Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 31.12.2013 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К41/13, за умовами якого КС «Метроном» було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 3150 гривень строком з 31.12.2013 року по 31.12.2014 року з виплатою 36% річних. Повернення кредиту здійснюється з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невідємною частиною. У рахунок забезпечення своєчасності виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір поруки між КС «Метроном» та [PERSON], який поручився перед КС «Метроном» за виконання [PERSON] у повному обсязі усіх обовязків, що виникли з кредитного договору. Відповідно п.3.7 Кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобовязання щодо погашення кредиту, у звязку з чим станом на 27.04.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 2779,11 грн., із них: прострочена заборгованість по основному боргу 1809,77 грн., прострочена заборгованість по відсотках 969,34 грн. Відповідно до п.5.4.2 Кредитного договору кредитна спілка має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у разі порушення відповідачем умов кредитного договору. Відповідачами внаслідок прострочення погашення кредиту, завдано істотної шкоди кредитній спілці, у звязку із чим остання значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладанні кредитного договору. Просить розірвати укладений між [PERSON] та кредитною спілкою «Метроном» кредитний договір №К41/13 від 31.12.2013 року, стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Метроном» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2779,11 грн., а також судові витрати у сумі 243,60 грн. Представник позивача КС «Метроном» - [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№3902 від 18.06.2015 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками із рекомендованими повідомленнями за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 19.05.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням вих..№2450000028730 від 25.05.2015 року, яке повернулося із відміткою «за зазначеною адресою не проживає», та вих..№2450000031251 від 10.06.2015 року, яке повернулося із відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а також, що підтверджується витягом із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 22 травня 2015 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками із рекомендованими повідомленнями за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання згідно повідомлення за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 19.05.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням вих..№2450000028757 від 25.05.2015 року, яке повернулося із відміткою про отримання листа 29.05.2015 року, а також, що підтверджується витягом із реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суду Вінницької області від 22 травня 2015 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів кредитного договору №К41/13 від 31.12.2013 року та графіку розрахунку, який є додатком до договору кредиту судом встановлено, що між кредитною спілкою «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір строком на 12 місяців з 31.12.2013 року по 31.12.2014 року із 36% річних від початкової суми кредитну за кожен день користування кредитом; відповідно п.3.7 - у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, і протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Із договору поруки №К41/13-п від 31.12.2013 року судом встановлено, що між КС «Метроном» та [PERSON] укладено договір поруки за виконання [PERSON] зобовязання перед КС «Метроном». Із видаткового касового ордеру від 31 грудня 2013 року судом встановлено, що у Ямпільському відділенні КС «Метроном» [PERSON] отримав 3150 гривень кредиту, згідно кредитного договору від 31.12.2013 року. Із розрахунку заборгованості вих..№197 від 30 квітня 2015 року судом встановлено, що станом на 27.04.2015 року заборгованість [PERSON] перед КС «Метроном» складає 2779,11 грн. Із вимоги щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №К41/13 від 31.12.2013 року вих..№833 від 09.12.2014 року судом встановлено, що кредитною спілкою «Метроном» направлялась боржникам [PERSON] та [PERSON] вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязалися повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобовязує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст.610, 554 Цивільного кодексу України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Оскільки відповідачами істотно порушено договір, тому суд має підстави для його розірвання. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідачів у сумі 243 гривні 60 копійок, які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення №234 від 27 квітня 2015 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 554, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 651, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved