збір в розмірі 640,00 грн. за таку в повному обсязі підлягає до стягнення з [PERSON] Вимога про позбавлення батьківських прав стосується обох відповідачів, то судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає до стягнення в рівних частках по 320,00 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved