Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.10.2005 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.10.2013 р. виникла заборгованість в розмірі 23 044,79 грн., з яких 2820,64 грн. - заборгованість за кредитом, 18650,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1073,56 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач позов не визнав. Зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки заборгованість виникла з 31.01.2008 року і саме з цього часу необхідно відраховувати трирічний строк позовної давності. Просить в задоволенні позову відмовити, застосувати позовну давність. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви № б/н від 27.10.2005 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем було зроблено 30.01.2008 року, станом на 16.10.2013 року заборгованість складає 23 044,79 гривні (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що в даному випадку перебіг позовної давності слід відраховувати з дати останнього платежу за кредитним договором - 30.01.2008 року, тобто позивач повинен був звернутись за захистом своїх прав до 30.01.2011 року. Позов подано 11.12.2013 року, тобто пропущений строк звернення до суду. Про існування заборгованості банк знав, що підтверджується розрахунком заборгованості. Ніяких заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»до суду не надходило. Тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed