Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №89159 від 31.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором у розмірі у розмірі 51 750 грн. Стягнути з ТОВ «Таліон Плюс» на користь [PERSON] судові витрати, зокрема по оплаті послуг АБ «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. В обґрунтування позову зазначив, що приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис №89159 від 31.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість в розмірі 51 750 грн. Виконавчий напис мотивований тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №221679056 від 09.12.2019 укладеним із ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс». Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежу. Стягнення суми заборгованості проводиться за період з 17.03.20 по 20.10.20 р. Сума заборгованості складає 50 550 грн. за вчинення виконавчого напису 1200 грн. Згідно Єдиного реєстру нотаріусів приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович не діє. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63984493 від 23.12.2020. Позивач вважає, що нотаріус та третя особа діяли всупереч вимогам законодавства було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що порушено вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 а тому, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 17.03.2021 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав справу слухати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач був повідомлений про існування справи шляхом направлення йому ухвали разом з позовом з додатками по останньому відомому місцю його реєстрації вказаному позивачем у позові. Згідно трекінгу відправлень, 30.03.2021 року відправлення вручено адресату. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №89159 від 31.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість в розмірі 51 750 грн. Виконавчий напис мотивований тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №221679056 від 09.12.2019 укладеним із ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс». Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежу. Стягнення суми заборгованості проводиться за період з 17.03.20 по 20.10.20 р. Сума заборгованості складає 50 550 грн. за вчинення виконавчого напису 1200 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63984493 від 23.12.2020. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосував приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 89159 не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі заяви-анкети про відкриття карткового рахунку з кредитним лімітом, яка нотаріально не посвідчена, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду в сумі 908 грн.00 коп. та заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., що разом складає 1362 грн. Пунктом 1 частини другої статті 141ЦПК України визначено,що інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до пункту 1частини третьої статті 133ЦПК України до витрат,пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною четвертою статті 137ЦПК України визначено,що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] уклав договір про надання професійної правової допомоги № б/н/21від 11.02.2021 р., який набирає чинності з моменту його підписання та дії до повного його виконання. Відповідно до меморіального ордеру від 12.02.2021 року № @2PL821029 за послуги адвоката Гульпаком А.О. сплачено 5000 грн. 00 коп. З матеріалів справи слідує, що адвокатом Калініним С.К. позивачу надано послуги:усна консультація з вивченням документів - 500 грн., складання, оформлення адвокатського запиту (2 шт.) - по 500 грн. кожний, складання , оформлення позовної заяви - 2 500 грн., скаладання, оформлення заяви про забезпечення позову - 1000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом робіт (наданих послуг) та витраченим для цього часом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved