Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за по сплаті тіла кредиту в розмірі 3687,42 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 7337,51 грн., пені в розмірі 81,58 грн. збитків від інфляції в сумі 546,91 грн. та понесеного ним судового збору в розмірі 1762, 00 грн. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 22.12.2016 року між Державною спеціалізованою фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора Іпотечного центру в м. Києві та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір №18-ВК, згідно якого Фонд надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 233 374,00 грн. на придбання житлового будинку загальною площею 52,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2000 га, строком повернення 24 роки, починаючи з 23 грудня 2016 року по 27 грудня 2040 року. Також 16 січня 2017 року між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було підписано іпотечний договір, згідно якого вказаний житловий будинок та земельна ділянка передається в іпотеку позивачу до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов'язань за кредитним договором Позичальником [PERSON] Згідно Додатку №2 до цього Договору, щомісячний платіж в рахунок погашення основної суми боргу-кредиту складає 810,00 грн. Згідно п. 1.3 кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 14,1% відсотків річних суми зобов'язань за Кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 02.04.2018 р. становить 11 653 грн. 42 коп. Представник позивача подав до суду Клопотання про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.12.2016 року між Державною спеціалізованою фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі в.о. директора Іпотечного центру в м. Києві та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір №18-ВК, згідно якого Фонд надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 233 374,00 грн. на придбання житлового будинку загальною площею 52,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2000 га, строком повернення 24 роки, починаючи з 23 грудня 2016 року по 27 грудня 2040 року. 16 січня 2017 року між [PERSON] та Державною спеціалізованою фінансовою установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було підписано іпотечний договір, згідно якого вказаний житловий будинок та земельна ділянка передається в іпотеку позивачу до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов'язань за кредитним договором Позичальником [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.04.2018 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 11 653, 42 грн., яка складається із: заборгованості за по сплаті тіла кредиту в розмірі 3687,42 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 7337,51 грн., пені в розмірі 81,58 грн. збитків від інфляції в сумі 546,91 грн. Згідно пункту 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Аналогічні положення містяться у ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у якій вказано, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України , неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно Додатку №2 до цього Договору, щомісячний платіж в рахунок погашення основної суми боргу-кредиту складає 810,00 грн. Згідно п. 1.3 кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 14,1% відсотків річних суми зобов'язань за Кредитом. У разі невиконання позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредитних внесків, а саме порушення умов пункту 4.3.3.1 кредитного договору, Фонд має право, на підставі п. 4.3.3. кредитного договору, вимагати від позичальника сплати заборгованості за цим договором, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки (у разі її нарахування) та завданих внаслідок порушення умов цього договору збитків. Позивач свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Фонду грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509,526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1600 гривень 00 копійок судового збору.

Outcome: approved