Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не пiдлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотарiального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №64619, яким звернуто стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в сумі 16 227 грн 85 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 вересня 2013 року між ним та АТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір №010/0245/82/0279387. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. відкрите виконавче провадження №64114093 від 13.01.2021 про стягнення з нього заборгованостi на користь ТОВ «ФК Аланд» в сумі 16 227 грн 85 коп., підставою є виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О.С. вiд 05.10.2020 за №64619, в рамках якого була винесена постанова від 29.01.2021 про звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує від регіональної філії Південно-захвдна залізниця АТ Українська залізниця, де він працює, про відрахування заробітної плати. Приватний нотарiус Горай О.С. мотивував виконавчий напис тим, що він є боржником за кредитним договором №010/0245/82/0279387 вiд 24 вересня 2013, укладеним ним із АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги №15/04/2016-01, укладеного 15 квітня 2016 року. Третьою особого зазначено, що строк платежу за вказаним кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованостi проводиться за період з 11.08.2020 по 14.08.2020, а сума заборгованостi становить 15 727 грн 85 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13 642 грн 27 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 2085,58 грн; та 500 грн плати за вчинення нотаріальної дії. Вважає, що виконавчий напис №64619вiд 05 жовтня 2020 року приватного нотаріуса ЖМНО Горай О.С. про стягнення заборгованостi за сумою кредиту та за процентами є незаконним, винесений з порушенням вимог чинного закоподавства України та не підлягає виконанню з огляду на наступне. Кредитний договір №010/0245/82/0279387 від 24 вересня 2013 року не посвідчувався нотаріально. Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2917 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 №62 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема кредитний договір, який надається нотаріусу для вчинення виконавчого напису, повинен бути посвідчений нотаріально, чого не було дотримано при вчиненні виконавчого напису. Крім того, нотаріусу не надані документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені. Позивач в позовній заяви просить розглядати справу за його відсутності. Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович в судове засідання не з*явилися. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений, не подав відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутноста , суд відповідно до ст.280 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №010/0245/82/0279387, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків строком на 48 місяці до 24.09.2017. 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь ТОВ «ФК Аланд» вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №010/0245/82/0279387 вiд 24 вересня 2013 року, укладеним останнім із АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги №15/04/2016-01, укладеного 15 квітня 2016 року, заборгованості за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 в сумі 15 727 грн 85 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13 642 грн 27 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 2085,58 грн; та 500 грн плати за вчинення нотаріальної дії. (а.с.5). 13.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. відкрито виконавче провадження ВП №64114093 по виконанню виконавчого напису №64619 від 05 жовтня 2020 рокупро стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Аланд» 16 227 грн 85 коп. заборгованості за кредитним договором (а.с.11). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус не впевнився у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості. За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року в справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 в разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, - підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved