Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви просить визнати за ним - [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою Харківська області, Харківській район, смт. Високий, вул. Комінтерна, 68-Б загальною площею 0,1404 га, кадастровий номер 6325156700:00:006:0128, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 20 червня 2014 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 20 червня 2014 року, померла [PERSON], яка була його дружиною. На момент смерті його дружини [PERSON] їм на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок № 68-Б по вул. Комінтерна в смт. Високий Харківського району Харківської області на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО [PERSON] 26.06.2006 року та земельна ділянка, на якій розташований цей житловий будинок. Після смерті дружини залишилася спадщина, яка належала їм на праві власності в рівних частинах. Донька позивача [PERSON] спадщину після померлої матері не приймала, на неї не претендує і в суд звертатись намірів не має. Донька позивача [PERSON] спадщину після померлої матері не приймала, на неї не претендує і в суд звертатись намірів не має. У судове засідання позивач не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі надали суду заяви, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували та просили розглядати справу без їх участі. Представник Височанської селищної ради надав суду заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 378621 від 20 червня 1975 року, [PERSON] [INFO] зареєстрував шлюб із [PERSON] [INFO], після укладення шлюбу присвоєнні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині [PERSON], актовий запис № 1830. [PERSON] померла 20 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ВЛ № 440960, виданим виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської власті від 23.06.2014 року. На момент смерті дружини [PERSON] їм по праву спільної сумісної власності належав житловий будинок № 68-Б по вул. Комінтерна в смт Високий Харківського району Харківської області на підставі договору про поділ нерухомою майна, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО [PERSON] 26.06.2006 року, реєстр ТУ 1687, та земельна ділянка, на якій розташований цей житловий будинок, за тією ж адресою: смт Високий Харківського району Харківської області, вул. Комінтерна № 68-Б, загальною площею 0,1404 кв.м, кадастровий номер 6325156700:00:006.0128, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, передана у власність на підставі рішення V сесії V скликання Височанської селищної ради від 21.12.2006 року. Зазначені обставини щодо права власності на це майно та його державної реєстрації підтверджуються копією вищезазначеного договору про поділ нерухомою майна, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО [PERSON] 26.06.2006 року, реєстр № 1687; Витягом з державного реєстру правочинів № 2555247 від 26.06.2006 року: Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11200998 від 12.07.2006 року;довідкою КП «ХРБТІ» № 360 від 17.12.2014 року; даними технічного паспорту на житловий будинок, договорів оренди землі 24.10.2007 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області за № 010770300466 і № 010770300465; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянка № НВ-6301612332015 від 25.02.2015 року з додатком (кадастровим планом земельної ділянки). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 069064 та № 069065, виданими та зареєстрованими в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею власниками даної земельної ділянки є: [PERSON] та [PERSON]. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач як чоловік спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем першої черги і прийняв спадщину, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка, оскільки проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується відміткою про місце реєстрації у паспорті позивача. Враховуючи, що позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло вищевказане майно, інших осіб, які є спадкоємцями, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved