Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.04.2017 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та про, що складено відповідний актовий запис за № 240. Факт родинних стосунків позивача з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Д. Попова будинок 9, що належав померлій на підставі [PERSON] угоди затвердженої Рішенням Народного суду міста Ірпеня від 16.03.1973 року, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.03.1983 року. За життя [PERSON] заповіт складений не був. [PERSON], являється спадкоємцем першої черги майнових прав та обовязків померлої [PERSON] за законом, оскільки є її сином. У звязку із смертю [PERSON] та відкриттям спадщини позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області для оформлення спадщини на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Д. Попова будинок 9. Проте, державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, 26.03.2018 року року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 30.04.2017 року, так як мирова угода від 16.03.1973 року не відповідає вимогам, встановленим законодавством для правовстановлюючого документа, а рішення Народного суду міста Ірпеня від 16.03.1973 року у спадкоємця відсутнє. Через відсутність у позивача належним чином засвідчених правовстановчих документів на житловий будинок, позивач не може оформити належним чином спадкове майно, що порушує її право на спадкування за законом. Отримати засвідчену копію [PERSON] угоди від 16.03.1973 року та рішення Народного суду міста Ірпеня від 16.03.1973 року в Ірпінському міському суді Київської області виявилося неможливим, через відсутність справи в архіві суду, у звязку із знищенням частини архіву, внаслідок пожежі, яка відбулася в 2004 році. В звязку із викладеними обставинами позивач просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину житлового будинок, розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Д. Попова, буд. 9 - в порядку спадкування за законом, судові витрати покласти на позивача. Позивач та його представник [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позов підтримали, просили задовольнити, звукозапис не проводити. Представник відповідача Ірпінської міської\~ради Київської\~області надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечував проти задоволення позову. Представник Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області надав суду заяву про розгляд справи за відсутнсті їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОК № 405153 від 03.05.2017 року, актовий запис № 240 [PERSON] померла 30.04.2017 року. [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу серії І-РУ № 353728 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 06.10.1941 року. Відповідно до свідоцтва про народження Серії ЭЛ № 990901 від 10.07.1956 р. матір'ю [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] угоди затвердженої Рішенням Народного суду міста Ірпеня від 16.03.1973 року, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.03.1983 року [PERSON] належала 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Д. Попова будинок 9. Після смерті [PERSON], яка померла 30.04.2017 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 351/2017 від 03.10.2017 року. Встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємець за законом 26.03.2018 року звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до постанови від 26.03.2018 р. Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено громадянину [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку № 9, що знаходиться за адресою: Україна, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Д.Попова, що залишилася після смерті померлої 30.04.2017 р. [PERSON], оскільки [PERSON] угода від 16.03.1973 року не відповідає вимогам, встановленим законодавством для правовстанволюючого документа, а рішення народного суду міста Ірпеня від 16.03.1973 року у спадкоємця відсутнє. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ч. 2 ст. 1223 ЦК України\~передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК\~України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст.\~1222\~ЦК\~України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 24 цієї\~постанови Верховний\~суд України зазначив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у випадку відсутності інших спадкоємців і за законом і за заповітом, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи зазначені норми Закону, викладені обставини, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинок, розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Д. Попова, буд. 9 - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 30.04.2017 року. На підставі ст.\~1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved