Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про визнання наймачем житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] та зобовязання Головного управління ДМС в Одеській області Державної міграційної служби України зареєструвати його місце проживання у вищезазначеній квартирі, мотивуючи свої вимоги тим, що він є сином померлого [PERSON] і проживає разом зі своєю матірю [PERSON] у суміжному приміщенні квартири [ADDRESS]. Позивач та його мати проживають в суміжному ізольованому приміщенні площею 18,6 кв.м., тобто житлова площа кімнати на одну особу складає по 9,3 кв.м., тобто, менше ніж передбачено нормою жилої площі, у звязку з чим потребують поліпшення житлових умов. Позивач неодноразово звертався до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням визнати його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення де проживав його батько та з проханням надати йому це приміщення, однак відповідач відповідав лише відмовами, які він вважає незаконними, необґрунтованими та протиправними, оскільки позбавляють позивача права на житло. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача та ухвалення заочного рішення по справі не заперечує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Головного управління ДМС в Одеській області в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за договором найму проживав та був зареєстрований в [INFO]. 11.05.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №376693, виданого 13.05.2014 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №5099. [PERSON] є сином померлого 11.05.2014 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-КИ №454915, виданого 29.10.1980 року Дніпродзержинським міським ЗАГС, актовий запис №3263. Позивач та його мати [PERSON] проживають в суміжному ізольованому приміщенні площею 18,6 кв.м., житлова площа кімнати на одну особу складає по 9,3 кв.м., тобто, менше ніж передбачено нормою жилої площі, у звязку з чим потребують поліпшення житлових умов. На підставі вищезазначеного [PERSON] звертався неодноразово до Приморської районної адміністрації з заявою про визнання його наймачем вищезазначеної квартири, однак отримував відмову, одночасно розяснено можливість судового врегулювання спору. Відповідно до ст.54 Житлового Кодексу Української РСР, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст.47 Житлового Кодексу Української РСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до ч.2 ст.50 Житлового Кодексу Української РСР, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 48 Житлового Кодексу Української РСР, жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (частина друга статті 50). Відповідно до ст.106 Житлового Кодексу Української РСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Враховуючи те, що площа кімнати в якій проживає [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] складає 18,6 кв.м., що є меншим норми на одну особу відповідно до положень ст.47 ЖК УРСР, позивач є сином наймача, який помер 11.05.2014 року, є користувачем суміжного приміщення та потребує поліпшення житлових умов, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved