Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду, з урахуванням уточнених позовних вимог прийнятих судом, за наступними підставами. Відповідач з 17.07.2016 року є членом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 18.07.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 2489/16-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. зі строком користування 12 місяців, зі сплатою 0,17 % від суми залишку по кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідач зробив наступні платежі: 26.08.2016 р.-350 грн., 26.09.2016 р.-350 грн., 27.10.2016 р.-350 грн., 05-12.2016 р.-350 грн., 01.02.2017 р.- 700 грн. Більше ніяких платежів зроблено не було. Залишок за кредитом склав 61772,20 гривень. Станом на 12.02.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 2904,99 гривень, яку [PERSON] в добровільному порядку відмовляється сплатити. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача КС «Азовська кредитна компанія» в судове засідання не зявився, але в позовній заяві зазначив, що просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Так, згідно кредитного договору № 2489/16-Ф2 від 18.07.2016 року та заяви [PERSON] був наданий кредит в розмірі 3000,00 грн. зі строком користування 12 місяців, зі сплатою 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом; Відповідно до розрахунку заборгованості згідно кредитного договору [PERSON] станом на 12.02.2018 року має загальну заборгованість за кредитом в розмірі 2904,99 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1772,20 грн. та заборгованості за процентами в сумі 1132,70 гривень. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтями 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ч.1 ЦК України зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] умов кредитного договору та свого грошового зобовязання перед позивачем, у звязку із чим позовні вимоги позивача в межах заявлених вимог підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачем при звернені до суду по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, а томі з [PERSON] на користь КС «Азовська кредитна компанія» слід стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved