Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 19.06.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р24.217.70868, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, своєчасно борг не сплатила, тому утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 51825,16 грн. Зважаючи, що між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» укладено договір факторингу, за умовами якого публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» право вимоги за даним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором, суму сплаченого судового збору та справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що 19.06.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р24.217.70868, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою 10% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Однак, в порушення зобовязання, відповідачем сума кредиту повернута не була, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 51825,16 грн. в тому числі: -27816,63 грн. основний борг; -7183,37 грн. прострочений борг; -16719,68 грн. прострочені проценти; -105,48 грн. строкові проценти; Після відступлення права вимоги, станом на 11.02.2016 року заборгованість становить 51825,16 грн., в тому числі: -35000,00 грн. за тілом кредиту; -16825,16 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. 30.09.2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» укладено договір факторингу №30/09-1, за умовами якого публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантье» право вимоги за договором №Р24.217.70868 від 19.06.2014 року, що також підтверджується витягом з додатку №2 до договору факторингу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, відповідач прострочила повернення боргу за кредитним договором, тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості та судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved