Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17383,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.06.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-11309-140613. Однак відповідач взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати за користування кредитом належним чином не виконав, чим порушив умови укладеного договору внаслідок чого виникла заборгованість за договором на вказану вище суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено що 14.06.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-11309-140613. За вказаним вище договором відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом. Однак, відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 12.08.2014 року відповідно до поданого позивачем розрахунку становить 17383,00 гривень. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума загальної заборгованості за договором в розмірі 17383,00 гривень. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved