Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у сумі 17710 грн. В заяві зазначив, що 10 січня 2013 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у позику та зобов'язався повернути до 10 січня 2014 року 17600 грн. Сторони уклали зазначений правочин в письмовій формі і посвідчили нотаріально. До теперішнього часу відповідач зобов'язання за договором не виконав. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і трьох процентів річних, а усього грошових коштів у сумі 17710 грн. 00 коп. Просить також про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 2000 грн., яка зумовлена його психологічними стражданнями через неможливість захистити своє право у встановлений договором строк, переживаннями у зв'язку з перспективою неповернення належних йому коштів, неможливістю розпоряджатися ними. Крім того, просить покласти на відповідача видатки по сплаті судового збору в сумі 260 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у зв'язку з чим у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 10 січня 2013 року сторони уклали договір позики, згідно із умовами якого відповідач отримав у позивача у позику 17600 грн. (а. с. 8). Договір укладений у письмовій формі, посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно наданому суду оригіналу договору від 10 січня 2013 року відповідач отримав у позивача в позику 17600 грн. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки законом передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, суд знаходить необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляції та три проценти річних від простроченої суми відповідно до наданого розрахунку, який суд вважає вірним. З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову в частині вимог про стягнення грошових коштів на виконання зобов'язань за договором. Вимоги про стягнення моральної шкоди суд також находить ґрунтовними, так як вони продиктовані переживаннями особи через неможливість отримання належного йому майна та неможливість розпоряджання власними коштами, а цивільне законодавство, зокрема стаття 611 ЦК України, передбачає правові наслідки порушення зобов'язання у вигляді відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, яку належить стягнути, виходить з положень ст. 23 ЦК України, згідно із якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодування, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Врахувавши всі обставини, які належить враховувати при вирішенні питання про розмір моральної шкоди, суд вважає, що сума в 2000 грн., про стягнення якої просить позивач,є домірною глибині емоційних переживань і відповідає засадам розумності і справедливості. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved