Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 22 200 гривень 09 копійок страхового відшкодування. Посилається на те, що 21.10.2014 року о 18 год. 40 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER], по проспекту Червонозоряному, 117 в місті Києві не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві власності, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень. Постанова набрала законної сили 01.12.2014 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль був пошкоджений, а матеріальна шкода становить 23 200 гривень 09 копійок, що підтверджується нарядом-замовленням, що має силу акта виконаних робіт в ТОВ «Автосоюз», рахунком від 21.01.2015 року та квитанцією про перерахування на рахунок 23 200 гривень 09 копійок. Оскільки цивільно-правова відповідальність третьої особи була застрахована у відповідача згідно полісу №АІ/3682505 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 22.10.2014 року ним була подана заява на ім'я генерального директора ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», якою повідомлено про ДТП. Ліміт цивільно-правової відповідальності за полісом за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 гривень. При огляді автомобіля [NUMBER], в ТОВ «Автосоюз» 30.10.2014 року по був присутній запропонований ПрАТ УОСК» незалежний експерт, який погодився з необхідністю проведення ремонтних робіт в об'ємі, визначеному ТOB «Автосоюз» та розміром спричиненої шкоди в сумі 23 200 гривень 09 копійок. Оскільки до цього часу відповідачем свої зобов'язання не виконані, просить позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Позивач, як і третя особа, просить розглядати справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В запереченнях, які надійшли від відповідача на адресу суду, останній визнав позов в частині 16 272,67 грн. посилаючись на те, що з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, який був врахований при складанні №3265 від 16.12.2014 року, страхове відшкодування не може перевищувати зазначену суму. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.10.2014 року о 18 год. 40 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER], по проспекту Червонозоряному, 117 в місті Києві не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень (а.с. 11-12). Постанова набрала законної сили 01.12.2014 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений, а завдана матеріальна шкода становить 23 200 гривень 09 копійок, що підтверджується нарядом-замовленням, що має силу акта виконаних робіт в ТОВ «Автосоюз», рахунком від 21.01.2015 року та квитанцією про перерахування на рахунок 23 200 гривень 09 копійок (а.с. 15-16, 17, 18). Оскільки цивільно-правова відповідальність третьої особи була застрахована у відповідача згідно полісу №АІ/3682505 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 22.10.2014 року позивачем була подана заява на ім'я генерального директора ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», якою повідомлено про ДТП (а.с. 6, 7, 8). Ліміт цивільно-правової відповідальності за полісом за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 гривень, франшиза - 1 000 грн. Остання була сплачена позивачу в добровільному порядку третьою особою. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Ст. 6 зазначеного Закону визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 35 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону. У заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства. За змістом п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок доведення розміру шкоди покладений на позивача. Відповідно до пункту 22.1 статті 22, статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене вище, покладення обов'язку доведення розміру завданої шкоди на позивача, а також величину фактичних витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved