Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 02.07.2018 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики на суму 65000 гривень. На підтвердження умов договору та факту отримання грошової суми [PERSON] власноручно написав розписку. Вказаним договором позики було обумовлене зобов'язання [PERSON] повернути суму позики до 05.11.2018 року. В зазначений термін відповідач гроші в добровільному порядку не повернув. Внаслідок цього заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 02.07.2018 року становить 65000 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (оригінал розписки [PERSON] від 02.07.2018 року; копію паспорта [PERSON]; копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON]; копію паспорта [PERSON]; копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON].) суд, розглянувши спір в межах заявлених позивачем вимог, які відповідачем визнані, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В ході судового розгляду судом встановлено, що 02 липня 20187 року між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) був укладений договір позики на суму 65000 гривень. На підтвердження умов договору та факту отримання грошової суми [PERSON] власноручно написав розписку. Вказаним договором позики було обумовлене зобов'язання [PERSON] повернути суму позики до 05.11.2018 року. В зазначений термін відповідач гроші в добровільному порядку не повернув. Внаслідок чого, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 02.07.2018 року становить 65000 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1046; 1047; 1049 ЦК України, із змісту яких слідує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (гроші кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 1046; 1047;1049 ЦК України та

Outcome: approved