Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з працівником при звільненні. Просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку із звільненим працівником, з 11.10.2008 року, по час винесення судом рішення та матеріальний еквівалент відшкодування моральної шкоди, в сумі 5000,0 грн., заподіяної працівнику внаслідок порушення його трудових прав. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та пояснив, що позивачка тривалий час працювала на підприємстві - відповідачі, у відповідача є в наявності заборгованість із виплати належної позивачеві заробітної плати, в зв'язку із тривалою невиплатою боргу із заробітної плати позивачка потерпає від моральних страждань. Інших рішень судів щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку із звільненим працівником не має. В судове засідання не з'явився представник відповідача, якій повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи. Також про день, час та місце розгляду справи повідомлявся арбітражний керуючий. Від відповідача та арбітражного керуючого заперечень по суті позову не надійшло, також не було повідомлено суд про причини неявки їх у судове засідання. В судовому засіданні були досліджені письмові докази: копія трудової книжки позивача; копія довідки відповідача про суму боргу та розміру середньомісячної заробітної плати; витяг з реєстру юридичних осіб щодо відповідача; рішення Світловодського міськрайонного суду від 26.02.2003 р. щодо стягнення з відповідача суми боргу із заробітної плати; судовий наказ Світловодського міськрайонного суду від 25.10.2006 р. щодо стягнення з відповідача боргу із заробітної плати; рішення Світловодського міськрайонного суду щодо стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати від 30.03.2015 р. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, що 10 жовтня 2008 року позивачку було звільнено за скороченням, проте, підприємство - відповідач, у супереч ст. 116 КЗпП України, не здійснило повного розрахунку із звільненим працівником. У відповідача перед позивачем рахується заборгованість в сумі 24574,32 грн. Позивача було звільнено 10.10.2008 року. відповідно до офіційних повідомлень Міністерства праці та соціальної політики України щодо норми тривалості робочих днів у році, з часу його звільнення до часу розгляду цієї справи та прийняття рішення пройшло 1740 робочих днів. Виходячи із наданої позивачем довідки про середньоденну заробітну плату, середньоденна заробітна плата позивача складає 40,46 грн. 1740 робочих днів х 40,46 грн. = 70400,40 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку із звільненим працівником, що підлягає стягненню відповідно до ст. 117 КЗпП України. Представник відповідача та арбітражний керуючий проти позову не заперечили, доказів на спростування позовних вимог не надали. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження ствердження позивача щодо не проведення з ним розрахунку відповідачем, під час його звільнення, а тому, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Статтею 237? КЗпП України передбачено, що відшкодування власником моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків працівника і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. В судовому засіданні було встановлено, що позивача було звільнено 10.10.2008 р. за скороченням та з ним не був проведений повний розрахунок під час його звільнення. Зазначені обставини обумовлюють настання моральних страждань на час звільнення працівника та після його звільнення, в зв'язку із невиплатою боргу із заробітної плати, вимагати від звільненого працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Проте позивачем не був доведений заявлений ним розрахунок матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди, в сумі 5000,0 грн., а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, в частині відшкодування заподіяної порушенням трудових прав позивача моральної шкоди, частково, в сумі 1000,0 грн. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: partial