Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи доповнювався, до відповідачів у справі [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по наданому кредиту. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк» є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком України 31.12.91 за №4. Засновником банку є держава в особі Кабінету Міністрів України. Банк є юридичною особою, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, у тому числі укладати договори (угоди, контракти), бути позивачем (учасником судового розгляду) в судах загальної юрисдикції, в тому числі господарському, або третейських судах. Філія - Олександрійське відділення № 3070 є відокремленим структурним підрозділом ВАТ «Державний ощадний банк України», не має статусу юридичної особи і здійснює банківську діяльність від імені та в інтересах Банку на території м. Олександрія та Олександрійського району на підставі Положення відповідно до Статуту Банку та вимог законодавства. 13 серпня 2008 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі виконуючого обов'язки керуючого філії - Олександрійське відділення № 3070, що діяла на підставі довіреності № 1000 від 18.03.2008 р., укладено кредитний договір № 2091 з відповідачем [PERSON], згідно якого останньому було надано кредит в сумі 21 607, 93 доларів США зі сплатою 16,5 відсотка річних за користування коштами Банку, строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення на пізніше 13 серпня 2013 року, на придбання автомобіля FAW 1061 за договором купівлі-продажу № 46 від 30 липня 2008 року, укладеним між позичальником і продавцем автомобіля. Відповідно до п.1.3. кредитного договору кредит було надано шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок ПП «Олександріяоптторг». Банком умови кредитного договору виконано в повному обсязі. Позичальник, відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору, зобов'язується здійснювати погашення кредиту щомісячно рівними частинами в сумі 662,11 дол. США до 13 числа місяця, наступного за звітним та сплачувати відсотки, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з вересня 2008 року шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Відповідачем щомісячно сплачувався кредит, але в сумі, недостатній для погашення платежів, в зв'язку з чим він в липні 2009 року звернувся з заявою про реструктуризацію боргу. 10 липня на підставі проведеної реструктуризації боргу було укладено додаткову угоду, якою продовжено термін зобов'язання до 13 серпня 2014 року та змінено платіж на ануїтетний, в розмірі 474,68 дол. США починаючи з серпня 2009 року до серпня 2014 року. Але відповідачем сплачувалися кошти в сумі, недостатній для погашення простроченого боргу. В забезпечення повернення кредиту згідно п. 1.4.2. кредитного договору було укладено договір поруки № 2091 від 13 серпня 2008 року. Поручителем виступила відповідач в справі [PERSON]. Згідно п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 2091 від 13 серпня 2008 року. Відповідно до ст. 547 ЦК України договір поруки вчинено в письмовій формі. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Банком неодноразово було повідомлено поручителя та боржника про виникнення простроченої заборгованості по кредитному договору, але боржник та співвідповідач не відреагували та не погасили простроченої заборгованості та інших платежів, передбачених договором. Відповідно до п. 2.3. кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань по цьому договору. Станом на 08 квітня 2014 року відповідно до змінених позовних вимог заборгованість по кредитному договору № 2091 від 13 серпня 2008 року становить: залишок основного боргу 20060,45 (двадцять тисяч шістдесят) дол. США (24004 (двадцять чотири тисячі чотири) грн. 24 коп.) ; прострочений борг: 18800,55 (вісімнадцять тисяч вісімсот) дол. США (219026 (двісті дев'ятнадцять тисяч двадцять шість) грн. 41 коп.); відсотки нараховані та несплачені - 13242,98 (тринадцять тисяч двісті сорок два) дол. США (154280 (Сто п'ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят) грн. 73 коп. Пеня за порушення термінів сплати основного боргу та сплати відсотків і користування кредитом - 11977,57 (Одинадцять тисяч дев'ятсот сімдесят сім) дол. США ( 139538 (Сто тридцять дев'ять тисяч п'ятсот тридцять вісім) грн. 67 коп. Всього сума заборгованості складає: 46081 (Сорок шість тисяч вісімдесят один дол. США 55 цент. (536850 (п'ятсот тридцять шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 05 коп. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь банку, а також судові витрати в сумі 3654 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала змінені позовні вимоги, наполягає на стягненні заборгованості з боржника та поручителя солідарно. Зустрічний позов не визнала. Відповідач [PERSON] позов щодо розміру заборгованості визнав у повному обсязі, виникнення заборгованості по кредитному договору пояснює відсутністю коштів. Стверджує, що він не пам'ятає обставин оформлення договору поручительства, тому визнає зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору поруки № 2091 від 13.08.2008 року. Відповідач [PERSON] позов не визнала, в зустрічному позові просить договір поруки між нею та банком визнати недійсним , мотивуючи тим, що вона не була учасником оформлення кредитного договору та договору поруки, від її імені документи оформлені іншою, невідомою їй особою, тому просить суд визнати договір поруки № 2091 від 13 серпня 2008 року між нею та позивачем недійсним, в позові відносно неї відмовити в повному обсязі, стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний позов підлягаючим задоволенню частково, зустрічний позов підлягаючим задоволенню повністю за наступних підстав. Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 серпня 2008 року був укладений кредитний договір № 2091, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 21607, 93 дол. США для придбання автомобіля. Відповідач своєчасно не повертає грошові кошти за кредитом та не сплачує відсотки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржником виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно наданих позивачем розрахунків, через не виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору станом на 08 квітня 2014 року відповідно до змінених позовних вимог заборгованість по кредитному договору № 2091 від 13 серпня 2008 року становить: залишок основного боргу 20060,45 (двадцять тисяч шістдесят) дол. США (24004 (двадцять чотири тисячі чотири) грн. 24 коп.) ; прострочений борг: 18800,55 (вісімнадцять тисяч вісімсот) дол. США (219026 (двісті дев'ятнадцять тисяч двадцять шість) грн. 41 коп.); відсотки нараховані та несплачені - 13242,98 (тринадцять тисяч двісті сорок два) дол. США (154280 (Сто п'ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят) грн. 73 коп. Пеня за порушення термінів сплати основного боргу та сплати відсотків і користування кредитом - 11977,57 (Одинадцять тисяч дев'ятсот сімдесят сім) дол. США ( 139538 (Сто тридцять дев'ять тисяч п'ятсот тридцять вісім) грн. 67 коп. Всього сума заборгованості складає: 46081 (Сорок шість тисяч вісімдесят один дол. США 55 цент. (536850 (п'ятсот тридцять шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 05 коп. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь банку, а також судові витрати в сумі 3654 грн. Відповідач [PERSON] первісний позов про стягнення суми боргу визнає частково, оскільки визнає зустрічний позов Як підтверджено матеріалами справи, банком вчинено всі дії, передбачені законом та умовами договору кредиту, а оскільки відповідач умов договору не виконує, то банк - кредитор має право вимагати виконання зобов'язання від боржника, відповідно до зазначеного договору. Розрахунки по заборгованості за кредитом і процентами, надані позивачем, на думку суду, не викликають сумнівів у їх вірності, а тому позовні вимоги за первісним позовом щодо структури та суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Досліджуючи доводи зустрічного позову про визнання недійсним договору поруки № 2091 від 13.08.2008 року, судом за клопотанням відповідача [PERSON] в справі призначена та проведена почеркознавча експертиза підпису поручителя в оригіналі договору поруки від 13 серпня 2008 року. Відповідно до висновків експерта № 1570 від 27.01.2014 року, підпис в договорі поруки виконано не самою [PERSON], а іншою особою. Оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів законності виконання підпису в договорі поруки від імені [PERSON] іншою особою, а також не спростовані її доводи про відсутність у неї зобов'язань перед банком за кредитним договором [PERSON], вимоги зустрічного позову про визнання недійсним договору поруки № 2091 від 13.08.2008 року підлягають задоволенню. Вартість судової почеркознавчої експертизи 1542 грн. 24 коп. підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь [PERSON] В зв'язку з цим, суд вважає первісний позов про стягнення заборгованості по кредитному договору з відповідачів солідарно - підлягаючим частковому задоволенню, а саме - вся сума заборгованості має бути стягнута з [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати. На підставі ст. ст. 509, 526, 543, ч.1 ст. 610, 611, 612, 1054 ЦК України та

Outcome: partial