Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохав суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі [PERSON] 17105,41 грн. боргу за договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем 16 лютого 2016 року. В подальшому змінив позовні вимоги, прохав стягнути з відповідача на його користь 12085,42 грн. боргу за договором позики. Ухвалою суду задоволено заяву представника позивача [PERSON] про залишення без розгляду даної позовної заяви в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1965,68 грн. відсотків за користування коштами. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: 16 лютого 2016 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у позику кошти в сумі 575 Дол.США. з терміном повернення суми позики 16 травня 2016 року. Факт отримання від позивача у позику коштів позичальник підтвердила шляхом складення відповідної розписки. Зобов'язання за договором позики позичальником виконано лише частково, зокрема сплачено лише 3000 грн. Позичальник припинила виконувати свої зобов'язання щодо сплати суми боргу і тривалість часу, упродовж якого позичальник ухиляється від виконання боргових зобов'язань, спонукали позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. З посиланням на норми ст. 202, 207, 526, 533,1046,1047, 1049 Цивільного Кодексу України, позивач прохає стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 12085,42 грн., що еквівалентно 459 доларам США. У ході судового розгляду представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі на користь позивача 12085,42 грн. боргу за договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] 16 травня 2016 року та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнала частково. Визнала, що дійсно заборгувала позивачеві [PERSON] 575 доларів США і на підтвердження своїх боргових зобов'язань власноруч написала розписку, за якою зобов'язувалась повернути позивачеві борг до 16 травня 2016 року. До обумовленої у борговій розписці дати змогла повернути лише частину боргу - в сумі 3000 грн., решту суми боргу не змогла повернути з причини наявності в неї тяжкого захворювання, у зв'язку з чим її було визнано інвалідом. Пояснила також, що є одинокою матір'ю і самотужки виховує малолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Оригіналом розписки від 16 лютого 2016 року доводиться та обставина, що відповідач у справі [PERSON] отримали від позивача у позику гроші в розмірі 575 Дол.США. на умовах повернення суми позики до 16 травня 2016 року. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 59,60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача позики в розмірі 575 Дол.США, на умовах повернення суми позики 16 травня 2016 року підтверджується розпискою від 16 лютого 2016 року, написаною позичальником власноруч. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем визнається та обставина, що позичальник [PERSON] повернула частину боргу у сумі 3000 грн. Сторонами визнається також та обставина, що сума боргу на час розгляду справи становить 459 доларів США. Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, наявність боргового документа, а саме боргової розписки, у позивача свідчить про те, що відповідач не виконала зобов'язань по поверненню боргу. Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Згідно ч.1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на офіційний курс гривні щодо іноземної валюти - Долара США на час ухвалення рішення 25,587 грн. за 100 Дол.США., сума заборгованості відповідача за договором позики від 16 лютого 2016 року становить 11744,49 грн. Зідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак з відповідача у справі на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов'язані із сплатою позивачем судового збору в розмірі 535,66 грн. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 202, 207, 526, 533,1046,1047, 1049 ЦК України, суд -

Outcome: partial