Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним договір, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Кредит Каса». Мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого ним було отримано позику, однак ознайомившись зі змістом договору, вважає, що він є недійсним. Вказує, що сторонами було укладено договір про отримання кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. В подальшому позивач, ознайомившись з умовами договору, просить визнати останній недійсним, з підстав непідписання ним спірного правочину. Він не був належним чином ознайомлений з умовами договору та надання кредитних коштів. При укладенні вказаного договору були порушені його права як споживача, оскільки відповідач не надав йому повної, всебічної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту, його необізнаність у діючому законодавстві не надало йому можливості в повному обсязі оцінити всі умови кредиту та предмет їх вигідності, а тому даний кредитний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки відповідачем не дотримані норми законодавства щодо істотних умов договору, які є необхідними для його укладання. Ухвалою суду від 27.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано докази. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивачка зазначає, що він є клієнтом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Каса», шляхом укладення Договору про надання банківських послуг. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Позивач зазначає, що між нею та відповідачем шляхом інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір про надання позики. 14 червня 2021 року від ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Кредит Каса» за вих. № 03-08-06\\2020 на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вбачається, що ніяких договорів між ТОВ ФК «Кредит Каса» та [PERSON] укладено не було. Крім того, дане Товариство не здійснює онлайн-кредитування. Водночас було повідомлено, що на ринку послуг онлайн кредитування є компанія з такою ж назвою, проте містить інший юридичний код особи та має назву ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем не укладалось жодних договорів про надання кредитних послуг, доказів того, що такі договори були укладені позивачем до суду не надано, з матеріалів позовної заяви не вбачається що відповідачем були порушені права позивача, як споживача послуг, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed