Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним \~позовом. У \~позові вказав, що відповідач по справі є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Він навчається у ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище» на першому курсі денного відділення на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2014 року по 09.02.2016 року, отримує стипендію за гарне навчання, середньомісячний розмір якої складає 308 грн. 72 коп., що підтверджується довідкою про доходи. Він проживає з матірю, яка є інвалідом дитинства та отримує малий дохід, але надає йому матеріальну допомогу. Грошей йому не достатньо, так як він потребує на місяць більше ніж 3000 грн. Оскільки батько працює та отримує пенсію, він має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання, але відмовляє йому у допомозі, просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. У судовому засідання позивач позов підтримав. Суду пояснив, що стосунки з батьком погіршилися, його утримує матір, яка отримує заробітну плату приблизно 1500 -2000 грн. та пенсію по інвалідності. Він отримує стипендію у розмірі 300 грн. Батько протягом року не надавав коштів на його утримання, усі витрати несла мати, тому вважає, що батько повинен платити аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON], через свого перекладача [PERSON], суду пояснив, що с позовом згодний частково. Визнає, що повинен платити аліменти синові, який продовжує навчатися, але згодний лише на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини, оскільки його також повинна утримувати і мати. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] з позовом згодний частково. Суду пояснив, що до листопада 2014 року позивач знаходився на утриманні як матері так і батька. Відповідач по справі є інвалідом, але працює та отримує пенсію. Мати позивача також отримує заробітну плату та дві пенсії. Сам позивач є працездатним і може заробляти грошові кошти на свої потреби. Вважає, що батьки повинні нести солідарні витрати на утримання дитини, тому з позовом згодний частково та не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження 1-ЖС № 051338 від 24.02.2007 року батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з довідки центру обслуговування абонентів № 6 за № 1406 від 03.09.2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.11). На підставі довідки № 4 від 19.01.2015 року [PERSON], [INFO] навчається у ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище» на першому курсі денного відділення на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2014 року по 09.02.2016 року (а.с.9). Відповідно до Частин 1, 3 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду має той з батьків, з яким проживає син, дочка, а також самі син, дочка, які продовжують навчання. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обстави, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до довідки про доходи № 48 від 27.03.2015 року, загальна сума доходу [PERSON] з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року складає 1852 грн. 33 коп. (а.с. 10). З довідки по доходи № 133 від 03.08.2015 року вбачається, що загальна сума доход у [PERSON] з 01 лютого 2015 року по 31липня 2015 року складає 2357 грн. 11 коп. (а.с. 77). Згідно довідки ПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя № 2642 [PERSON] за період з лютого 2015 року по липень 2015 року отримав пенсію у розмірі 7849 грн. 62 коп. (а.с. 82). Також, як вбачається з довідки УПЗСН ЗМР по Хортицькому району № 4326 від 13.08.2015 року, [PERSON] за період з лютого 2015 року по липень 2015 року отримав 5694 грн. державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства 3 групи (а.с. 83). Відповідно довідки ПАТ «ЗТР» [PERSON] за період з лютого 2015 року по липень 2015 року отримав заробітну плату у розмірі 24688 грн. 94 коп., з якої утримано обовязкових зборів (у т.ч. по виконавчим документам) 4836 грн. 76 коп. (а.с. 84). Згідно довідки УПЗСН ЗМР по Хортицькому району № 4303 від 12.08.2015 року [PERSON] за період з січня 2015 року по червень 2015 року отримала 5694 грн. державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства 3 групи (а.с. 85). Також як вбачається з довідки ПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя № 2715 від 13.08.2015 року [PERSON] за період з лютого 2015 року по липень 2015 року отримав пенсію у розмірі 5694 грн. (а.с. 86). Відповідно довідки ТОВ «[PERSON]Т.» [PERSON] за період з грудня 2014 року по травень 2015 року отримала заробітну плату у розмірі 9274 грн. 07 коп. (а.с. 78). Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює і отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, отримує дві пенсії, а тому, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 3 групи, позивач [PERSON] отримує стипендію у навчальному закладі та є працездатним, позивач [PERSON] проживає з матірю, яка також отримує заробітну плату та дві пенсії, є інвалідом з дитинства і має рівні обовязки з відповідачем щодо надання допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, а тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. [PERSON] того, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини.

Outcome: partial