Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 26.01.2015 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньку - [PERSON] в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця. Між тим на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим йому кожен місяць нараховуються аліменти в сумі 2218,00 грн. на обох дітей. На теперішній час утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10234,32 грн. Він є інвалідом 3 групи по зору, перебуває на обліку в УПФУ Буринського ОУПФУ де отримує пенсію по інвалідності, ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 1500,00 грн. на двох дітей. Позивач [PERSON] , позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] , позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 26.01.2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця (а.с.9). На виконання зазначеного рішення суду 10.05.2015 року відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дітей (а.с.8). Між тим на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим йому кожен місяць нараховуються аліменти в сумі 2218,00 грн. на обох дітей. Станом на 01.12.2019, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10234,32 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця. (а.с.13-16). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст.181 цього ж Кодексу способи виконання обов`язку утримання дитини визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в пунктах 17 та 23 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з часу стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, так як він є інвалідом 3 групи по зору, перебуває на обліку в УПФУ Буринського ОУПФУ де отримує пенсію по інвалідності, ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, в зв`язку з чим не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, що підтверджується копією паспорта позивача, довідкою МСЕК, довідкою центру зайнятості, довідкою УПФ (а.с.4-5,7,10-13). Надавши оцінку вищенаведеному в їх сукупності та відповідності нормам матеріального права, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання його неповнолітніх дітей та сплачуються відповідачці, підлягає зміні способу стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 1500,00 грн. на утримання двох дітей, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved