Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина або опікуна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . 29 вересня 2020 року на лінію 102 від [PERSON] , бабусі малолітньої [PERSON] , надійшло повідомлення про те, що [INFO] її дочка, [PERSON] , залишила у неї свою малолітню дочку [PERSON] та більше її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим працівниками Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та лікарями КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Так, малолітню [PERSON] було тимчасово влаштовано до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР для обстеження, оскільки вона є інвалідом з дитинства. 07 жовтня 2020 року у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не навідувала дочку, у будь-який спосіб не цікавилась її життям, здоров`ям, розвитком та не зверталась до служби у справах дітей з питання повернення їй на виховання малолітньої дитини, працівниками КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР, Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Між тим, 15 жовтня 2020 року відповідач з`явилась до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та надала письмові пояснення, згідно з якими вона виявила намір повернути собі на виховання малолітню дочку, на що з нею було проведено профілактичну бесіду, розроблено алгоритм дій для повернення дитини на виховання та роз`яснено про необхідність надання певних документів, однак відповідач більше до служби у справах дітей не зверталась, необхідний пакет документів для повернення на виховання дитини не надала. 21 жовтня 2020 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради було прийнято рішення №412 «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення та збереження за нею права користування житлом». Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представники третіх осіб до судового засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2017 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2020 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Як убачається зі змісту позову та матеріалів справи, 29 вересня 2020 року від [PERSON] , бабусі малолітньої [PERSON] , надійшло повідомлення про те, що 26 вересня 2020 року її дочка, [PERSON] , залишила у неї свою малолітню дочку [PERSON] та більше її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим працівниками Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та лікарями КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Так, малолітню [PERSON] було тимчасово влаштовано до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР для обстеження, оскільки вона є інвалідом з дитинства. 07 жовтня 2020 року у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не навідувала дочку, у будь-який спосіб не цікавилась її життям, здоров`ям, розвитком та не зверталась до служби у справах дітей з питання повернення їй на виховання малолітньої дитини, працівниками КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР, Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Між тим, 15 жовтня 2020 року відповідач з`явилась до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та надала письмові пояснення, згідно з якими вона виявила намір повернути собі на виховання малолітню дочку, на що з нею було проведено профілактичну бесіду, розроблено алгоритм дій для повернення дитини на виховання та роз`яснено про необхідність надання певних документів, однак відповідач більше до служби у справах дітей не зверталась, необхідний пакет документів для повернення на виховання дитини не надала (а.с.9 зі зворот.боку, 11, 12 та зі зворот.боку, 14, 15, 18-19). 21 жовтня 2020 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради було прийнято рішення №412 «Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення та збереження за нею права користування житлом», оскільки родичів та інших громадян, які б виявили бажання влаштувати дитину до сімейних форм виховання виявлено не було (а.с.24). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Отже, судом установлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: покинула малолітню дитину в закладі охорони здоров`я та більше долею дитини не цікавилась, на проведену профілактично-виховну роботу щодо можливості повернути дитину собі на виховання не відреагувала. Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами представника позивача та висновком Саксаганської районної у місті ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її дитини, і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Отже, зважаючи на вищевикладене та враховуючи що зазначений позов пред`явлено до суду 18 лютого 2021 року, суд вважає що з відповідача на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина або опікуна підлягають стягненню аліменти на утримання дитини саме з цієї дати і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. (908 грн. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 908 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved