Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 20.10.2016 року відділом по обліку майна та житлової площі згідно (наказу) від 20.10.2016 року за № 29544 органу приватизації виконкому Павлоградської міської ради Гумбатову Олександру на квартиру [ADDRESS] , скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , визнати недійсними договори купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від,26.10.2019, 29.10.2016 року укладені між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно виконкому Павлоградської міської ради рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 32197367 від 03.11.2016 року про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Мотивувала тим, що заочним рішенням суду від 16.08.2016 року вона була визнана такою, що втратила право користування вказаною квартирою. 20.10.2016 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на приватизацію. 30.11.2016 року заочне рішення було скасовано. Вона значиться зареєстрованою в квартирі. Вона має право на участь у приватизації. Вона народила сина, який є також користувачем квартири. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Позивачка поясняла, що у квартирі не проживала. Відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, дали пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Відповідачка пояснила ,що квартира була у непридатному для проживання стані. [PERSON] позов не визнала. У відзиві посилалась на те, що позивачка була визнана такою , що втратила право користування жилим приміщенням квартири. Вона є добросовісним набувачем. При покупці квартири у [PERSON] не було обмежень для укладання договору. [PERSON] , [PERSON] , треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись шляхом надіслання судових повісток. Суд, вислухавши учасників ,дослідивши докази, приходить до такого. [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі вони не проживали та не користувались нею. Будь яких дій, які направлені на приватизацію квартири [PERSON] , не вчиняла. Вказане приводить суд до висновку про те, що приватизація квартири її не цікавила. Її право на приватизацію не порушено. Крім позивачки в квартирі були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Вказане свідчить про те, що у разі приватизації квартири всіма зареєстрованими особами розмір частки позивачки становила ј. Викладене приводить суд до висновку про те, що позивачка не має права на оспорювання договорів в повній частині оскільки [PERSON] має право на приватизацію квартири та її продаж у наступному в частині яка йому належала при приватизації всіма зареєстрованими особами. Визнання приватизації та договору купівлі продажу квартири потягне порушення його права власності. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 01.08.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . Факт не проживання позивачки встановлений за рішенням суду не визнаний таким, що не відповідає дійсності. Вказане рішення свідчить про те, що [PERSON] , [PERSON] не користувались квартирою оскільки рішення виносилось на підставі доказів , які про це свідчили. 20.10.2016 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру в порядку приватизації житла./а.с.6/ Вказане свідчить про те, що на час отримання свідоцтва про право власності на квартиру будь яких порушень не було. 29.10.2016 року [PERSON] продав вказану квартиру [PERSON] 29.10.2016 року [PERSON] продав вказану квартиру [PERSON] 30.11.2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду було скасовано заочне рішення яким [PERSON] , [PERSON] були визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . 14.02.2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 01.08.2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було залишено без розгляду. Залишення позову без розгляду суд не може визнати доказом того, що позивачка не втратила право користування спірною квартирою та право на участь у приватизації квартири. Частиною 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Вказане свідчить про те, що право на приватизацію мають право особи, які постійно мешкають в квартирі. Позивачка в квартирі не мешкала. До осіб , які тимчасово були відсутні та за якими зберігалось право на житло вона не відносилась. Посилання позивачки про те, що її було позбавлено права на приватизацію квартири суд вважає таким , що не доведено оскільки вона не надала суду докази того, що вона була мешканкою квартири та мала право на участь у її приватизації та виявляла бажання прийняти участь у приватизації , як це передбачено вищевказаною нормою. Позивачка просить визнати недійсними свідоцтво про право власності на житло, видане 20.10.2016 року відділом по обліку майна та житлової площі згідно (наказу) від 20.10.2016 року за № 29544 органу приватизації виконкому Павлоградської міської ради [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , недійсними договори купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від,26.10.2019, 29.10.2016 року укладені між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Статтею 215 ЦК України передбачено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачено , що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Викладене приводить суд до висновку про те, що вчинені приватизація квартири та її подальший продаж було здійснено у відповідності до вимог закону і підстав визнавати їх недійсними за вищевказаними нормами закону не має. Статтею 203 ЦК України передбачено , що Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] та [PERSON] мали право здійснювати продаж квартири. Визнання недійсними договорів купівлі - продажу квартири та скасування реєстрації права власності на квартиру [PERSON] потягне порушення її права власності. Крім того на час розгляду справи [PERSON] понесла значні витрати на ремонт квартири, яка на момент продажу була у непридатному для проживання стані. Викладене приводить суд до висновку про те ,що у задоволенні позову слід відмовити. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved