Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Зазначила, що [INFO] в с.Гальжбіївка Ямпільського району, Вінницької області померла її мати [PERSON] . На час відкриття спадщини, вона постійно проживала разом з матір`ю в одному господарському номері та вели спільне господарство. Після смерті матері вона прийняла спадщину належним чином, звернувшись з відповідно заявою до нотаріуса. 17 жовтня 2012 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких вона, як донька, являється спадкоємцем майна [PERSON] померлої [INFO] та частково прийняла спадкове майно, яке складається з права власності на майновий пай та земельної ділянки. Крім цього, спадкодавець на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, являлась власником житлового будинку по [ADDRESS] . При оформленні права власності на спадкове майно, вона не отримала на вказаний будинок свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок . Враховуючи викладене, у неї існують реальні перешкоди оформити спадкові права на спадщину в нотаріальному (позасудовому) порядку в повному обсязі, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, який позначений в плані літерою - А; веранда позначена в плані літерою - а; літня кухня, позначена в плані літерою - Б; погріб позначений в плані літерою - В; вбиральня позначена в плані літерою - Г, які та за життя відповідно до свідоцтва про право власності виданого виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 06 квітня 1990 року, б/н та зареєстровано в Могилів-Подільському МБТІ від 06 квітня 1990 року за реєстровим №35 належали спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надавла суду заяву вх.№7573 від 16.11.2021 року про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явилась. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують. Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Із досліджених судом письмових доказі встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.10). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в с. Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.11). З копії довідки виданої виконавчим комітетом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в одному погосподарському номері та вели спільне господарство(а.с.12). З копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2012 року встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається із земельної ділянки, розміром 1,7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та майнового паю члена КСП СТОВ «Довіра» (а.с.13-14). З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З повідомлення КП «Ямпільського РБТІ» встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (а.с.16). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті тітки. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.(ст.1218 ЦК України) Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач після смерті матері зверталась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та частково прийняла спадщину, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом. З урахуванням вищевикладеного, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, спадкоємець [PERSON] не може в повній мірі реалізувати своє право на спадщину після смерті матері. Згідно ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved