Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що 30 серпня 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 3,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСГП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270462 від 08.10.1997 року належить померлій [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 462, на яке він претендує як єдиний спадкоємець, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал сертифікату на земельну частку (пай), у зв'язку з чим звертаються до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно заяви уточнені позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2002 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: земельну частку (пай) розміром 3,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСГП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270462 від 08.10.1997 року належить померлій [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 462. При зверненні позивача до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у звязку з тим, було втрачено оригінал сертифікату на земельну частку (пай). Позивачем було зроблено оголошення у газеті «Aviso» за 10.04.2017 року, згідно якого втрачений сертифікат на земельну частку (пай) землю серії ОД № 0270462 від 08.10.1997 року на земельну частку (пай) розміром 3,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСГП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, належить померлій [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 462, вважається недійсним, яке знаходиться у матеріалах справи. Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи. На даний час позивач фактично прийняв відкриту після смерті матері вищезазначену спадщину, здійснюючи діяльність повязану з користуванням та володінням спадкового майна та прийняв на зберігання правовстановлюючі документи. Відповідно до ст.. 553 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитись від спадщини на користь іншого спадкоємця або держави, а також вважається таким що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не здійснив ні однієї дії, щодо прийняття спадщини (ст.. 549 цього кодексу). Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт того, що позивач являється сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження № 325733 від 10.09.1972 року. Інших спадкоємців першої черги чи заповіту, або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку не має. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 269/01-16 від 04.03.2017 року спадкова справа до майна померлої 30.08.2002 року [PERSON] не заводилась. Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: земельної частки (пай) розміром 3,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСГП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270462 від 08.10.1997 року належить померлій [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 462, яке відкрилось за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 30.08.2002 року обґрунтовані та підлягають задоволенню, попередньо встановивши факт приналежності земельної ділянки померлій та визнавши сертифікат на земельну частку (пай) втраченим.

Outcome: approved