overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилаються на те, що його мати померла 06.11.2014 року. Після її смерті вікрилась спадщина, однак подати заяву до нотаріуса в установленному законом порядку він не встиг, т.я. після смерті матері виїхав за кордон і знаходився на заробітках за межами України, тому просить суд встановити йому строк достатній для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив визначити додатковий строк в межах двох місяців від дня набуття рішення суду законної сили. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, мати позивача - [PERSON] померла 06.11.2014 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили суду, що дійсно позивач не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому що у зв'язку з тяжким матеріальним становищем пісял смерті матері, в листопаді 2014 року разом з ними виїхав до РФ і більше півроку вони знаходилась на заробітках за межами України, тому суд вважає, що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин та його вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272,1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилаються на те що його мати померла [INFO]. Після її смерті вікрилась спадщина, однак подати заяву до нотаріуса в установленному законом порядку він не встиг, оскільки до і після смерті матері знаходився на заробітках за межами України, тому просить суд встановити йому строк достатній для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить визначити додатковий строк в межах двох місяців від дня набуття рішення суду законної сили. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без їх участі. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що дійсно позивач не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому що у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, в 2000 році виїхав до РФ і в 2010 роках вони разом з позивачем знаходилась на заробітках за межами України. Вислухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено судом, мати позивача [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. В 2010 році позивач знаходився на заробітках за межами України, тому суд вважає, що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин, а тому його вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272, 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача та його сестри [PERSON] , однак через встановлення на всій території України карантину позивач пропустив строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим 24.06.2020 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя квартири [ADDRESS] (а.с.3,4,6). Згідно Заповіту від 18.03.2010 року, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме належну їй вказану вище квартиру заповіла позивачу у справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.7). Отже, як убачається зі змісту позову, позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк через встановлення в країні карантинних обмежень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на поважність причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та на наявність у зв`язку з цим підстав для задоволення позову про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку кожного із співвласників: його та відповідача в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири [ADDRESS], рівною та як 1/2 частку, що необхідно йому для вирішення питання щодо вільного користування та розпорядження своєю часткою, оскільки відповідач чинить йому перешкоди в користуванні належною йому часткою в зазначеній квартирі. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також надав письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №1035 від 11.03.1994 року (а.с.7). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України. У зв'язку з тим, що відповідач визнав пред'явлені позовні вимоги та судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за №5 від 17 жовтня 2013 року, відомості про батька [PERSON], посилаючись на те, що з 29 червня 1990 року він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. Приблизно з 1999 року вони припинили спільне проживання, а [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], в актовому записі про народження якого він записаний батьком дитини, яким він не є, оскільки приблизно з 2005 року по 2010 рік вона проживала з іншим чоловіком, від якого він і дізнався про це. Відповідачка підтвердила дану інформацію, пояснивши, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі і для того, щоб спростити процедуру реєстрації дитини він був записаний батьком її сина. Він має дітей від шлюбу з [PERSON] та від іншої жінки, з якою проживає однією сім'єю по сьогоднішній день. Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідачка - і про визнання позову, що є підставою для його задоволення відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Законними підставами для у є стаття ст.136 СК України, в якій зазначено, що особа яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1990 року, але приблизно з 1999 спільно не проживають. Під час спільного проживання з іншим чоловіком [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], в актовому записі про народження якого за №5, зробленого 17 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, батьком дитини записаний позивач. Оскільки позивач не визнає себе батьком дитини та вважає її батьком іншого чоловіка, що не заперечує і відповідачка, то суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису про її народження. Суд встановив також, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON], зробленого виконкомом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за №06 від 11 червня 2008 року, відомості про батька [PERSON], посилаючись на те, що він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року по 27 грудня 2007 року, від якого [INFO] у них народився син [PERSON]. В квітні 2007 року вони припинили спільне проживання, а [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], в актовому записі про народження якого він записаний батьком дитини, яким він не є. Відповідачка не заперечувала факту того, що батьком народженої у неї дитини є інший чоловік, але пояснила що запис про його батьківство здійснений на підставі ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримку позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову, що є підставою для його задоволення відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Законними підставами для задоволення позову є стаття ст.136 СК України, в якій зазначено, що особа яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 27 грудня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9). Після розірвання шлюбу [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], в актовому записі про народження якого за №6, зробленому 11 червня 2008 року виконкомом Вертіївської сільської ради Ніжинського району, батьком дитини записаний позивач. Оскільки позивач не визнає себе батьком дитини та вважає її батьком іншого чоловіка, що не заперечує і відповідачка, то суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису про її народження. Суд встановив також, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення на користь відповідача на утримання їх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], з 1/2 частки до 1/6 частки, позаяк зараз він працює, проте грошей на життя не вистачає, в звязку з тим, що в його квартирі прописані дружина та діти, які з ним не проживають і він змушений платити за житло. Після усіх виплат йому майже не застається коштів на харчування. Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач не погодилась на зменшення розміру аліментів, пояснила суду, що потребує матеріальної допомоги у вигляді ? частини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2014 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліментів на утримання їх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки його доходу і до досягнення дітьми повноліття.(а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального стану. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично проживає сам за адресою б-р. Вечірній, 2-99, проте за цією адресою згідно довідки Новаком за № 88 від 08.09.2016 року, зареєстровані ще [PERSON], [PERSON], [PERSON], (а.с. 7), працює, заробітна плата за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року склала 47639,82 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено перед судом про такі істотні зміни його матеріального положення, які дають підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача. Однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що позивач, є працездатним, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їхньої дитини, повинен бути зменшеним з 1/2 частки до 1/3 частки. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення на користь відповідача на утримання їх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] до 33 % заробітної плати щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.08.2015 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача у розмірі 50 % заробітної плати. Крім того, за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2017 року з нього утримуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 25% заробітної плати. Таким чином, загалом з нього утримується 75 % його заробітку в рахунок аліментів, у звязку із чим він звернуся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі у судовому засіданні. Відповідач також у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву у якій також просить шлюб з позивачем розірвати та розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 липня 2015 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліментів на утримання їх синів [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % заробітної плати (а.с. 4). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2017 року з позивача стягнуто аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального стану. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. У судовому засіданні встановлено, що з заробітної плати [PERSON] утримується 75 % аліментів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено перед судом про такі істотні зміни його матеріального положення, які дають підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача. Однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що позивач, є працездатним, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їхніх дітей, повинен бути зменшеним до 33 %. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення на користь відповідача на утримання їхньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/10 частки, оскільки ухваленим пізніше іншим судовим рішенням з нього на користь його матері [PERSON] також стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки, у зв'язку з чим його мануальне становище значно погіршилось. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав. Відповідач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується її заявою про відкладення розгляду справи, без зазначення при цьому таких причин, які б давали для цього підстави, у судове засідання не з'явилась, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити заочне рішення в справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, згідно з рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2012 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно рішення цього ж суду від 10.03.2015 року з позивача на користь його матері [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу на її утримання, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року змінено в частині розміру аліментів, який зменшено з 1/3 частки до 1/8 частки (а.с.35-37). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Таким чином, стягнення з позивача на утримання матері аліментів в розмірі 1/8 частки його доходу вказують на погіршення його майнового положення. Також суд бере до уваги, що позивач має ряд хронічних захворювань, що його матір отримує мінімальну пенсію, перебуває на «Д» обліку з приводу важкого захворювання головного мозку, тому вважає, що наявність цих обставин безперечно потребує додаткових матеріальних витрат (а.с.13-15, 36). Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено перед судом про такі істотні зміни його матеріального положення, які дають підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача, однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд уважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їхньої дитини, повинен бути зменшеним з 1/4 частки до 1/5 частки. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial