Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликається на те, що [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб, який застрахований у нього та належить ТОВ «ОТП Лізинг». Вказану дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Розмір завданого збитку складає 78399,13 грн. За умовами Договору страхування №250569760.13 від 04.06.2013 р. власникові автомобіля було сплачено страхове відшкодування в розмірі 72007,26 грн. Відшкодування було проведено за вирахуванням витрат, які не відносяться до страхового випадку у розмірі 5679,99 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», в результаті чого ПрАТ «СК «Провідна» виплатило страхове відшкодування відповідно до умов полісу в межах 50000 грн. Відтак, враховуючи те, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснило страхове відшкодування в межах обовязкового ліміту, а розмір заподіяних відповідачем збитків, перевищує такий ліміт, то покликаючись на право регресної вимоги, просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка становить 22007,26 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на те, що власником автомобіля, яким він керував в момент ДТП, є ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», з яким він перебуває в трудових відносинах, під час керування даним транспортним засобом виконував свої безпосередні трудові обовязки, а відтак вважає, що саме останній повинен відшкодувати завдану шкоду. З таких підстав, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч.4 останньої статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 16.11.2013 року о 10.10 год. на автодорозі Сімферополь-Севастополь, [PERSON], керуючи транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Scania р.н.з. АА2884ОА, та Temsa р.н.з.СН0007АА, які рухались попереду, спричинивши механічні пошкодження транспортних засобів. Автомобіль марки Scania модель СВ-SP250-42 AXR-3 р.н.з. АА2884ОА належить ТОВ «ОТП Лізинг». Цивільно-правова відповідальність власника була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Власником автомобіля [NUMBER], керуючи яким відповідач скоїв вказане вище ДТП є ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів». Цивільно-правова відповідальність власника на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Вчинення [PERSON] зазначеного вище адміністративного правопорушення перебувають у прямо причинному звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді механічних ушкоджень зокрема автомобіля Scania р.н.з. АА2884ОА. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/3/14-п від 03.01.2014 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП. (а.с.24) Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно висновку експерта щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику КТС №140/13А від 27.01.2014 року вартість завданого збитку власникові автомобіля Scania р.н.з. АА2884ОА, внаслідок вищевказаного ДТП, становить 78399,13 грн. (а.с.26-32) Як вбачається із платіжного доручення №1008 від 01.04.2014 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплатило ТОВ «ОТП Лізинг» 72007,26 грн. страхового відшкодування. (а.с.47) Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на час ДТП було застраховано ПрАТ «СК «Провідна», тому ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» отримало 50000 грн. страхового відшкодування відповідно до страхового ліміту. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зі змісту ст.1172 ЦК України вбачається, що шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків відшкодовує юридична або фізична особа (роботодавець). Також згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Окрім цього, як вбачається з розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191\~ЦК). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що особою відповідальною за завдані у спірному випадку збитки, зважаючи на вищенаведені норми закону, є саме ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», не тільки як страхувальник, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а й власник транспортного засобу, яким під час ДТП керував його працівник [PERSON] Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що на підставі п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові, суд вважає, що в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу слід відмовити.

Outcome: dismissed