Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача, яким просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками, а саме, виділити у користування [PERSON] житлову кімнату № 9 , площею 16,9кв.м. з лоджією у квартирі [ADDRESS] ; виділити у користуванні [PERSON] житлову кімнату № 8 , площею 11,2кв.м. з лоджією та житлову кімнату № 7 , площею 12,8 кв.м. у вказаній вище квартирі; залишити у спільному користуванні співвласників нежитлову приміщення загального користування: коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу та вхід в квартиру. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2000, який розірваний рішенням суду від 26.08.2018. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, 27.07.2009 подружжя придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності. У зв`язку з тим, що сімейні стосунки з відповідачем розірвані, позивач обмежена у здійсненні права користування спірним житловим приміщенням у квартирі. Відповідач користується усіма кімнатами, в тому числі і тими, де розташовані особисті речі, ліжко позивача тощо. За таких обставин, позивач просить визначити порядок користування квартирою у запропонованому вище варіанту. Відповідач надав відзив проти позову, із якого вбачається, що останній погоджується із позовними вимогами частково, запропонувавши свій варіант порядку користування квартирою, а саме, виділити [PERSON] у користування кімнату, позначену у технічному паспорті, №7, площею 12,8квю..м; виділити у користування [PERSON] житлові кімнати, позначені у технічному паспорті, під №9, площею 16,9кв.м. з лоджією та кімнату №8, площею 11,2кв.м. у квартирі [ADDRESS] ; в спільному користуванні залишити інші нежитлові приміщення у квартирі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справу без своєї участі. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з вимогами позову погодився та не заперечував щодо запропонованого варіанту визначення порядку користування квартирою. Судові витрати просив покласти на позивача. Суд вивчивши доводи позивача, зайняту позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2000, який розірваний 26.08.2016 на підставі рішення суду. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу подружжям придбана трьохкімнатна ізольована квартира [ADDRESS] та співвласниками у рівних частинах вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] . У вказаній вище квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказана квартира складається із трьох кімнат, житловою площею 40,9кв.м., загальною площею 69кв.м.: кімнати №7, площею 12,8кв.м.; кімнати №8, площею 11,2 кв.м. з лоджією; кімнати №9, площею 16,9кв.м. з лоджією; кухні, площею 8,5кв.м.; вбиральні, площею 1,1кв.м.; ванної кімнати, площею 2,6кв.м.; коридору, площею 9,5кв.м. та 2,4кв.м.; вбудованої шафи, площею 0,8кв.м. Усі кімнати ізольовані та мають вхід-вихід до вітальні. Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2016, свідоцтв про народження, договору купівлі-продажу квартири від 27.07.2009, витягу з Державного реєстру правочинів, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.01.2019, технічного паспорту на квартиру (а.с.6-20). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має барво на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1 ст. 405 ЖК України). Відповідно до правил ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, аналізуючи встановлені обставини, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги щодо запропонованого позивачем порядку користування спірною квартирою, суд вважає обґрунтованим та справедливим, таким, що не порушує права неповнолітніх дітей, запропонований позивачем варіант визначення порядку користування спірною квартирою, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату № 9 , площею 16,9кв.м. з лоджією, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату № 8 , площею 11,2кв.м. з лоджією та житлову кімнату №7 , площею 12,8кв.м. у квартирі [ADDRESS] , залишивши у спільному користуванні нежитлові приміщення загального користування. Далі, відповідач в судовому засіданні заперечував щодо покладення на нього сплату судових витрат. Між тим, положеннями п.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено. Що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з останнього повинно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved