Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 01.01.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди транспортних засобів №5, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування наступні транспортні засоби: напівпричіп CARNEHL р/н [NUMBER], а також сплачує орендодавцю орендну плату. На виконання п. 1.1 договору орендодавець 01.01.2014 р. передав орендарю об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання - передачі від 01.01.2014 р. Орендар передав транспортний засіб в суборенду, уклавши з ТОВ «КСЛ» відповідний договір від 01.01.2014 р. Відповідно до п. 8.2. договору сторони домовилися на виконання вимог ЦК протягом 5 робочих днів з дня підписання договору завірити договір нотаріально. Згідно ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне виконання умов договору, утім, відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Разом з тим, заборгованість з боку відповідача з орендної плати становить 2 400,00 грн. (за травень 2014 р. та червень 2014 р. не сплачена орендна плата). Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 2 400,00 грн. заборгованості по орендній платі та про визнання дійсним договору оренди транспортного засобу №5 від 01.01.2014 р. (напівпричіп CARNEHL р/н [NUMBER]). Підставу позову становлять приписи ст.ст. 15, 16, ч. 2 ст. 220, ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України. В окремо поданій суду заяві позивач просив суд про розгляд справи у його відсутності та просив закрити провадження у справі з вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, що стосується вимоги позову про визнання дійсним договору оренди, він повідомив, що підтримує позов повністю. У судовому засіданні представник відповідача повідомив про визнання позову повністю, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Разом з тим, відповідно до письмових заперечень відповідача на позовну заяву саме позивач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тоді як відповідачем здійснювалися заходи для нотаріального посвідчення договору. Заслухав пояснення представника відповідача та дослідивши докази в межах зв'ялених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Судом на підставі договору оренди транспортного засобу №5 від 01.01.2014 р., який був укладений між сторонами в даній справі в простій письмовій формі, встановлено, що сторони за ним досягли згоди, що орендодавець (позивач) передає, а орендар 9відподвіач) бере у строкове платне користування наступні транспортні засоби: напівпричіп CARNEHL р/н [NUMBER], а також сплачує орендодавцю орендну плату. Між сторонами відбулося фактичне виконання даного договору, який був укладений на порушення ст. 799 ЦК України в простій письмовій формі. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення. Частиною 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відтак, укладений між сторонами в даній справі правочин є нікчемним. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 220 ЦК України однією з умов визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї зі сторін від нотаріального посвідчення правочину. Як встановлено судом, правочин від 01.01.2014 р. не був нотаріально посвідчений та на даний час така можливість у сторін не втрачена: так, заперечуючи проти позову, відповідач письмово повідомив про визнання позову та про те, що саме з вини позивача правочин не був посвідчений нотаріально, що відповідачем здійснювалися заходи щодо нотаріального посвідчення договору, але позивач не з'явився до нотаріальної контори в назначений час, що зумовило неможливість нотаріального посвідчення договору), тоді як позивач у позовній заяві наголошував на тому, що саме відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення. Закон пов'язує можливість визнання договору дійсним за умови, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Виходячи з наведеного, укладення договору у простій письмовій формі (тоді як нотаріальне посвідчення договору є обов'язковим), при наявності якої може бути визнаний дійсним нікчемний договір від 01.01.2014 р., та при відсутності доказів (ст.ст. 57-59 ЦПК України) на підтвердження висловлених позивачем суду доводів щодо ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору станом на дату звернення із позовом до суду - 11.08.2014 р. (ст.ст. 10, 60, 11 ЦПК України), текст якого взагалі викладається на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків (п. 1 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5), не є тією умовою, за наявності якої може бути визнаний дійсним нікчемний договір. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову суперечить закону (ч. 4 ст. 174 ЦПК України), в позові має бути відмовлено повністю. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed