Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що 27 грудня 2018 року відповідачка у нього взяла за договором позики 100000 грн., які зобов`язалась повернути до 27 червня 2019 року, однак до теперішнього часу не повернула, незважаючи на те, що він на виконання умов договору позики від 27 грудня 2018 року направив відповідну заяву відповідачці. На підставі викладеного просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 100\~000 грн. та судові витрати в сумі 1000 грн. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання за невідомих суду причин не з`явилась повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою належним чином. За ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору позики, реєстр нотаріусу № 1033, від 27 грудня 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] 100\~000 грн., які зобов`язувалась повернути до 27 червня 2019 року (а. с. 6). Матеріалами справи встановлено, що позивач надсилав відповідачці вимогу від 14 серпня 2019 року про необхідність повернення грошових коштів за договором позики від 27 грудня 2018 року (а. с. 7-10). На підставі ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст.\~1047\~ЦК договір\~позики укладається\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян.\~На підтвердження\~укладення договору\~позики та\~його умов\~може бути\~представлена розписка\~позичальника або\~інший документ,\~який посвідчує\~передання йому\~позикодавцем визначеної\~грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі ст. 526 ЦК вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, то відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зважаючи на викладені правові норми, суд дійшов висновку, що за нотаріально посвідченим договором позики від 27 грудня 2018 року, укладеним між сторонами по справі, підтверджено передачу позивачем відповідачці 100\~000 грн. Також суд зазначає, що відповідачка не надала доказів на підтвердження проведення нею розрахунку з позивачем по такому боргу. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позику в сумі 100 000 грн. [PERSON] не повернула [PERSON] за вимогою від 14 серпня 2019 року, що повинна була виконати до 27 червня 2019 року, то судом достеменно підтверджено законність заявлених вимог позивача про стягнення з відповідачки зазначеного боргу. Оскільки при поданні вказаного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1000 грн. (а. с. 1), то за ст. 141 ЦПК внаслідок задоволення позовних вимог на користь [PERSON] з [PERSON] підлягає стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1000 грн.

Outcome: approved