Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником 1/2 частки однокімнатної квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2004 року, виданого державним нотаріусом Шосткинської міської держнотконтори [PERSON] Інша 1/2 частка квартири належала [PERSON] який 06 серпня 2003 року помер, не склавши за життя розпорядження своїм майном. Будь-яких спадкоємців за законом після смерті [PERSON] немає. Позивач усе життя був для [PERSON] за сина, а він йому за батька. На сьогоднішній день у нього виникла необхідність зареєструвати за собою право власності на всю спірну квартиру, адже вона є однокімнатною, не подільною, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, а він на протязі дванадцяти років відкрито та безперервно володію його часткою квартири, здійснює його поточний та косметичний ремонт, оплату платежів. Тому просить визнати за ним право власності на вказану частку квартири за набувальною давністю. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутності. Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2004 р.; [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно ; свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1994 року ;свідоцтва про смерть [PERSON] свідоцтва про шлюб [PERSON] ;довідок TOB «Жилкомсервіс» від 08.12.2015 року та від 08.12.2015 року.; квитанцій про сплату комунальних послуг ; технічного паспорту на квартиру ; висновку №121/2015 від 07.12.2015 року експертного дослідження вбачається, що позивач дійсно володіє спірною квартирою 1/2 частки якої він отримав в спадщину від матері, проживає за зазначеною адресою оплачує комунальні послуги, доглядає її. Інша 1/2 частка квартири належала його вітчиму який помер. Протягом 12 років з заявою про отримання спадщини після смерті останнього звернень не було. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином інший час, оформити правовстановлюючий документ на квартиру поза судовим порядком неможливо. Відповідач не претендує на це майно. Позивач вільно та відкрито заволодів квартирою та 12 років користується нею не порушуючи нічиїх прав та інтересів, а тому позов доведено і є необхідність в судовому порядку визнання право власності на спірну квартиру за позивачем.

Outcome: approved