Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 квітня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2639-005/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 27221 доларів США, зі сплатою 12,99% річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 325 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до п.4.5 кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. Проте станом на 18 червня 2015 року відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 68081,31 доларів США, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 23826 доларів США; - заборгованість за процентами - 16788,49 доларів США; - неустойка (пеня) за кредитом - 15182,20 доларів США; - неустойка (пеня) за процентами - 12284,62 доларів США. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2 Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем-1 як позичальником, 30 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2639-005/08Р. Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором. Також позивач просить стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, в наданій суду заяві зазначив, що просить розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом розміщення повістки про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2639-005/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 27221 доларів США, зі сплатою 12,99% річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 325 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до п.4.5 кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем-1 як позичальником, 30 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2639-005/08Р. Пунктом 1.1 договору поруки передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦКУ передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте станом на 18 червня 2015 року відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 68081,31 доларів США, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 23826 доларів США; - заборгованість за процентами - 16788,49 доларів США; - неустойка (пеня) за кредитом - 15182,20 доларів США; - неустойка (пеня) за процентами - 12284,62 доларів США. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги про повернення коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved