overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 23.10.2000 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Березівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 5 . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову посилається на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, вони стали віддалятися один від одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Він зрозумів що вони мають різні погляди на життя, тому подальше спільне проживання не можливе. Просить їх з відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов за викладених у ньому обставин, пояснивши, що причиною розірвання шлюбу є те, що позивач проживає та працює в м. Києві, додому приїздить рідко, тому сімейно-шлюбних відносин вони не підтримують. Миритися з відповідачем категорично не бажає і ввжає, що їх шлюб зберегти не можливо. Просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та просила його задовольнити. Також суду показала, що постійні ревнощі з боку чоловіка стали нестерпними та спричнили в неї різке погіршення здоровя. Миритися з ним не бажає і вважає, що їх шлюб остаточно розпався і зберегти його не можливо, та вона цього і не бажає. Щодо визначення місця проживання їх з позивачем неповнолітнього сина, покладається на розсуд останнього, який з огляду на його вік сам має визначити, з ким із батьків він буде проживати. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнала відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. Позов таким чином підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551-20 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України стягненню на його користь з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 24.11.2006 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. В обгрунтування позову посилається на те, що сімейне життя погіршилося, між ними почали виникати сварки, непорозуміння, вони не могли знайти спільної мови, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На протязі останніх пів року вони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить їх з відповідачкою шлюб розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просять розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у вісутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони з 24.11.2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства і бюджету не ведуть, проживають окремо. Час, наданий судом на примирення подружжя, бажаного результату не дав. Викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, які досліджені у судовому засіданні і якими є: - свідоцтво про шлюб; - свідоцтва про народження дітей; - довідка Шарківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 10.10.2014 року № 313. За викладеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін спору існує формально і його збереження суперечить інтересам сторін спору. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнала відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243-60 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на його користь з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 29.05.1993 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що причиною розірваня шлюбу є те, що між ними часто виникають непорозуміння, сварки тому, що він часто перебуває в командировках і дружина його ревнує. Більше року вони не проживають разом. Усі його намагагння відновити їх стосунки позитивного результату не дали. Іх сім'я існує формально, тому просить шлюб між ними розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просять розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у вісутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони з 29.05.1993 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які поживають з відповідачем. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2014 року, спільного господарства і бюджету не ведуть, проживають окремо. За час, наданий судом на примирення строком три місяці сторони не помирилися. Викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, які досліджені у судовому засіданні і якими є: - свідоцтво про шлюб; - свідоцтва про народження дітей; - довідка Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 01.07.2014 року № 275. За викладеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін спору існує формально і його збереження суперечить інтересам сторін спору. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243-60 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на корить держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 30.03.2004 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований в Бирюківській сільській раді Рокитнянського району Київської області, актовий запис №2 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач 10.06.2013 року забрала свої речі та переїхала проживати до своїх батьків у с.Бакумівка Рокитнянського району. З того часу вони разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть і що призвело до фактичного припинення ними сімейно-шлюбних стосунків. Подальше збереження шлюбу не можливе. Просить їх з відповідачем шлюб розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просять розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у вісутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.03.2004 року, який зареєстрований в Бирюківській сільській раді Рокитнянського району Київської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства і бюджету не ведуть, проживають окремо. Миритися не бажають. Викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, які досліджені у судовому засіданні і якими є: - свідоцтво про укладення шлюбу; - свідоцтва про народження дітей; - довідка Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 17.01.2014 року № 10 про склад сімї позивача. За викладеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін спору існує формально і його збереження суперечить інтересам сторін спору. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243.60 грн. підлягають у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що з 22.11.2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 110. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сімейне життя у них відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинили з серпня 2016 року, проживають окремо. Просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Ухвалою суду від 30.11.2016 року сторонам було надано час для примирення терміном три місяці, а провадження у справі було зупинено. Після відновлення провадження у справі у судовому засіданні позивач підтримав позов за викладених у ньому обставин і підстав та просив задовольнити. Також суду пояснив, примирення між ними не відбулося, він не бажає продовжувати із відповідачем шлюбні відносини та вважає, що зберегти їх шлюб не можливо. Відповідач позов визнала за викладених у ньому обставин та суду пояснила, що дійсно вони з позивачем припинили сімейні стосунки і проживають окремо. Примирення між ними не відбулося. Просила шлюб розірвати. Заслухавши у судовому засіданні сторін спору, дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судому засіданні встановлено, що сторони спору уклали 22.11.2014 року шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 110. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем окремо від позивача з серпня 2016 року. Шлюбні стосунки сторони спору припинили, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Між подружжям відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Наданий сторонам час для можливого примирення терміном три місяці бажаного результату не дав. З названих підстав суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і примирення між ними неможливе. На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що існування шлюбних відносин суперечить інтересам сторін спору і що має істотне значення, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551.20 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про порушення діючих умов оплати праці, зобовязання провести донарахування до заробітної плати, скасування штатного розпису. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 174 грн.85 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 13.09.2008 року по 13.05.2009 року складає 174,85 грн.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1 % від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 252 грн. 72 коп., відповідачі тривалий час своїх зобовязань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 01.01.2005 року по 21.11.2006 року складає 75, 88 грн. за період з 01.11.2006 року по 12.11.2009 року складає 176,85 грн.. Таким чином, на суму 75, 88 грн. за період до 21.11.2006 року позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом , просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електроенергію, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за відповідачами мається заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 319 грн. 37 коп., відповідачі тривалий час своїх зобов'язань по платі за користування електроенергією не виконують, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення № 01-62юр/5740 від 23.07.2009 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалася за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки-розрахунку, наданої позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 25.05.2006 року по 01.11.2006 року складає 43, 13 грн., за період з 01.11.2006 року по 22.04.2009 року складає 276,24 грн. Таким чином, на суму 43, 13 грн. за період до 01.11.2006 року позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строку позивачем не надано. Оскільки поважні причини пропуску строку позовної давності відсутні, в цій частині задоволення позовних вимог необхідно відмовити на підставі ст.267 ч.5 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затвердженою Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед АК Харківобленерго підлягає стягненню у судовому порядку. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦГІК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1% від розміру задоволених вимог по позову, але не менше 51 грн. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: partial