Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNXRRX15580048 (заява позичальника) [PERSON] отримала кредит у розмірі 3358,80 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду про те, що вона попередньо була ознайомлена та погодилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами, складає між банком та відповідачем кредитний договір. Умовами договору визначено, що банк надає клієнту строковий кредит в сумі 3358,80 грн. на строк з 18.05.2007 року по 18.03.2008 рік включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 15 по 20 число кожного місяця) позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж в сумі 426,76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 15,2% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до детального розрахунку станом на 02.07.2018 року складає 3023,04 грн. Датою 18.03.2008 року в Договорі саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період з 02.07.2013 року по 02.07.2018 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3023,04 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,5%, а отже, сума заборгованості по відсоткам складає 27 585,24 грн. В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за договором № DNXRRX15580048 від 18.05.2007 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 02.07.2013 року по 02.07.2018 року в розмірі 27 585,24 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № DNXRRX15580048. Відповідно до умов укладеного договору № DNXRRX15580048 (заява позичальника) [PERSON] отримала кредит у розмірі 3358,80 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду про те, що вона попередньо була ознайомлена та погодилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами, складає між банком та відповідачем кредитний договір. Умовами договору визначено, що банк надає клієнту строковий кредит в сумі 3358,80 грн. на строк з 18.05.2007 року по 18.03.2008 рік включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 15 по 20 число кожного місяця) позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж в сумі 426,76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 15,2% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до детального розрахунку станом на 02.07.2018 року складає 3023,04 грн. Згідно з ч. 1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони відповідача мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір № DNXRRX15580048 визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При погашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно погашеної суми кредиту нарахування відсоткові здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 18.03.2008 року в Договорі №DNXRRX15580048 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені в Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Судом встановлено, що отримані відповідачем кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи, що Договір №DNXRRX15580048 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав, визначених ст.ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період з 02.07.2013 року по 02.07.2018 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3023,04 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,5%, а отже, сума заборгованості по відсоткам складає 27 585,24 грн. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved