Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його подружнє життя з відповідачем не склалося - виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю, при цьому шлюбно - сімейні стосунки припинено, проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем.. Збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили винести рішенння про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак заперечувала проти обставин які викладені в позовній заяві, зазначивши, що єдиною та основною причиною розірвання шлюбу стала подружня зрада позивача. Збереження сім'ї з точки зору відповідача є неможливим, оскільки позивач продемонстрував подружню невірність. Протягом останніх шести місяці позивач знаходиться в стосунках з іншою жінкою. Крім того, позивач в позові вказав, що після розірвання шлюбу за згодою відповідача дитина буде проживати з позивачем, з чим відповідач категорично не погоджується, пояснюючи це тим, що ніякої згоди на це вона позивачу не давала, навіть розмови про це не було. Дитина з моменту свого народження і по теперішній час постійно проживає з відповідачем, за місцем її постійної реєстрації і проживання, знаходиться на повному утриманні відповідача. Позивач на сьогоднішній день участі у вихованні сина не приймає, рідко з ним бачиться, матеріально допомагає але не систематично, психологічно не підтримує дитину. За таких обставин, відповідач вважає, що шлюб підлягає розірванню, але з тих обставин які вона вказала в своїх запереченнях. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1224, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач та відповідач не бажають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved