Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування належною йому квартирою №18, розташованою в будинку [ADDRESS], оскільки відповідач перестала бути членом його сім'ї у жовтні 2008 року та з того часу в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, а також зобов'язати третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку з квартири. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач пред'явлених позовних вимог не визнала, послалась, зокрема, на те, що позивач змінив замки на вхідних дверях спірної квартири та не пускає її до квартири, проте пояснила, що в спірній квартирі проживати не збирається, а добровільно зніматися з реєстраційного обліку з квартири не бажає, щоб помститись позивачеві за перешкоди, які він їй вчиняв, коли вона сама хотіла знятися з реєстраційного обліку із спірної квартири, а взагалі їй потрібно, щоб вона десь була зареєстрованою. Її представник також заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи до суду не з'явився. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач є власником квартири №18, розташованої в будинку [ADDRESS] (надалі - Спірна квартира), в якій зареєстрований та проживає та в якій також зареєстрована відповідач - колишня дружина позивача, шлюб між ними було розірвано 08.10.2008 року (а.с.5-8). Отже, розглядаючи позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування Спірною квартирою, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як пояснила відповідач у судовому засіданні, вона біля шести років Спірній квартирі не проживає і проживати в ній надалі не бажає. Суд не приймає до уваги доводів відповідача про перешкоди з боку позивача у її вселенні до Спірної квартири, позаяк відповідач не довела суду, що за цей час якимось чином намагалась вселитись в Спірну квартиру та що позивач чинив їй у цьому перешкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідач не проживає в Спірній квартирі без поважних причин понад один рік. Обставин, які б указували на поважність причин відсутності відповідача у Спірній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що позивач втратила право користування Спірною квартирою. Щодо вимог про зобов'язання третьої особи зняти відповідача з реєстраційного обліку, то такі вимоги задоволенню не підлягають, позаяк згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial