Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.07.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № Р13.179.71130. Згідно з умовами якого остання отримала кредит в розмірі 36800 грн., зі сплатою 11,5 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.Банк свої зобов'язання згідно кредитного договору виконав повністю та надав відповідачці кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. 31.12.2015 між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» уклали договір факторингу № 31/12-1, згідно умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на 30.03.2016 [PERSON] не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму -15408,57 грн., яку позивач і просить стягнути разом із судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіссав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобов'язань між ПАТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON]підтверджується кредитним договором № Р13.179.71130 від 29.07.2013, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 36800 грн., зі сплатою 11,5 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.(а.с.19-20). Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № 29091417971130.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016 року яка становить - 15408,57 грн. з них: за тілом кредиту - 9711,75 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 5696,82 грн.(.а.с.22-23). Відповідно до ст. ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Судом встановлено, що [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобов'язань, в обумовлені договором строки, припинила сплачувати відсотки і погашати кредит, оскільки останній платіж такого був здійснений 11.02.2015 року. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2013 року в сумі 15408,57 грн.. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем при подачі позову у розмірі 1378,00 грн. судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved