Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, вказавши, що нежитлове приміщення (сторожка) розташоване за адресою: [ADDRESS] було споруджене на землях, які перебувають у комунальній власності територіальної громади Маріупольської міської ради, без оформлення правовстановлюючих документів на землю. Власником зазначеного приміщення на даний час є [PERSON], який набув право власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладеного з [PERSON] Право власності за [PERSON] на спірне нежитлове приміщення було визнано на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2011р. Рішенням Жовтневого районного суду від 28.11.2012р. по справі №2/0519/4156/12р. позов Маріупольської міської ради до [PERSON], [PERSON] третя особа: МКП Маріупольське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі - продажу нежитлової будівлі, зареєстрований за №99, недійсним та скасування державної реєстрації права власності було задоволено в повному обсязі. Відповідно до вказаного рішення суду скасовано державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер 28752006) від 21.01.2011 на нежитлову будівлю літ. А-1 по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вищевказаних підстав та просив їх задовольнити. Відповідачів судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що нежитлове приміщення (сторожка), літ. А-1, площею 4,2 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] було споруджено на землях, які перебувають у комунальній власності територіальної громади Маріупольської міської ради без її згоди. Власником зазначеногоприміщення на даний час є [PERSON], який набув право власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2011р. укладеного з [PERSON] (а.с.8) Право власності за [PERSON] на спірне нежитлове приміщення було визнано на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2011 р. укладеного з [PERSON], який 28.11.2012 р. за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя було визнано недійсним (а.с.13). Таким чином, ні у [PERSON], ні у будь-якої іншої особи не виникло право власності на зазначену сторожку. Відповідно до ст. 658 ЦПК України право продажу товару належить власникові товару. Якщо продавець товару, не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Право власності за [PERSON] на спірне нежитлове приміщення було визнано на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.12.2010 р. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.12.2011р. (а.с.10). Заочне рішення суду від 10.12.2010р. скасовано за заявою Маріупольської міської ради (а.с.10). Ухвалою Жовтневого районного суду від 25.01.2012р. позов [PERSON] до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права власності залишено без розгляду (а.с. 11). Відповідно до акту дотримання вимог земельного законодавства від 02.11.2011 р., складеного відділом регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради, земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS], вільна від забудови. Тому, суд вважає, що придбавши спірну нежитлову будівлю, на яку немає правовстановлюючих документів, [PERSON] не отримав право власності на неї і таке положення не утворило юридичних наслідків для учасників правочину. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що цей договір є таким, що не відповідає вимогам закону та на підставі ст. 203 ЦК України повинен бути визнаний недійсним.

Outcome: approved