Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що, відповідачка, яка по відношенню до доньки - малолітньої [PERSON], є одинокою матір'ю, батьківської турботи до дитини тривалий час не виявляє, від виховання дитини ухиляється, на підставі чого, діючи в інтересах малолітньої [PERSON], вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав, призначити позивача опікуном дитини, та стягувати з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання дитини до її повноліття. В судовому засіданні представник позивача Максимів О.Ю. підтримала позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» Лисак Т.М. проти задоволення позову не заперечувала, посилаючись на те, що, за заявою матері - відповідачки [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради малолітню [PERSON] було тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР», у якому дівчинка перебуває по теперішній час. Мати дитини, яка у відношенні до дитини є одинокою матір'ю, за весь час перебування дівчинки у будинку дитини відвідала дитину лише один раз, 18.10.2011р., та більше до дитини не приходила, станом здоров'я дитини не цікавилась. При цьому, дівчинка хворіє на тяжку хворобу та потребує додаткового догляду. Тому, враховуючи, що відповідачка батьківської турботи до дитини не виявляє, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин, та, за згодою представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Залучений судом до участі у справі прокурор в судовому засіданні зазначив, що, позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими, так як, дійсно, в ході розгляду справи встановлено факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, також вважає доцільним встановити опіку над малолітньою [PERSON], та призначити позивача опікуном дитини. Вислухавши сторони, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положення ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, встановлено, що, згідно свідоцтва про народження, виданого 27.04.2010р. Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ, батьками [PERSON], [INFO], є: батько - [PERSON], матір - [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, та, згідно Актового запису про народження малолітньої [PERSON], [INFO], наданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 27.10.2010р., відомості про батька дитини внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно роз'яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом в ході розгляду справи, за заявою матері - відповідачки [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 15.12.2010р., малолітню [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи в суді відповідачка [PERSON] зареєстрованого місця проживання не має; за повідомленнями начальника Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18.10.2011р., 24.01.2013р., встановити місцезнаходження останньої не виявилося можливим. Згідно повідомлення начальника Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.10.2012р., відповідачка [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП, та ст.197 КУпАП. Згідно повідомлення Служби у справах дітей Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 01.11.2010р., працівниками служби проведено профілактичну роз'яснювальну бесіду з відповідачкою щодо здійснення останньою обов'язків по утриманню та вихованню дитини. Згідно повідомлень Служби у справах дітей Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 08.02.2012р., від 26.03.2013р., відповідачка [PERSON] за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS], тривалий час не мешкає. Згідно повідомлення Обласного комунального закладу «Протитуберкульозний диспансер м.Дніпродзержинська» від 08.11.2012р., відповідачка [PERSON] 07.08.2012 року знята з обліку в ОКЗ «Протитуберкульозний диспансер м.Дніпродзержинська» у зв'язку із виїздом за межі міста. Згідно повідомлення головного лікаря Комунального закладу «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 04.07.2013р., відповідачка [PERSON] за час перебування у вказаному закладі її доньки - малолітньої [PERSON], [INFO], дитину відвідала один раз; більше станом дитини не цікавилась. Згідно Висновку виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 30.08.2013р., орган опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради вважає доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Таким чином, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що, протягом тривалого часу відповідачка [PERSON] батьківської турботи до доньки не виявляє; ні про стан здоров'я дитини, ні про її фізичний та моральний розвиток не піклується. Згідно роз'яснень, наданих у п.17 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Як вбачається з довідки, наданої КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №1», відповідачка [PERSON] станом на 15.02.2014р. на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Також, будь-яких, не залежних від відповідачки причин щодо її ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, в ході розгляду справи встановлено не було. Згідно ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять відомостей щодо наявності родичів малолітньої [PERSON], [INFO], зазначених у ч.4 ст.167 СК України. Згідно ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, матір малолітньої [PERSON], [INFO], маючи можливість виконувати покладені на неї законом батьківські обов'язки, ухиляється від їх виконання, а саме: про фізичний та духовний розвиток дитини не піклується, медичного догляду та відповідного лікування дитини не проводить, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дитини, будь-якої батьківської турботи до дитини не виявляє, суд, враховуючи передбачений ст.180 СК України обов'язок батьків утримувати дитину та положення ст.182 СК України,

Outcome: approved