Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком № 26 по вул. Вишпільська в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, та скасувати реєстрацію місця проживання останнього за даною адресою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником вказаної нерухомості у якій, в свою чергу, зареєстрований відповідач (його брат), який тривалий час, а саме з 1984 року, не проживає у даному будинку та факт його реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку № 26 по вул. Вишпільська в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області (а.с.6-9). Крім нього в даному будинку, серед інших, зареєстрований і відповідач, який являється його братом (а.с.10, 16). Згідно відомостей, наданих Оліїівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 18 грудня 2017 року (а.с.11), згідно акту опитування сусідів від 8 грудня 2017 року відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживає. Точної дати, з якої відповідач не проживає за даною адресою, як убачається із вказаних відомостей, сільська рада не володіє. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України). Крім цього, зазначені правовідносини також регулюються і нормами процесуального закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). У відповідності до ч. 5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, суд вважає, позивачем жодним чином не було доведено, в тому числі, належними та допустимими доказами факт непроживання відповідача за згадуваною адресою більше одного року, що є імперативною умовою для втрати особою права користування житлом. Досліджений у ході розгяду спарви лист сільської ради даних висновків суду не спростовує, адже не містить відомостей про строк непроживання відповідача у належному позивачеві житловому будинку. За таких фактичних обставин, судовому захисту права позивача не підлягають. Інших доказів суду подано не було і процесуальний закон забороняє збирання доказів з власної ініціативи у даному випадку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed