Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник та мотивує тим, що 17.08.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитну угоду за № 188/Р-07 та договір про надання траншу за № 188/Р-07-01 від 21.08.2007 p., за умовами яких відповідачці надано кредитні кошти у вигляді траншу в розмірі 50000 доларів США на споживчі цілі, строком до 16.08.2012 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки у розмірі 16% за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитною угодою та договором про надання траншу. Погашення траншу (кредиту) повинно здійснюватись згідно графіку, зазначеному в додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору. Сторони дійшли згоди, що при порушенні зобов'язань із погашення кредиту, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 32,00 % річних, розрахованих від суми залишку непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п. 4.3 кредитної угоди); за порушення термінів оплати відсотків та повернення кредиту передбачено обов'язок сплатити пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (п. 6.1 кредитної угоди); при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених угодою більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (п. 6.6 кредитної угоди). В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання виконала частково, у зв'язку з чим станом на 03.09.2013 року виникла заборгованість у сумі 126333,70 доларів США, яка складається з наступного: 40309,75 доларів США - заборгованість за кредитом; - 47784,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32194,05 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф відповідно до Договору: 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); 6014,40 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою та договором про надання траншу 17.08.2007 р. ПриватБанк і відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали зговір іпотеки за умовами якого вказані відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 56,07 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 143925 грн. Тому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою № 188/Р-07 від 17.08.2007 року та договором про надання траншу № 188/Р-07-01 від 21.08.2007 року, перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (4994, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) в загальному розмірі 126 333,70 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного банка України на дату розрахунку складає 1 009 406,26 грн., з яких: 40 309,75 дол. США - заборгованість за кредитом; 47 784,21 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32 194,05 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф відповідно до Договору: 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 6 014,40 дол. США - штраф (процентна складова), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 56,07 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.2000 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 17.08.2007 року) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з визначеною сторонами вартістю предмета іпотеки в сумі 143 925 грн. 00 коп. і яка має бути початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації; Передати вищезазначений предмет іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в управління на період до його реалізації у порядку встановленому Законом України «Про іпотеку»; виселити без надання іншого жилого приміщення з квартири [ADDRESS] [PERSON], який зареєстрований та проживає у вказаній квартирі (предмет іпотеки). Судові витрати покласти на відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та просять суд визнати недійсним договір іпотеки від 17.08.2007 року. Свої вимоги мотивують тим, що договір іпотеки нібито мав забезпечити виконання зобов'язань за кредитною угодою №188/р-07 від 17.08.13 року, що передбачено п. 3 договору, але п.7 кредитної угоди передбачено, що угода в частині п.п. 4.5 набирає чинності з моменту підписання, а в інших частинах - з моменту укладання договорів про видачу траншів і надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених в них сум і діє до повного виконання зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, неустойки за цією угодою і договором про видачу; траншу. Вказують, що п. 3 договору, яким передбачалось забезпечення кредиту, не набрав чинності в момент підписання кредитної угоди, а договору про видачу траншу 17.08.2013 р. не існувало, він був укладений 21.08.2013 р. Кредитний договір від 17.08.2007 року, набрав чинності лише 21.08.2007 р., тож договір іпотеки не мав бути укладений раніше ніж набере чинності. Такої ж позиції притримується і Верховний Суд України у поставові від 22.11.2010 р. Крім того зазначили, що згідно п. 1 ч. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014р., спірна квартира не може бути примусово стягнута, оскільки вона використовується, як постійне місце проживання [PERSON] і її загальна площа не перевищує встановленого законом розміру. Просят суд визнати недійним договір іпотеки б/н від 17.08.2007 р. укладеним між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає первісний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 17.08.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитну угоду за № 188/Р-07 та договір про надання траншу за № 188/Р-07-01 від 21.08.2007 p., за умовами яких відповідачці надано кредитні кошти у вигляді траншу в розмірі 50000 доларів США на споживчі цілі, строком до 16.08.2012 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки у розмірі 16% за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитною угодою та договором про надання траншу.(а.с. 18-28) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою та договором про надання траншу 17.08.2007 р. ПриватБанк і відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали зговір іпотеки за умовами якого вказані відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 56,07 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 143925 грн.(а.с. 159-161) В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання виконала частково, у зв'язку з чим станом на 03.09.2013 року виникла заборгованість у сумі 126333,70 доларів США, яка складається з наступного: 40309,75 доларів США - заборгованість за кредитом; - 47784,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32194,05 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф відповідно до Договору: 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); 6014,40 доларів США - штраф (процентна складова).(а.с. 10-13) Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ст. 38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свою вимогу щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі шляхом укладення договору купівлі-продажу. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд, за заявою іпотекодержателя, виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Зазначені положення містяться і в роз'ясненнях наданих у п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Згідно п. 1 ч. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014р., спірна квартира не може бути примусово стягнута, оскільки вона використовується, як постійне місце проживання [PERSON] і її загальна площа не перевищує встановленого законом розміру, однак за своїм змістом зазначений закон є процесуальним, оскільки встановлю порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часі таке стягнення не проводиться. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, а тому його чинність на час вирішення спору не може бути підставою для задоволення вимог. З огляду на вищевикладені норми закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 56,07 кв.м., житловою площею 31,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.2000 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 17.08.2007 року) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з визначеною сторонами вартістю предмета іпотеки в сумі 143 925 грн. 00 коп. і яка має бути початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, В рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою № 188/Р-07 від 17.08.2007 року та договором про надання траншу № 188/Р-07-01 від 21.08.2007 року, перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (4994, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) в загальному розмірі 126 333,70 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного банка України на дату розрахунку складає 1 009 406,26 грн., з яких: 40 309,75 дол. США - заборгованість за кредитом; 47 784,21 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32 194,05 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф відповідно до Договору: 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 6 014,40 дол. США - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON].(а.с. 61) Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. За таких обставин позовні вимоги про виселення підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення з квартири [ADDRESS] [PERSON], який зареєстрований та проживає у вказаній квартирі (предмет іпотеки), оскільки йому було направлено повідомлення про виселення що підтверджується витягом з реєстру № 236 від 17.06.2013р. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи, що договір іпотеки був підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON], 17.08.2007 року, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із зустрічним позовом 18.12.2013р., не повідомили суд про поважність причин пропущення строку позовної давності, зважаючи на те, що позивач заявив клопотання про застосування позовної давності, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку з закінченням строку позовної давності. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути в дольовому порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 3670 грн. 40 коп., тобто по 917 грн. 60 коп. з кожного окремо.

Outcome: dismissed