Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 12.01.1998 року у них народився син [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачкою розлучилися, син проживає з ним і в теперішній час, будучи повнолітнім, навчається в інституті. У звязку з цим, він потребує додаткових коштів на утримання, однак позивачка добровільно не підтримує дитину матеріально, хоча працює. Просив стягнути з неї аліменти на утримання повнолітньої дитини яка навчається в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання. Ухвалою суду від 02.04.2018 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, пояснивши, що вона працює і в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини її заробітку, так як має в новому шлюбі неповнолітню дитину і її чоловік не працює. Доповнила, що допомагала сину чим могла, неодноразово передавала продукти харчування та грошові кошти. Третя особа [PERSON] підтвердив, що відповідачка допомагала йому продуктами харчування, однак цього не вистачає, так як із січня 2018 року він не отримує стипендію. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Буринського районного суду 11.08.2008 року, в якому 12.01.1998 року в них народився син [PERSON], матірю якого є відповідачка, що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини, рішенням суду (а.с.7,8). [PERSON], будучи повнолітнім, проживає з позивачем та навчається на третьому курсі денної форми навчання у Глухівському агротехнічному інституті імені [PERSON] Сумського НАУ, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с.11,12). Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи вони у шлюбі між собою. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства,\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15\~травня 2006\~року зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідачка працює на посаді кухара Буринського дошкільного навчального закладу №1 (ясла-садок) «Ромашка» Буринської міської ради з 2.11.2015 року на період відпустки по догляду за дитиною до виходу основного працівника, отримуючи заробітну плату, в середньому, близько 3000 грн.. При цьому вона має задовільний стан здоровя та в неї на утриманні перебуває неповнолітня дитина від нового шлюбу (а.с.32-38). Також, судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище позивача, який працює та повнолітнього сина сторін, який свого доходу не має (а.с.а.с.9,10,13,14,20). Оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітньої дитини, який навчається, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), що не поставить її в скрутне матеріальне становище. При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивача щодо можливості сплати нею коштів на утримання дитини у більшому розмірі, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і він не довів цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону. З врахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial