Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 49\~812 грн. 50 коп. за договором позики №3068 від 11 січня 2016 року, укладеним в електронній формі, між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і відповідачем, посилаючись на те, що товариство є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27.10.2015 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача. 11 січня 2016 року [PERSON] у встановленому п.п.4.1, 4.2 Правил порядку оформив заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача, на підставі якої 11.01.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики №3068, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 1 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3 договору встановлено, що позика надається на 15 днів. Реєстрація відповідача на сайті позивача, подання ним заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштiв, пiдтвердження заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення вiдповiдних дій щодо отримання позики свідчить про те, [PERSON] був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір позики було укладено та пiдписано в електронній формi, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формi. \~ \~ \~ \~Позивач зобовязання\~за договором\~виконав у\~повному обсязі,\~а саме:\~перерахував на\~картковий рахунок\~суму позики\~в розмірі 1\~500 грн., що підтверджується повідомленням від 29 листопада 2018 року ТОВ «Платежі Онлайн», а відповідач не виконує свої обовязки, внаслідок чого станом на 26.12.2018 року утворилась указана заборгованість. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 січня 2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. \~ \~ \~ \~Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів з дня опублікування оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Суд з урахуванням того, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає за необхідне розглянути справу в судовому засіданні без повідомлення сторін відповідно до ст.ст.274, 279 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений, не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~За нормою ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що 11.01.2016 року відповідач у встановленому п.п.4.1, 4.2 Правил порядку оформив заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів заявки, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача. \~ \~ \~ \~11.01.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено договір позики №3068, згідно з умовами якого позикодавець перерахував на картковий рахунок позичальнику грошові кошти у сумі 1 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, що підтверджується повідомленням від 29.11.2018 року ТОВ «Платежі Онлайн», а позичальник зобовязувався повернути позику через 15 днів та сплатити проценти, однак він не виконує свої обовязки, внаслідок чого станом на 26.12.2018 року утворилась заборгованість в сумі 49 812 грн. 50 коп., яка складається із суми позики в розмірі 1 500 грн. та заборгованості по процентам за користування позикою в сумі 48\~312 грн. 50 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті, і є\~\~публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644\~ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обовязки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Таким чином, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики №3068, відповідно до якого позичальник отримав 1 500 грн. на строк 15 днів. Доказом підтвердження отримання коштів є повідомлення від 29.11.2018 року ТОВ «Платежі Онлайн», копія якого міститься в матеріалах справи, в якому зазначається сума коштів, власник картки, номер картки, код авторизації, номер транзакції в системі (а.с.26). Згідно ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до п.1.5 договору нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,5 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; - 1,5 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня межах строку, зазначеного в п.1.2. цього договору; - 3 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п.1.2. цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК України встановлюється принцип безумовності та обовязковості виконання договору. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн.

Outcome: approved