Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь неповернуту позику з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних та відсотків за користування коштами в сумі 196824,00грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04 серпня 2014 року відповідач позичила у позивача валютні цінності у сумі 36600,00гривень, що еквівалентно 3000 доларів США, строком до 04 листопада 2014 року про що надала розписку. 02 вересня 2014 року відповідач знову позичила у позивача валютні цінності в сумі 2000 доларів США, строком до 01 листопада 2014 року та надала розписку. Але порушила взяті на себе зобов'язання та не повернула кошти взяті у позивача, тому позивач звернулася до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми боргу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 березня 2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання ухвали. 19 квітня 2018 року на виконання вимог ухвали суду від 21 березня 2018 року, позивачем усунені недоліки позову. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання, яка не повідомила про причини неявки, суд враховуючи письмову заяву представників позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 04 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 36600,00 гривень, а відповідач зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів до 04 листопада 2014 року в такій же сумі без відсотків. На підтвердження вказаних обставин відповідач надала розписку про отримання позики від 04 серпня 2014 року, в якій підтвердила, що отримала від позивача в день складання розписки гроші в якості позики в розмірі 36600,00 гривень та зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів в строк до 04 листопада 2014 року. 02 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, а відповідач зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів до 01 листопада 2014 року в такій же сумі без відсотків. На підтвердження вказаних обставин відповідач надала розписку про отримання позики від 02 вересня 2014 року, в якій підтвердила, що отримала від позивача в день складання розписки гроші в якості позики в розмірі 2000 доларів США та зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів в строк до 01 листопада 2014 року Однак у строки встановлені договорами позики суму позик не повернула. Відповідно до наданого позивачем розрахунку: - сума боргу за договором позики від 04 серпня 2014 року станом на день подання позову до суду складає 36600,00 гривень ; за період з 04 листопада 2014 року до 12 березня 2018 року інфляційне збільшення суми боргу стновить 34767,83грн. - сума 3% річних за період з 04 листопада 2014 року по 12 березня 2018 року становить у розмірі 3685,07 гривень; З урахуванням вищевикладеного загальна сума боргу за договором позики від 04 серпня 2014 року складає 75052,00 гривень. (75052,00гривень = 36600,00гривень + 34767,836 гривень +3685,07 гривень). Сума боргу за договором позики від 02 вересня 2014 року станом на день подання позову до суду складає 52187,00 гривень (52187,00 гривень = 2000,00 доларів США х 2609,3953 гривень (за офіційним курсом НБУ станом на 12 березня 2018 року); - сума процентів згідно облікової ставки Національного Банку України за період з 01 листопада 2014 року до 12 березня 2018 року складає у розмірі 64318,41 гривень. - сума 3% річних за період з 01 листопад 2014 року по 12 березня 2018 року складає у розмірі 5267,31 гривень; З урахуванням вищевикладеного загальна сума боргу за договором позики від 02 вересня 2014 року складає 121772,00 гривень ( 121772,00 гривень = 52187,00гривннь + 5267,31 гривень + 64318,41 гривень). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача за договорами позики від 04 серпня 2014 року та 02 вересня 2014 року становить 196824,00гривень ( 196824,00гривень = 75052,00 гривень +121772,00 гривень) Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів у встановлений строк не виконала, тому сума боргу в розмірі 196824,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі Відповідно до квитанції № 21_12 від 12 березня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1968,25 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved