Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь 197750 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Також просив стягнути з ПАТ «Страхова Компанія «Провідна»» на свою користь 2550 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та стягнути з відповідачів судові витрати. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 18.06.2011 року біля 19 години 15 хвилин відповідач [PERSON], рухаючись на власному автомобілі [NUMBER] на автодорозі сполученням «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамал ига» поблизу с. Магала Новоселицького району Чернівецької області на перевищеній понад 70 км/год. швидкості допустив наїзд на нього. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження: легкі, середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров»я та тяжкі тілесні ушкодження за ознакою «небезпека для життя». Враховуючи, що внаслідок отриманих травм він став інвалідом 3-ї групи, права нога укоротилась на 5 см., він не може виконувати важку роботу і через це має проблеми із працевлаштуванням на добре оплачувану роботу, просив стягнути з відповідачів зазначені вище суми. Претензії до страхової компанії обґрунтовує тим, що цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідності до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (поліс АА/1318490 від 26.01.2011 від 26.01.2011 року строком на 1 рік). Представник ПрАТ «СК «Провідна»» надіслав суду письмове заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позову до страхової компанії у зв»язку із передчасністю і безпідставністю, оскільки страхове відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 2550 гривень може бути відшкодовано [PERSON] у випадку його звернення до ПрАТ «СК «Провідна»» з відповідною заявою при виплату страхового відшкодування за завдану моральну шкоду. Також просив розглянути справу за відсутності представника страхової компанії. Відповідач [PERSON] надіслав суду письмове заперечення проти позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що його довіритель не має можливості виплатити позивачу майже 200000 гривень, оскільки не має такого великого доходу. Пояснив, що [PERSON] згоден виплатити моральну шкоду в розмірі 5000 (п»ять тисяч) гривень і просить суд стягнути з нього таку суму. Вважає, що позивач сам винний у дорожньо-транспортній пригоді. Факт ДТП не заперечує. Також просив суд взяти до уваги, що на утриманні [PERSON] знаходяться дві малолітні дитини. Відповідач проживає разом з бабусею, за якою здійснює догляд і на утримання однієї дитини щомісяця сплачує аліменти. Судом досліджені матеріали цивільної справи: -виписка з історії хвороби; -розрахунок вартості лікування; -заключення ЛКК; -довідка акта огляду МСЕК; -дані про відшкодування страховою компанією витрат на лікування позивача; -копія страхового полісу; Також судом було досліджено матеріали кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29.08.2011 року у зв»язку із актом амністії [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.. 286 ч. 2 КК України і кримінальна справа стосовно нього була закрита. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної і кримінальної справ, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з [PERSON] і повне задоволення позовних вимог в частині стягнення 2550 гривень моральної шкоди на користь позивача з страхової компанії. Посилання відповідача ПрАТ «СК «Провідна»» на те, що страхове відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 2550 гривень може бути відшкодовано [PERSON] у випадку його звернення до ПрАТ «СК «Провідна»» з відповідною заявою при виплату страхового відшкодування за завдану моральну шкоду, суд не приймає до уваги виходячи з такого. На момент скоєння ДТП між винуватцем ДТП відповідачем [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна»» існували правовідносини, що виникли на підставі укладеного між ними полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1318490 від 26.01.2011р. Таким чином на момент скоєння ДТП у сторін були наявні взаємні права та обов'язки, передбачені Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», редакція яких діяли на момент укладення полісу та скоєння ДТП. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Таким чином до правовідносин, що виникли між сторонами слід застосовувати Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (редакція 2011 року), що діяв на момент скоєння ДТП - 18.06.2011 року. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або іншої особи, визначеної договором) і страхового акта аварійного сертифіката. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов'язання, яке відповідно до ч. 3 тієї ж статті має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Ауді 100», державний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна»» на підставі страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/1318490 від 26.01.2011 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого в розмірі 51000 грн. Таким чином з відповідача ПрАТ «СК «Провідна»»на користь позивач необхідно стягнути компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому-позивачу в розмірі 2550 гривень. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (редакція 2011р.), потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого (п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (редакція 2011р.). Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON], суд виходить з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено причини, з яких він визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 197750 грн. Виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та враховуючи, що факт заподіяння позивачеві моральних страждань доведено належними доказами, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30 000(тридцяти тисяч) гривень. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідачів, витрати позивача по зверненню до суду. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні доведена належними доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial