Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 41963,37 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 11 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 352/2. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № 352/2 від 11 червня 2015 року належним чином не виконував, а саме: не сплачував платежі у розмірі та порядку, передбаченому вказаним договором, в результаті чого станом на 28 вересня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 41963,37 гривень. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами застраховані у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18/7 від 29 липня 2015 року. АТ «Ощадбанк» звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування в розмірі 41963,37 гривень. Після проведеної виплати позивач звернувся до відповідача з вимогою добровільної компенсації завданих збитків, але заходів добровільно відшкодування відповідачем не вжито, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про відшкодування витрат в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 11 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 325/2, відповідно до умов якого ПАТ «Державний ощадний банк України» зобов'язався надати [PERSON] кредит, а відповідач зобов'язався належним чином використати кредит і повернути його у встановлені договором строки, сплатити проценти з користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, передбачених цим договором. 29 липня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18/7, відповідно до умов якого майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами застраховані у позивача. Відповідно до умов договору добровільного страхування кредитів № 18/7 від 29 липня 2015 року позивач зобов'язався при настанні страхового випадку здійснити виплату АТ «Ощадбанк» страхового відшкодування у передбачений цим договором строк; за несвоєчасну виплату страхового відшкодування позивач зобов'язався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості, що діє у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення. 26 вересня 2016 року представник філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до ТОВ «Страхова компанія «Кредо» з заявою № 16/16-10/100, в якій повідомив про настання події, що має ознаки страхового випадку, а саме: [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором № 325/2 від 11 червня 2015 року та не сплачує платежі у розмірі та строки, передбачені вказаним договором, в результаті чого станом на 26 вересня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 40490,87 гривень. На відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору № 325/2 від 11 червня 2015 року, позивач виплатив АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування в розмірі 41963,37 гривень, про що свідчать страховий акт № 617 від 11 грудня 2015 року та платіжне доручення № 105 від 11 грудня 2015 року. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 325/2 від 11 червня 2015 року належним чином не виконує, виплата відшкодування завданої ним матеріальної шкоди здійснена позивачем, тому суд приходить до висновку, що сума сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 41963,37 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved