Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.08.2015 року, між [PERSON] та Херсонським національним технічним університетом був укладений договір про навчання № 144. Згідно зазначеного Договору виконавець Херсонській національний технічний університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника відповідача здійснити його навчання до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» спеціальності «Маркетинг». Договір № 144 був укладений відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 183 від 11.03.2002 року «Про затвердження Типового договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами», ст. 61 Закону України «Про освіту», ст. 64 Закону України « Про вищу освіту», за яким Херсонський національний технічний університет за рахунок коштів [PERSON] здійснював його навчання за денною формою навчання. Згідно п.4.2 Договору про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 16000 грн. за весь термін навчання 2 роки. Відповідно до пункту 4.3 цього договору, відповідач був зобов`язаний вносити плату за навчання через установу банку до 30 серпня (за осінній) та до 10 лютого (за весняний) семестри кожного року, проте, свої зобов`язання [PERSON] в повному обсязі не виконав, його заборгованість перед позивачем становить 3 200 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а також стягнути з останнього витрати зі сплати судового збору 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути в свою відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявляється, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 31.08.2015 року, між [PERSON] та Херсонським національним технічним університетом був укладений договір про навчання № 144. Згідно зазначеного Договору виконавець Херсонській національний технічний університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника відповідача здійснити його навчання до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» спеціальності «Маркетинг». За вказаним договором Херсонський національний технічний університет за рахунок коштів [PERSON] здійснював його навчання за денною формою. Так, наказом по Херсонському національному технічному університету № 586-с від 17.08.2015 року [PERSON] було зараховано на 1 курс ХНТУ денної форми навчання на контрактній основі за кошти фізичних, юридичних осіб за спеціальністю «Маркетинг», для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Наказом по Херсонському національному технічному університету № 870-с від 27.12.2016 року [PERSON] було відраховано з 2-го курсу з контингенту студентів ХНТУ за невиконання навчального плану. Згідно п.4.2 Договору про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 16000 грн. за весь термін навчання 2 роки. Відповідно до пункту 4.3 цього договору, відповідач був зобов`язаний вносити плату за навчання через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестри кожного року, проте, свої зобов`язання [PERSON] в повному обсязі не виконав, його заборгованість перед позивачем становить 3 200 грн., що підтверджується наявним в справі розрахунком. Відповідно до ст. 901, 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Оскільки між позивачем та відповідачем існували договірні відносини по наданню послуги з навчання, за яким навчальний заклад взяв зобов*язання за оплату, вказану в договорі, здійснювати навчання відповідача, проте, відповідач не виконував зобов*язання за договором, повна оплату за навчання ним на рахунок позивача внесена не була, а його заборгованість за договором № 144 за період з 01.09.2015 року по 27.12.2016 року становить 3200 грн.. 01.06.2017 року на адресу відповідача позивачем був надісланий лист-притензія про необхідність погашення боргу, яку [PERSON] залишив без виконання, суму боргу не повернув, а тому у суду є достатні підстави для її стягнення з відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, на підставі ст.901,903 ЦК України, Наказу Міністерства освіти та науки України «Про затвердження Типового договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами» № 183 від 11.03.2002 року, ст.61 Закону України « Про освіту», ст. 64 Закону України «Про вищу освіту»,

Outcome: approved