Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указав, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.10.2008, згідно якої отримав кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява від 03.10.2008 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 31.12.2018 має заборгованість у розмірі 90791,22 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1030,00 грн.; відсотків за користування кредитом - 84353,11 грн.; пені та комісії - 846,62 грн.; штрафів - 250 грн. ( фіксована складова) та 4311,49 грн. (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 90791,22 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи знаходиться клопотання представника про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій пояснював, що проти позову заперечує, просив відмовити, заяву обґрунтовував тим, що після закінчення строку дії кредитної картки позивачем автоматично знімалися кошти з його заробітної плати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що на підтвердження укладення кредитного договору між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] позивачем надано анкету-заяву та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10,11-16). Як вбачається із копії анкети-заяви від 03.10.2008, [PERSON] подав до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» указану анкету-заяву , у якій виявив намір оформити кредитку Універсальну» «55 днів пільгового періода» із кредитним лімітом три тисячі гривень . У заяві зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у сумі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.10). У вказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.11-16). Згідно наданого банком розрахунку зазначено, що станом на 31.12.2018 [PERSON] має заборгованість у розмірі 90791,22 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1030,00 грн.; відсотків за користування кредитом - 84353,11 грн.; пені та комісії - 846,62 грн.; штрафів - 250 грн. (фіксована складова) та 4311,49 грн. (процентна складова) (а.с.7-9). На підставі довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом установлено, що [PERSON] , отримав дві картки (а.с.64): № [NUMBER] із терміном дії до 11/12; № [NUMBER] із терміном дії 09/15. Згідно виписок по зазначених картках, судом установлено, що [PERSON] , користувався даними картками, починаючи з 20.10.2008, здійснюючи різні операції, у тому числі знімав готівку, сплачував послуги через Приват24, поповнював картку та інше (а.с.59-63). При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правилами надання банківських послуг -клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Довідкою про умови кредитування визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами банку. За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається із виписку про рух коштів на рахунку відповідача [PERSON] із 20.10.2008 по 04.01.2013 року отримував готівкові кошти за вказаним кредитним договором, тобто користувався кредитними картками і вносив кошти на погашення заборгованості із 22.11.2008 по 25.12.2013. Разом із тим, випискою встановлено, що із картки відповідача здійснювалось автоматичне погашення простроченої заборгованості після закінчення строку дії картки - 821,30 грн. 26.07.2017 р., 500,00 грн. 16.08.2017 р., 787,20 грн. 31.08.2017 р., 50,00 грн. 02.10.2017 р., 26,40 грн. 03.10.2017 р., 201,87 грн. 28.10.2017 р., 500,00 грн., 15.11.2017 р., 1057,97 грн. 29.11.2017 р., 500,00 грн. 14.12.2017 р., 876,94 грн. 28.12.2017 р., 600,00 грн., 24.01.2018 р., 966,05 грн., 01.02.2018 р., 600,00 грн. 17.02.2018 р., 962,34 грн. 28.02.2018 р., 800,00 грн. 20.03.2018 р.,771,55 грн. 30.03.2018 р., 500,00 грн., 13.04.2018 р., 877,68 грн. 27.04.2018 р., 50,00 грн. 30.05.2018 р., 3,38 грн. 20.08.2018 р., а всього - 11452,68 грн. Суд вважає, що вбачається факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту станом на час закінчення строку дії картки - на 30 вересня 2015 року, та відповідно до розрахунків позивача його розмір складав - тіло кредиту - 1076,54 грн., загальна заборгованість за процентами - 3974,44 грн., що позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано (а.с.7-9). Позивач нарахував відсотки за період по 31.12.2018, проте строк дії картки, отриманої відповідачем закінчився 30.09.2015. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, проценти нараховуються у межах дії договору (картки), який в даному випадку спливає із закінченням дії картки. Позивач має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України, але таких вимог позивач не заявив. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Отже, після 30.09.2015 нарахування позивачем відсотків на суму кредиту не повернутого відповідачем є безпідставним. Отже, сума сплачених відповідачем за вказаним кредитним договором коштів -після закінчення строку дії договору - 11452,68 грн., перевищує суми, які би підлягали стягненню на момент закінчення строку дії картки станом на 30.09.2015 року. Таким чином, суд вважає, що на час звернення позивача із позовом до суду усі складові заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем були сплачені у повному обсязі після закінчення строку дії договору, тому для стягнення заборгованості у розмірі, визначеній позивачем в позовних вимогах, суд підстав не вбачає. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, відповідно, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню із відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed