Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 13528 грн. 92 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно довідки №М0000000009 від 12.02.2015 року, виданої ТОВ «МІК» за підписом директора, ТОВ «МІК» має заборгованість із заробітної плати перед ним за січень, лютий, березень, листопад 2014 року та січень 2015 року в розмірі 4458 грн. 12 коп., яка до цього часу не виплачена. Разом з тим, позивач зазначає, що ТОВ «МІК» за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2014 року та лютий 2015 року не проводило нарахування йому заробітної плати у звязку з тим, що знаходилось у простої з власної вини, а відтак ТОВ «МІК» мало нарахувати йому заробітну плату і за вказані місяці, у звязку з чим він самостійно здійснив розрахунок заробітної плати, яка належить йому до виплати та складає за період з січня 2014 року по січень 2015 року суму в розмірі 13528 грн. 92 коп. Окрім того, позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив його права та, окрім матеріальної шкоди, повязаної з невиплатою заробітної плати, завдав йому й моральної шкоди, яка полягає в його душевних стражданнях, у звязку з чим він втратив нормальні життєві звязки та вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, розмір якої оцінив в 4000 грн. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, згідно трудової книжки на імя позивача, останній з 14.02.2013 року по 05.02.2015 року працював підсобним робітником у ТОВ «МІК»(а.с.5). Згідно довідки №М0000000009 від 12.02.2015 року, виданої ТОВ «МІК» за підписом директора, ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за січень, лютий, березень, листопад 2014 року та січень 2015 року в загальному розмірі 4458 грн. 12 коп. (а.с.9). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у звязку з чим, суд уважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за січень, лютий, березень, листопад 2014 року та січень 2015 року в загальному розмірі 4458 грн. 12 коп., згідно довідки №М0000000009 від 12.02.2015 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2014 року та лютий 2015 року, нарахування якої відповідач повинен був здійснювати, але не здійснював у звязку з тим, що знаходився у простої з власної вини, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не є обґрунтованими та доведеними, позаяк на їх підтвердження позивачем не було надано доказів та останнім не було заявлено відповідних клопотань про витребування таких доказів. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення його прав, та полягає у душевних стражданнях отриманих особою внаслідок протиправної поведінки щодо себе. Згідно ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт душевних страждань, заподіяних позивачеві внаслідок протиправної поведінки з боку відповідача відповідно до змісту ст. 23 ЦК України, ст. 2371 КЗпП України є підставою для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи обставини справи, розмір заборгованості із заробітної плати, тривалість порушення, суд уважає, що розумним та виправданим є розмір компенсації моральної шкоди у сумі 500 гривень, через що позовні вимоги в названій частині підлягають частковому задоволенню. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі та 243 грн. 60 коп. за вимогу про відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного,

Outcome: partial