Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить звільнити з-під арешту: кватиру [ADDRESS] і виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку : 5775315 від 06.02.2007 року внесений приватним нотаріусом . Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником вищезазначеного домоволодіння на підставі договору дарування від 19.11. 2003 року. В січні він звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням нотаріальних дій щодо продажу належної йому вищевказаної квартири. Під час оформлення договору продажу нотаріусом отримано інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна,заборону на нерухоме майно,реєстраційний номер: 4457880, зареєстровано: 06.02.2007 реєстратором :приватним нотаріусом [PERSON],[ADDRESS], підстава обтяження: повідомлення,60, 06.02.2007,АКІБ « УКСИББАНК», об'єкт обтяження: [ADDRESS] Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив заперечення, у яких позов не визнав, вважає, що дій чи бездіяльності, що спричинили б порушення прав позивача вчинено не було. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування № 3917 від 19.11.2003року . Позивач бажає розпорядитися своєю власністю, в звязку з чим звернувся до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії - договору продажу нерухомого майна. Як вбачається з Інформаціної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна на житлову квартиру [ADDRESS] накладено обтяження: 5775322,від 06.02.2007року, внесене приватним нотаріусом Ковальчуком Сергієм Павловичем,Київський міський нотаріальний округ,м.Київ, підстава виникнення: повідомлення, серія та номер: 60,виданий 06.02.2007, видавник АКІБ» УКРСИББАНК», договір купівлі-продажу прав вимоги,серія та номер: 2949,2950,виданий 08.12.2011,видавник: Приватний нотаріус КМНО ШевченкоД.Г, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексний номер: 13292953 від 24.05.2014, приватний нотаріус Ковальчук С.П.,Київський міський нотаріальний округ, м.Київ, обтяжувач: ПАТ «Дельта банк». Разом з тим, в судовому засіданні встановлено,що позивач сплатив заборгованість до того як АТ « Укрсиббанк» здійснив право вимоги за кредитним договором № 11115123000 від 06.02.2007року,укладений між позивачем та АТ «Дельта банк»,на що позивач звернувся із заявою до відділення банку про надання довідки про відсутність заборгованості. Відповідач проігнорував неодноразові звернення позивача. Зокрема банк всупереч вимогам ст. 516,613 ЦК України не повідомив письмово позивача належним чином, про зміну кредитора у зобов»язанні,тому відповідно до вимог закону новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. В даному випадку кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства,що випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких позивач не міг виконати свого обов'язку. При такій обставині, позивач має право не виконувати свого обов'язку новому кредитору до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні та не сплачувати проценти за час прострочення кредитора. У супротивному випадку (якщо позивач не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні) виконання позивачем свого обов'язку первісному кредиторові згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК визнається належним виконанням і відповідне зобов'язання припиняється. Зокрема в цьому випадку слід враховувати строк (термін), коли банк мав вчинити належні дії, та тривалість прострочення кредитора. За таких умов, до таких правовідносин, згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14«Про судове рішення у цивільній справі» (надалі - Постанова №14 від 18.12.2009 р.), підлягає застосування (згідно зі ст..8 ЦК) закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - такі правовідносини регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). За аналогією права, подібні за змістом цивільні відносини щодо визначення, обчислення дії та давності терміну (строку) вчинення чи/або їх виконання , регулюються главами 18, 19, Розділу V ЦК (Строки та терміни, позовна давність). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності у даному конкретному випадку, починається на наступний день, з дати укладення договору відступлення права вимоги 08.12.2011 року укладеного між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта банк». За змістом норми ст..ст.252-255 ЦК початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. (А в даному випадку, повідомити позивача про заміну кредитора). Таким чином, зважаючи на те, що крім обов'язкового повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні ,позивачу, також мають бути надані докази прав нового кредитора у зобов'язанні (такими наприклад як: акт приймання - передачі відповідної кредитної справи, передавальний акт тощо) згідно вимоги коментованих норм Закону, і в порушення таких вимог, відповідщачем не було їх надано позивачу. За таких обставин банк не набув прав та обов'язків нового кредитора за кредитним договором № 11115123000 від 06.02.2007року року.та водночас втратив його з 08.12.2011 року, в зв'язку зі спливом строків давності на вчинення таких дій. Таким чином, наявність безпідставної заборони на нерухоме майно позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позбавляє [PERSON] можливості реалізації прав власника, визначених ч. 1 ст. 319 ЦК України. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунути порушення прав позивача як власника нерухомого майна можливо шляхом зняття арешту з майна,що перебуває в іпотеці.

Outcome: approved