Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом. у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 944696 грн 43 коп, а саме: -за кредитом - 288575 грн 99 коп; -за відсотками - 234441 грн 00 коп; -пеня - 421679 грн 43 коп. В судове засідання представник позивача на неодноразові виклики суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення у справі та заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов не визнав у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд розглядає справу на підставі документів та доказів, що містяться у ній. Суд, дослідивши документи та матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: Позивач, як на підставу позову, посилається на факт перебування з відповідачем у договірних відносинах, які виникли у зв'язку з укладенням відповідачем з ВАТ «Сведбанк» кредитного договору № 0307/1007/88-650 від 16.10.2007 року. У подальшому, згідно позову, право вимоги за вказаним договором було неодноразово відступлено іншим особам і, на думку позивача, на даний час він має право вимоги до відповідача згідно (зокрема) договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яким право вимоги передано ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а ним - позивачу згідно договору факторингу № 28 від того ж числа. При цьому, суд не погоджується з такою позицією позивача з наступних підстав: Як видно з матеріалів справи, між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем дійсно відбулося укладення кредитного договору № 0307/1007/88-650 від 16.10.2007 року (а.с.8-10). На а.с.24-32 дійсно мається копія договору факторингу від 28.11.2012 року між позивачем та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» щодо передачі права вимоги. На а.с.33 мається витяг з додатку до вказаного договору щодо передачі (зокрема) права вимоги до відповідача у справі. При цьому, у справі відсутні будь-які належні докази щодо передачі права вимоги за кредитним договором № 0307/1007/88-650 від 16.10.2007 року від ПАТ «Сведбанк» до ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Так, документ, розташований на а.с.22-23 та позначений як «Договір факторингу №15» від 28.11.2012 року, не містить підписів сторін, не засвідчений, як копія, відповідним чином, і, отже, не відповідає вимогам ч.2 ст.207 ЦК України, згідно з якими правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Позивачем не виконано також вимоги ч.2 ст.64 ЦПК України, згідно якої письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. При цьому, позивачем не лише не надано оригіналів укладених договорів, але й надані копії позбавляють суд можливості пересвідчитися у самому факті укладання вищевказаних договорів факторингу. Крім того, позивачем також не надано жодного документу на підтвердження факту передачі прав вимоги за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року від ПАТ «Сведбанк» до ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» саме за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем. На підстави викладеного, суд доходить до висновку, що позивачем в порядку ст.60 ЦПК України не доведено сам факт існування будь-яких договірних відносин (зобов'язань) між ним та відповідачем, і, отже, за таких обставин позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed