Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» здійснює утримання будинку та прибудинкової території відповідачів. Відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], проживають в ній та користуються послугами, що надавались позивачем, проте належним чином комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим за період 01.01.2011 по 28.02.2015 р. розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» становить 203222,32 грн., з яких: основна сума заборгованості складає 142344,49 грн., інфляційні нарахування 46941,54 грн., 3 % річних - 13936,29 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів вказаний розмір заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 22.01.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідачі заперечення та відзиву на позовну заяву не подали, позовну заяву з додатками відповідачі отримали належним чином. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачі та/або позивач до суду не подавали. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» створене на підставі рішення Святошинської районної місті Києві ради від 24.04.2008 року № 212 «Про удосконалення комунальних підприємств та реорганізацію КП «Галагани». Відповідно до 4.1 статуту позивача, предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежитлового фонду, прибудинкових територій, виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна в установленому порядку. Здійснення нарахувань, перерахунків, облік платежів, та заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з теплопостачання, водопостачання, енергопостачання та водовідведення (а.с. 6-8). КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» здійснює утримання будинку та прибудинкової території відповідачів. Відповідно до ордеру №86067 серії Б від 03.08.1981 р. [PERSON] на сім'ю ([PERSON]-дружина, [PERSON]-донька, [PERSON]-син, [PERSON]-донька, [PERSON]-донька, [PERSON]-син) надано право на заняття жилого приміщення - квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2011 по 28.02.2015 р., розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» становить 203222,32 грн., з яких: основна сума заборгованості складає 142344,49 грн., інфляційні нарахування 46941,54 грн., 3 % річних - 13936,29 грн. (а.с. 13). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59 цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем, у зв'язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг в розмірі 203222,32 грн., а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved