Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 5 січня 2018 року діти знаходяться на обліку служби у справах дітей Носівської міської ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. З 11 січня 2018 року сім`я відповідача перебуває на обліку у центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Носівської міської ради як така, що опинилась в складних життєвих обставинах та перебуває під соціальним супроводом з 29 березня 2018 року. 21 грудня 2018 року [PERSON] отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченої сім`ї у розмірі близько 15 000 грн., із них 8 500 грн. було витрачено за призначенням (відновлення електропостачання, оплата комунальних послуг, закупівля дітям продуктів харчування, одягу, засобів догляду, медикаментів), а близько 6 500 грн. витрачені не за призначенням. 2 січня 2019 року до служби у справах дітей Носівської міської ради надійшов лист Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області № 8533/124/45-318 від 28 грудня 2018 року, у якому повідомлялося про те, що 26 грудня 2018 року перебуваючи в слідчо-оперативній групі на добовому чергуванні старшим інспектором ювенальної превенції [PERSON] спільно з інспекторами СРПП Носівського ВП близько 20 години було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . При виїзді встановлено, що за зазначеною адресою проживає відповідач разом із своїми трьома малолітніми дітьми. Зайшовши до будинку було виявлено, що електричне освітлення у будинку відсутнє, санітарні умови проживання незадовільні. Відповідач знаходилася на підлозі, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, із ротової порожнини відчувався різкий запах алкоголю, мова була нечіткою. Відповідач мала неохайний вигляд, була одягнута у брудний одяг, в кімнаті, на підлозі під диваном, знаходився її син [PERSON] , двоє інших дітей відпочивали на ліжках. Під час візуального огляду дітей було виявлено, що вони не доглядаються належним чином, були одягнуті у брудний одяг, хворі, сильно кашляли, мали нежить. У ході бесіди відповідач поводила себе неадекватно, кричала в бік працівників поліції, повідомити причину своєї аморальної поведінки відмовилася. У зв`язку із цим відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. У зазначеному листі начальник Носівського ВП просила відвідати дану родину за місцем проживання, обстежити умови проживання та розглянути питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини міської ради про доцільність проживання малолітніх дітей в даній родині. 9 січня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Носівській міській раді було розглянуто питання щодо виконання батьківських обов`язків відповідачем відносно її малолітніх дітей, остання була попереджена про те, що за ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей у неї можуть за рішенням суду відібрати дітей або позбавити її батьківських прав. Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , від 15 січня 2019 року у ході обстеження було встановлено, що за зазначеною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації відповідач, її баба - [PERSON] , співмешканець - [PERSON] , та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, у будинку не прибрано, речі розкидані, постільна білизна брудна, продуктів харчування недостатньо, діти одягнені у брудний одяг, мають неохайний вигляд. На момент проведення обстеження відповідача вдома не було, діти знаходилися із двома сторонніми чоловіками, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. У ході бесіди було встановлено, що відповідач зловживає алкогольними напоями, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, про дітей не піклується та не займається їх вихованням, досить часто діти залишаються вдома без догляду дорослих. 15 січня 2019 року на позачерговому засіданні виконавчого комітету Носівської міської ради було розглянуто клопотання служби у справах дітей Носівської міської ради та прийнято рішення № 9 про негайне відібрання у відповідача її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей. З метою подолання складних життєвих обставин Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Носівської міської ради відповідачу надавалися консультації відносно підвищення виховного потенціалу батьків та методів виховання дітей, проводилися бесіди щодо формування навичок догляду за дітьми, про недопущення жорстокого поводження відносно дітей та запобігання насильства в сім`ї, щодо ведення батьками здорового способу життя. Також надавалися рекомендації щодо забезпечення дітей продуктами харчування, одягом та взуттям по віку та сезону, засобами догляду, сприяння у покращенні психоемоційного стану дітей. Було проведено ряд заходів для формування навичок підтримування належних умов проживання: у веденні домашнього господарства та раціонального використання соціальних допомог на дітей. Відповідач не виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги догляду та вихованню своїх малолітніх дітей, своєю аморальною антигромадською поведінкою шкідливо впливає на етичний, фізичний та психічний розвиток дітей. Позивач просив: - відібрати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати їх органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області для вирішення питання їх подальшого влаштування; - накласти заборону на відчуження майна [PERSON] . У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнала частково, пояснила, що вона усвідомила неправильність своєї поведінки, зробила відповідні висновки та змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, припинила зловживати алкогольними напоями. Вона (відповідач) офіційно не працює, їздить у м. Київ, підробляє у магазині прибиральником. Працює добу, а три доби дома. Коли їде на роботу, то діти залишаються з бабою. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що вона з народження знає [PERSON] , яка проживає разом із своїми трьома дітьми в [ADDRESS] . Вона (свідок) вважає, що у будинку створені нормальні умови для проживання дітей. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що у період з 2015 року по липень 2019 року вона працювала в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Носівської міської ради, неодноразово проводила бесіди із відповідачем щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків, але позитивного результату це не давало. Відповідач продовжувала зловживати алкогольними напоями, не бажала проходити відповідне лікування, соціальну допомогу на дітей витратила не за призначенням. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-15). З матеріалів справи (а.с. 22) вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. З копії листа Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області від 28 грудня 2018 року (а.с. 16) вбачається, що 26 грудня 2018 року перебуваючи в слідчо-оперативній групі на добовому чергуванні старшим інспектором ювенальної превенції [PERSON] спільно з інспекторами СРПП Носівського ВП близько 20 години було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . При виїзді встановлено, що за зазначеною адресою проживає відповідач разом із своїми трьома малолітніми дітьми. Зайшовши до будинку було виявлено, що електричне освітлення у будинку відсутнє, санітарні умови проживання незадовільні. Відповідач знаходилася на підлозі, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, із ротової порожнини відчувався різкий запах алкоголю, мова була нечіткою. Відповідач мала неохайний вигляд, була одягнута у брудний одяг, в кімнаті, на підлозі під диваном, знаходився її син [PERSON] , двоє інших дітей відпочивали на ліжках. Під час візуального огляду дітей було виявлено, що вони не доглядаються належним чином, були одягнуті у брудний одяг, хворі, сильно кашляли, мали нежить. У ході бесіди відповідач поводила себе неадекватно, кричала в бік працівників поліції, повідомити причину своєї аморальної поведінки відмовилася. У зв`язку із цим відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. У судовому засіданні встановлено, що 9 січня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Носівській міській раді було розглянуто питання щодо виконання батьківських обов`язків відповідачем відносно її малолітніх дітей, остання була попереджена про те, що за ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей у неї можуть за рішенням суду відібрати дітей або позбавити її батьківських прав, що підтверджується витягом з протоколу (а.с. 17-18). У ході обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яке проводилося 15 січня 2019 року, було встановлено, що за зазначеною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації відповідач, її баба - [PERSON] , співмешканець - [PERSON] , та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, у будинку не прибрано, речі розкидані, постільна білизна брудна, продуктів харчування недостатньо, діти одягнені у брудний одяг, мають неохайний вигляд. На момент проведення обстеження відповідача вдома не було, діти знаходилися із двома сторонніми чоловіками, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. У ході бесіди було встановлено, що відповідач зловживає алкогольними напоями, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, про дітей не піклується та не займається їх вихованням, досить часто діти залишаються вдома без догляду дорослих, що підтверджується копією відповідного акта (а.с. 19). У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Носівської міської ради № 9 від 15 січня 2019 року було негайно відібрано у [PERSON] її малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 1 ст. 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Таким чином, тлумачення пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ураховуючи вищевикладене та те, що відповідач умисно не виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи щодо необхідності належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, не зробила для себе належних висновків, не забезпечила належних умов для проживання своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , продовжує ухилятися від виконання своїх обов`язків, суд вважає, що у даному випадку є передбачені законом підстави для відібрання дітей від матері, не позбавляючи її батьківських прав, та передання їх органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області для вирішення питання подальшого їх влаштування. Суд вважає, що станом на час розгляду справи відібрання у [PERSON] її малолітніх дітей відповідає якнайкращому забезпеченню їх інтересів, що узгоджується з положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Ураховуючи відсутність клопотання родичів малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про передачу їм дітей, вони відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 СК України підлягають передачі органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області для вирішення питання подальшого їх влаштування. Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження майна, що належить відповідачу, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 248 СК України встановлено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Частиною 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] є власником житла та/або іншого майна, на яке може бути накладено заборону на відчуження, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Ураховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial