Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між ним та відповідачем 21.09.2008 року було укладено договір банківського вкладу (вклад «Капітал») № 67215/2, за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 14000 доларів США на строк до 21.08.2013 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 9.5 % річних. Крім того, 24.09.2012 року було укладено договір банківського вкладу (вклад «Класичний новий») № [NUMBER], за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5282 доларів США на строк до 24.09.2014 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 5.5 % річних. Крім того, 21.08.2013 року було укладено договір банківського вкладу (вклад «Капітал») № [NUMBER], за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 43191 доларів США на строк до 21.08.2015 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 6. 5 % річних при залишку коштів на депозитному рахунку більше 30000 доларів США. Станом на день подачі позову до суду відповідач не виконав умови укладених догорів та не повернув суму вкладів за зазначеними договорами. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними і необґрунтованими і з посиланням на ч. 2 ст. 1060 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладів за трьома договорами. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема зазначив, що позивачу необхідно звертатися, щодо повернення вкладів до Банку і у разі належного звернення таке повернення коштів буде здійснено, оскільки Банк не заперечує що на рахунку Банку обліковуються кошти належні до виплати позивачу. Крім того, представник відповідача зазначила, що за договором банківського вкладу (вклад «Капітал») № 67215/2 від 21.09.2008 року вклад позивачу виплачений. Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 21.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір банківського вкладу (вклад «Капітал») № 67215/2, за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 14000 доларів США на строк до 21.08.2013 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 9.5 % річних. 24.09.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір банківського вкладу (вклад «Класичний новий») № [NUMBER], за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5282 доларів США на строк до 24.09.2014 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 5.5 % річних. 21.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір банківського вкладу (вклад «Капітал») № [NUMBER], за умовами якого вкладник [PERSON] внесла на відкритий Банком депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 43191 доларів США на строк до 21.08.2015 року не включно, з виплатою процентів в розмірі 6. 5 % річних при залишку коштів на депозитному рахунку більше 30000 доларів США. Сторонами спору не оспорюється та обставина, що строк дії вказаних договорів закінчився, однак [PERSON] шрошові кошти за депозитами не отримала. З матеріалів справи вбачається, що представник [PERSON] у квітні 2017 року звертався до ПАТ КБ «Укрсоцбанк» з вимогою про отримання тіла депозитів. На неодноразові звернення позивача станом на день розгляду справи відповідачем не було сплачено кошти по депозитам, а лише в судовому засіданні зазначено представником відповідача на ту обставину, що [PERSON] має право звернутися до Банку та отримати кошти за депозитними договороами. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень статті 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу залежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п. 3.3 Постанови Національного банку України від 03 грудня 2003 року за № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних(депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу(депозиту) між вкладником і банком. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення вказані позивачем суми, що пред'явлені до стягнення, загальна сума яких становить 62473 долари США. Задовольняючи вимоги позивача, суд не бере до уваги посилання представника відповідача про те, що останнім здійснено виплату депозиту за договором банківського вкладу (вклад «Капітал») № 67215/2 від 21.09.2008 року, оскільки належних та допустимих доказів здійснення такої виплати відповідачем суду надано не було. Також суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що [PERSON] не зверталася до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявами про виплату депозитів, оскільки таке твердження спростовується, як матеріалами справи так і поясненням представника позивача. В той же час при ухваленні рішення, судом враховується, що відповідно до довідки від 12.09.2016 року за № 6069 [PERSON], на території Російської федерації не зверталася із заявами про згоду на отримання права вимоги за вкладами відкритими в українських кредитних установах. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність задовольнити позов повністю, вважаючи такий обґрунтованими та переконливо доведеним перед судом. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави Україна судовий збір у розмірі 8000 гривень.

Outcome: approved