Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненнями до такого про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15 509,61 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2014 р. він уклав із відповідачем договір позики, за яким передав відповідачу гроші в сумі 20 714,00 грн., які останній зобов'язався повернути до 31.08.2014р., оскільки відповідач не повернув борг у вказаний строк, позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2015 року позов задоволено, та стягнуто 20 714,00 грн. заборгованості. Оскільки з відповідача не стягувалися пеня, три проценти річних та інфляційні втрати, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.06.2014 року набрало законної сили та не є виконаним, просить стягнути за період 01.09.2014р. - 09.02.2016р. три проценти річних від простроченої суми у розмірі 895,5 грн., інфляційні втрати у розмірі 13 464,1 грн., а всього стягнути 14359,6 грн. Позивачв судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримує, просить про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав. ч. 2 ст. 625, ст. 1050 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та у порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи встановлено, що 26.06.2014 р. [PERSON] уклав із відповідачем [PERSON] договір позики, за яким передав гроші в сумі 20 714,00 грн., які останній зобов'язався повернути до 31.08.2014 р. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2015 року (а.с.5-6) позов [PERSON] задоволено, та стягнуто з [PERSON] 20 714,00 грн. заборгованості за договором позики від 26.06.2014 року. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, то за період з 01.09.2014р. по 09.02.2016р. з нього до стягнення підлягають три проценти річних від простроченої суми у розмірі 895,5 грн., інфляційні втрати у розмірі 13 464,1 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав грошового зобов'язання перед позивачем, а тому розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог такий слід задоволити. Окрім того, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у сумі 551,21 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved