Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (надалі ПАТ „ПриватБанк) та [PERSON] 03 серпня 2012 року уклали договір №б/н. Згідно вищевказаного договору ПАТ „ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ „ПриватБанк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання не виконала. Станом на 31 липня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк в сумі 14494,49 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10624,79 гривень. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Протягом розгляду справи відповідачі не добросовісно здійснювали свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, умисно затягували розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк та [PERSON] 03 серпня 2012 року уклали договір № б/н. Згідно вищевказаного договору ПАТ „ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-31). У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Станом на 31 серпня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк в сумі 14494 гривні 49 копійок, що складається з наступного: - 5031 гривню 20 копійок заборгованості за кредитом; - 6646 гривень 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1650 гривень 83 копійки заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень штраф (фіксована частина); - 666 гривень 40 копійок штраф (процентна складова) (а.с.4) За вимогами ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту не виконання відповідачем [PERSON] зобовязання сплатити кошти за договором №б/н від 03 серпня 2012 року є підставою для повного задоволення позову. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судових витрат повязаних зі сплатою судового збору в розмірі 1218 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved