Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2019246287 від 16.06.2018 (далі - кредитний договір) в розмірі 22 761,31 грн., оскільки відповідач не виконує зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України,учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановленні наступні факти та відповідно правовідносини. 16 червня 2018 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2019246287, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику споживчий кредит для придбання послуг у розмірі 22 609,60 грн. на споживчі цілі та придбання послуг: - 22 309,60 на споживчі цілі та придбання послуг; - 300,00 грн. на сплату додаткових послуг «СМС+довідка». Відповідно до п. 1 Договору, позивальник повинен повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 16 червня 2020 року. Відповідно до п. 1.2 Договору, протягом дії Договору для розрахунків процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п. 1.4 Договору, датою надання Банком та отримання позичальником кредиту, вважається дата підписання позичальником Договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. Паспорт споживчого кредиту є невід`ємною частиною Договору, згідно з Законом України «Про споживче кредитування». Згідно з Паспортом споживчого кредиту, штраф нараховується у розмірі 150 грн. за випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць. Банк свої зобов`язання згідно з умовами Договору виконав, надав позичальнику кредитні кошти на придбання товарів у продавця ТОВ «САВ-ДІСТРЮБЬЮШЕН», в свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями Договору. Що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунків, сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 2019246287 станом на 10.05.2019 складає 22 761,31 грн., що складається із: суми заборгованості по тілу кредиту - 22 609,60 грн.; суми заборгованості за відсотками - 1,71 грн.; плата за пропуск платежів (штраф) - 150,00 грн. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитних договорів та не виконання зобов`язань, що випливають з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved