Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, 05.09.2013 р. о 12 год. 30 хв. по вул. Інститутська 16 у м. Києві відбулось ДТП за участю автомобіля «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобілем «Рендж Ровер», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] При цьому власником даного автомобіля є позивач - ПАТ АКБ «АРКАДА». Постановою Печерського р/с м. Києва від 03.02.2014 р. відповідача № 1 - [PERSON] було визнано винним. Як вказує позивач, у відомостях про ДТП № 9261371 від 05.09.2013 р. власником автомобіля «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER] є [PERSON], який не був присутній при оформленні ДТП, водій який здійснював керування вказаним транспортним засобом є відповідач № 1 [PERSON] Про настання ДТП водієм позивача - ПАТ АКБ «АРКАДА» 06.09.2013 р. було повідомлено страховика, шляхом подання заяви - повідомлення про страховий випадок транспортного засобу, а 08.07.2014 р. позивачем у встановленому законом порядку було пред'явлено вимогу до страховика про страхове відшкодування. Також 08.07.2014 р, позивач звернувся до ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» із заявою про страхове відшкодування № 2356/33, у якій просив на підставі наданих документів ПАТ АКБ «АРКАДА» прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та здійснити його виплату в порядку та строки, передбаченні ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вказано у позові, у серпні 2014 р. на адресу ПАТ АКБ «АРКАДА» повернулась заява про страхове відшкодування від 08.07.2014 р. № 2356/33, направлена на адресу знаходження ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» із зазначенням на конверті причини повернення вищевказаної заяви «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про відсутність адресата за вказаною адресою. При цьому, як стало відомо позивачу, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 31.10.2013 р. прийнято розрядження № 3950, яким анульовано (відкликано) ліцензію ПрАТ «СК «Інкомстрах» на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі зазначеного розпорядження внесено відповідні відомості до Державного реєстру фінансових установ. При цьому позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про відшкодування шкоди 26.09.2014 р. № 2957/12, відповідно до якої, позивач просив протягом 7-ми днів з моменту її отримання відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду в розмірі 6800 грн. шляхом перерахування зазначених коштів на відповідний рахунок, але відповідач, станом на момент подання даної позовної заяви - 09.12.2014 р., вимоги претензії не виконав та шкоду завдану в результаті ДТП не відшкодував. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача № 1 [PERSON] шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП в розмірі 6800,00 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги, також було змінено кількісний склад учасників процесу і у якості відповідача № 2 було залучено ПрАТ «СК «Інкомстрах» та відповідача № 3 [PERSON], який є власником автомобілю «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER] та запропоновано суду стягувати матеріальну шкоду у сумі 6800 грн. та судовий збір із усіх відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. Відповідач № 1 [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Представник відповідача № 2 - ПрАТ «СК «Інкомстрах» у судове засідання не з'явився, надіслав свої письмові пояснення. Відповідач № 3 - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав свої письмові заперечення щодо визнання його не належним відповідачем, так як тільки відповідач № 2 - ПрАТ «СК «Інкомстрах» повинен нести відшкодування за завдані збитки позивачу, так як його автомобіль «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER] був застрахований у останнього. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як з'ясовано судом, 05.09.2013 р. о 12 год. 30 хв. по вул. Інститутська 16 у м. Києві відбулось ДТП за участю автомобіля «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER], власником якого є відповідач № 3 - [PERSON], і яким керував відповідач [PERSON] та автомобілем «Рендж Ровер», д/н [NUMBER], власником якого є позивач - ПАТ АКБ «АРКАДА», і яким керував [PERSON] У результаті ДТП у автомобілі «Рендж Ровер», д/н [NUMBER] було пошкоджено праве дзеркало заднього виду. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Печерського р/с м. Києва від 03.02.2014 р. відповідача № 1 - [PERSON] не було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а лише було закрито провадження на підставі ст. 38 та п. 7. ч. 1 ст. 247 КУпАП. У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., № 7 від 08.07.1994 р., № 11 від 30.09.1994 р. та № 15 від 25.05.1998 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК України шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Як з'ясовано судом, про ДТП водієм позивача - ПАТ АКБ «АРКАДА» 06.09.2013 р. було повідомлено страховика шляхом подання заяви - повідомлення про страховий випадок транспортного засобу, а 08.07.2014 р. позивачем у встановленому законом порядку було пред'явлено вимогу до страховика про страхове відшкодування. Також, цього ж числа, позивач - ПАТ АКБ «АРКАДА» звернувся до відповідача № 2 - ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» - як страховика відповідача № 3 (а не як стверджував у позові представник позивача - відповідача № 1) із заявою про страхове відшкодування № 2356/33, щодо прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та здійснення його виплати в порядку та строки, передбаченні ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідь від відповідача № 2 до позивача не надійшла. Ст. 1188 ЦК встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Ст. 1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про страхування» страховиками, які мають здійснювати страхову діяльність на території України є особи, які одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Як з'ясував суд, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 31.10.2013 р. прийнято розрядження № 3950, яким анульовано (відкликано) ліцензію відповідача № 2 - ПрАТ «СК «Інкомстрах» на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому позивачем 26.09.2014 р. на адресу відповідача було направлено вимогу про відшкодування шкоди № 2957/12, відповідно до якої, позивач просив протягом 7-ми днів з моменту її отримання відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду в розмірі 6800 грн. шляхом перерахування зазначених коштів на відповідний рахунок, але жоден із відповідачів станом на момент слухання справи, вимоги претензії жоден відповідач не виконав та шкоду завдану в результаті ДТП позивачу не відшкодував. Тому суд приходить до висновку, що у зв'язку із перебуванням за кермом автомобіля «ISUZU NGR 71Р» д/н [NUMBER], вина відповідача № 1 [PERSON] у скоєнні ДТП 05.09.2013 р. є встановленою. А так як власником даного автомобіля є відповідач № 3 - [PERSON], який надавши суду письмові заперечення не надав до суду жодного належного та допустимого доказу щодо передачі як власник реєстраційного документу на автомобіль відповідачу № 1 [PERSON], і його цивільно-правова відповідність була застрахована у відповідача № 2 - ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» суд також приходить до висновку, що усі вищеперелічені особи повинні відповідати за понесені витрати перед позивачем у відповідності до акту про приймання робіт з технічного обслуговування та ремонту автомобіля «Рендж Ровер» д/н [NUMBER] за рахунком № 0064 від 26.09.2013 р. (а.с. 20-21) вартість завданої шкоди складає 6800 грн. Також суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути із відповідача № 1 - [PERSON] та відповідача № 3 - [PERSON] на користь позивача ПАТ АКБ «АРКАДА» у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial