Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 71а-76, 224-226), просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: Одеська область Біляївський район с. Усатове пров. Прикордонний, 8, укладений між [PERSON] і [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 3806; визнати за ним право власності на ? частину вказаного будинку, як майно, набуте за час шлюбу з [PERSON]; визнати за ним право власності на ? частину зазначеного будинку у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 19 січня 2013 року; визнати за ним право власності і зобов»язати [PERSON] повернути йому наступні речі: холодильник «Shayge» білого кольору вартістю 3150,00 грн., крісло-качалку світло-коричневого кольору вартістю 1050,00 грн., пральну машину «Indesit» вартістю 2475,00 грн., мийку «Franke» вартістю 7511,00 грн., поверхню «Ariston» вартістю 6881,00 грн., кран «Franke» вартістю 2184,00 грн., духовку «Elektroluks» вартістю 3586,80 рн., газовий нагрівач проточної води «Термет» настінний білого кольору вартістю 2961,00 грн., котел опалювання «Termomax» вартістю 7453,13 грн., супутникову антену «Star trank» 750 CV вартістю 405,00 грн., пилосос «Philips» вартістю 1320,00 грн., шафу-купе світлого кольору без дверей вартістю 960,00 грн., шафу світло-коричневого кольору вартістю 2520,00 грн., телевізор «Samsung» вартістю 1885,00 грн., письмовий стіл світлого кольору вартістю 1592,50 грн., посудну гірку світлого кольору вартістю 2160,00 грн., карнизи - конструкція для розвішування штор та за навісів у кількості 9 штук вартістю 1053,00 грн., трюмо світлого кольору, яка складається з підлогової тумби та настінного дзеркала вартістю 942,50 грн., кутову полицю коричневого кольору вартістю 617,50 грн., світильник-бра у кількості 3 штук вартістю 420,00 грн., люстри у кількості 3 штук вартістю 2205,00 грн., килимове покриття вартістю 2143,12 грн. всього на суму 77880,91 грн., а також стягнути зБурлаки А.М. на його користь грошову компенсацію у розмірі 2929,77 грн. вартості спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 19 січня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 22 серпня 1997 року. Наприкінці 2002 року ними сумісно за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по пров. Прикордонному, 8 в с. Усатове Біляївського району Одеської області. У вказаному будинку за спільні кошти був проведений капітальний ремонт, в житловому приміщенні та господарських спорудах, а саме: встановили новий дах, ворота, паркан, нові двері, металопластикові вікна та капітальний ремонт всередині будинку та господарських спорудах, добудовані господарські приміщення. 19 січня 2013 року його дружина [PERSON] померла, після чого йому стало відомо про те, що без його відома договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку було оформлено на відповідачку [PERSON] 29 листопада 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Оскільки вони з дружиною придбали спірний будинок за спільні кошти, сплачувати комунальні платежі, підтримували житловий будинок у належному стані, проводили поточний ремонт, вважає, що він є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті дружини він звернувся до державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено, оскільки власником будинку є [PERSON] Оскільки йому не було відомо про те, що придбаний ним та його дружиною за спільні кошти будинок був оформлений на [PERSON] та враховуючи ті обставини, що він прийняв спадщину після смерті дружини і є спадкоємцем за законом першої черги, договір купівлі-продажу є недійсним. Вважає, що є підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки він був укладений без наміру створити юридичні наслідки, покупцем будинку мала бути вказана його дружина [PERSON] Крім того, вказує на те, що судовим експертом ОНДІСЕ було проведено товарознавчу експертизу, згідно якої загальна вартість рухомого майна, що складається з ? частини рухомого майна, набутого за час шлюбу та ? частини рухомого спадкового майна, становить 77880,91 грн. Вказує на те, що йому має належати ? частини усього майна (вартістю 58410,68 грн.), а [PERSON] ? (вартістю 19470,25 грн.) зі стягненням з останньої на його користь грошової компенсації у розмірі 2929,77 грн. з урахуванням того, що кухонні меблі вартістю 22400 грн. знаходяться у володінні відповідачки. Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позовної заяви наполягали і пояснили, що спірний житловий будинок був придбаний за кошти позивача і його дружини [PERSON] і позивач вважав, що власником будинку є саме його дружина, а не її донька [PERSON] Після придбання будинку позивач купував будівельні матеріали на проведення капітального ремонту, був перекритий дах, замінені вікна. Вважає, що оскільки власником будинку є [PERSON], будинок є спільним сумісним майном подружжя, а тому він має право на ? його частину як подружнього майна і на ? частину спадкового майна. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовну заяву не визнали, при цьому пояснили, що спірний будинок був придбаний нею особисто, за кошти, які вона отримала від продажу квартири, отриманої у спадщину від прабабусі. А своїй матері [PERSON] та її чоловікові [PERSON] вона лише дозволила пожити у будинку. Стосовно рухомого майна, яке є предметом спору, відповідачка пояснила, що у шлюбі її матір»ю та позивачем було придбано лише холодильник, крісло-качалка, пральна машина, мийка, газовий нагрівач, супутникова антена, шафа-купе, письмовий стіл, карн6изи, трюмо, кутову полицю, світильник-бра, люстри, килимове покриття. Інше майно належить їй особисто. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з»явилася, відповідно до листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області наявний актовий запис про смерть № 5721 від 17 червня 2004 року [PERSON] (т.2 а.с. 18). Представник Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області до судового засідання не з»явилася, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22 серпня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради був зареєстрований шлюб, актовий запис № 361, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 6). За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано наступне майно: холодильник «Shayge» білого кольору вартістю 3150,00 грн., крісло-качалка світло-коричневого кольору вартістю 1050,00 грн., пральна машина «Indesit» вартістю 2475,00 грн., мийка «Franke» вартістю 7511,00 грн., газовий нагрівач проточної води «Термет» настінний білого кольору вартістю 2961,00 грн., супутникова антена «Star trank» 750 CV вартістю 405,00 грн., шафа-купе світлого кольору без дверей вартістю 960,00 грн., письмовий стіл світлого кольору вартістю 1592,50 грн., карнизи - конструкція для розвішування штор та за навісів у кількості 9 штук вартістю 1053,00 грн., трюмо світлого кольору, яке складається з підлогової тумби та настінного дзеркала вартістю 942,50 грн., кутова полиця коричневого кольору вартістю 617,50 грн., світильник-бра у кількості 3 штук вартістю 420,00 грн., люстри у кількості 3 штук вартістю 2205,00 грн., килимове покриття вартістю 2143,12 грн., а також кухонні меблі вартістю 22400 грн. Всього вартість майна становить 49885,62 грн. Вартість майна зазначена у відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи № 6951/26 від 29 січня 2016 року (т.1 а.с. 202-212). Доказів, які б підтверджували ту обставину, що поверхня «Арістон», кран «Франке», духовка «Електролюкс», котел опалювання «Термомакс», пилосос «Філіпс», шафа-купе світло-коричневого кольору, телевізор «Самсунг», посудна гірка були придбані ним та його дружиною під час шлюбу, позивач не надав. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 19 січня 2013 року померла [PERSON] дружина [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 7). ? частина майна, яке було придбано у шлюбі позивачем та [PERSON], є спадковим майном, а тому оскільки позивач є спадкоємцем першої черги згідно зі ст. 1261 ЦК України, він має право на ? його частину, так як [PERSON] є також спадкоємцем за законом першої черги. Вартість майна становить 49885,62 грн., ? його частина це спільне сумісне майно подружжя (24942,81 грн.), інша ? частина спадкове майно (вартістю також 24942,81 грн.), а тому частка [PERSON] має становити 37414,22 грн. (3/4 частини). Оскільки кухонний гарнітур вартістю 22400 грн. залишається [PERSON], а вартість її частки перевищує на 9928,59 грн., з неї на користь [PERSON] підлягає стягненню 9928,59 грн. 29 листопада 2002 року був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по пров. Прикордонному, 8 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 3806 (а.с. 36). У п.3 вказаного договору зазначено, що продаж будинку здійснено за 34085 грн., які продавець одержала від покупця повністю до підписання цього договору. Позивач стверджує, що будинок був придбаний за спільні кошти ним і його дружиною [PERSON], але доказів, які б підтверджували цю обставину, суду не надано. Квитанції про придбання будівельних матеріалів і виробів для проведення капітального ремонту у спірному будинку та договори на виконання будівельних робіт (т.1 а.с. 11-32) самі по собі не свідчать про те, що будинок був придбаний за їх спільні кошти. Твердження позивача в тій частині, що він продав належну йому квартиру в м. Одеса і отримані кошти витратив на придбання квартири, не знайшли свого підтвердження, оскільки ні позивачем, ні його представником не було надано доказів, які б підтверджували цю обставину. Однією з позовних вимог позивача є визнання договору купівлі-продажу спірного житлового будинку недійсним. При цьому він посилається на ст.ст. 58, 59 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Згідно ч.1 ст. 59 ЦК України (в редакції 1963 року) угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Судом встановлено, що після укладення договору купівлі-продажу відбулася передача майна, а саме: житлового будинку, а тому підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним саме з заявлених підстав (ч.1 ст. 58 ЦК України (в редакції 1963 року) відсутні, а тому відповідно і відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial