Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 13 березня 2014р. було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 139 (далі - договір) між відповідачем та кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит», за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 11000 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 13.03.2016 року. У відповідності до п.3.3 р.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Позивач свої зобов'язання за укладеним договором виконав. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, в наслідок чого заборгованість за кредитом станом по жовтень 2014 року складає 1470,95 грн. Несплата відповідачем траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за червень - жовтень 2014 року включно в сумі 2424,88 грн. 12.08.2014 року позивачем була відправлена вимога №01/08 від 01.08.2014р. на ім'я відповідача, однак остання на неї не відреагувала. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. В заяві до суду представник позивача просить справу розглянути без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Судом їй було направлено судову повістку поштою рекомендованим листом з повідомленням, яка повернулись до суду без вручення адресату. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2014р. було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 139 (далі - договір) між відповідачем та кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит», за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 11000 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов'язком погасити кредит до 13.03.2016 року. У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок позивача не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця (а.с.8,9). Позивач свої зобов'язання за укладеним договором виконав, надавши відповідачу кошти в розмірі 11000 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, в наслідок чого заборгованість за кредитом станом по жовтень 2014 року складає 1470,95 грн. Несплата відповідачем траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за червень - жовтень 2014 року включно в сумі 2424,88 грн. (а.с.13,14). 13.08.2014 року позивачем була відправлена вимога №01/08 від 01.08.2014р. на ім'я відповідача, однак остання на неї не відреагувала (а.с.11,12). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до їх умов та законодавства. При укладенні договору споживчого кредиту, беручи на себе певні зобов'язання, відповідач повинен був чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з одержанням кредиту. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved