Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У позові вказав, що 23.01.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №010/0873/82/0092414, згідно якого [PERSON] отримав 1000,00 грн. строком на 48 місяців. Між АТ ««Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 114/33 відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0873/82/0092414. 25.07.2017року між АТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-ТОВ «ФК«ЄАПБ»)укладено Договір відступлення права вимоги №20170425,у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає(відступає)ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату,а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Згідно п.2.5. Договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення Договору Права Вимоги, Кредитні договори та Договори забезпечення є дійсними. На виконання п.2.7. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст.512-514,516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 10282,38 грн., яка складається з наступного: 10282 грн. 38 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, в наслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 10282 грн. 38 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою суду від 12.11.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч.1, ч.2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідност.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 23.01.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №010/0873/82/0092414, згідно якого [PERSON] отримав 1000,00 грн. строком на 48 місяців. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим має заборгованість за кредитним договором №010/0873/82/0092414 від 23.01.2014 року в сумі 10282 грн. 38 коп., яка складається з наступного: 10282 грн. 38 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25.07.2017року між АТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-ТОВ «ФК«ЄАПБ»)укладено Договір відступлення права вимоги №20170425,у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає(відступає)ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату,а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Після передачі права вимоги за кредитним договором перейшло Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідност.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України , якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявлені ТОВ «ФК «ЄАПБ» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved