Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 10 липня 2014 року постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] та стягнуто на користь позивача кошти за кредитним договором № 500429543 від 12.01.2013 року у сумі 34 918,10 грн., а саме: заборгованості за кредитом у сумі 29 288,39 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 1 827,66 грн., заборгованості по комісії у сумі 3 002,05 грн., штрафу у сумі 800 грн. та витрати по сплаті третейського збору у сумі 400 грн. У звязку з вищевикладеним, у позивача виникла необхідність оскаржити сам кредитний договір, адже жодних боргових зобовязань між ним та відповідачем не існує, так як не існує жодного кредитного договору, який би був укладений (підписаний) ним з банківською установою ПАТ «Альфа-Банк». Про те, що існує кредитний договір № 500429543 від 12.11.2013 року за яким [PERSON] отримав від позивача кошти у сумі 29 288,39 грн. йому стало відомо лише з тексту вимоги банку в травні 2014 року, а потім з тексту позовної заяви, поданої до Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», до якої було додано лише копію Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (позивача), копію розрахунку заборгованості, та оригінал вимоги про дострокове повернення кредиту, датованої 23.05.2014 року. Ознайомитись з копією самого кредитного договору, копією додатку до договору, копією анкети-заяви про акцепт, копією загальних умов кредитування, копією графіку погашення кредиту та копією анкети про отримання кредиту, які були зазначені додатками до позовної заяви і на яких мав міститись його особистий підпис позивач можливості не мав, адже копії цих документів йому разом з позовом не направлялись. На думку позивача, отримати копії його паспорту та ідентифікаційного номера міг шахрай з особових справ за місцем його робіт. В звязку з цим [PERSON] був вимушений звернутися до Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області, де за фактом підробки його підпису, заволодіння паспортом та укладення від його імені кредитного договору було відкрито кримінальне провадження, про що свідчить Витяг з кримінального провадження № 12014200110001230 Тому позивач був вимушений звернутися до суду, прохав визнати кредитний договір недійсним та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача про день, час і місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, але в судове засідання жодного разу не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надавав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 10 липня 2014 року постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] та стягнуто на користь позивача кошти за кредитним договором № 500429543 від 12.01.2013 року у сумі 34918,10 грн., а саме: заборгованості за кредитом у сумі 29 288,39 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 1 827,66 грн., заборгованості по комісії у сумі 3 002,05 грн., штрафу у сумі 800 грн. та витрати по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.. /а.с. 8-10/. Згідно копії ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.03.2016 року [PERSON] оскаржив рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» /а.с.12/ . Згідно копії витягу з кримінального провадження № 12014200110001230 від 09.07.2014 року до ЄРДР було внесено відомості за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме, що 12.11.2013 року невстановлена особа, шляхом обману, з використанням паспорту громадянина України на імя [PERSON], уклала кредитний договір з ПАТ «Альфа-Банк» на суму 29 288,39 грн., завдавши ПАТ «Альфа-Банк» матеріальний збиток на суму 34 918,10 грн. /а.с.11/. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ухвалою суду від 20.09.2016 року було витребувано від відповідача оригінал кредитного договору № 500429543 від 12.11.2013 року та інші документи кредитної справи, які містять підпис від імені [PERSON] з метою призначення почеркознавчої експертизи. Заявою без номера та дати, яка надійшла на електронну адресу суду 26.12.2016 року, відповідач повідомив, що станом на 26.12.2016 року змінено кредитора по даному кредитному договору, якому передані всі оригінали кредитного досьє, однак жодних підтверджуючих документів про зміну кредитора ( договір відступлення вимоги, тощо) суду так і не надано, тому відсутні підстави для заміни відповідача. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заперечує факт укладення та підписання ним кредитного договору з ПАТ «Альфа-Банк», звертався за захистом своїх прав до органів поліції та суду, відповідач зацікавлення щодо позову не виявляє, представник відповідача жодного разу в судове засідання не зявився, жодних доказів, які б підтверджували те, що саме позивач є боржником та доказів на спростування доводів позивача відповідач не надав, тому, виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved