Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] належав його матері [PERSON]. Вказує, що [INFO] мати [PERSON] померла. За свого життя заповіту вона не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після її смерті були він (позивач) та його рідна сестра - [PERSON] (третя особа у справі). Оскільки на час смерті матері вони були малолітніми, то виростали у дитячому будинку. Стверджує, що з моменту його повноліття, а саме з 1988 року по даний час, більше десяти років, у вищевказаному житловому будинку він (позивач) проживає у літній період, доглядає за ним, неодноразово робив поточні ремонти, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі, відкрито та добросовісно володіє та користується цим будинком. Сестра [PERSON] на спірний житловий будинок не претендує. Отже володіння будинком перейшло повністю на нього, однак без будь-яких документів, у зв'язку із чим звернувся до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд відповідно до положень ст.344 ЦК України визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області) у судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначає, що проти позову не заперечує та просить суд справу розглянути у його відсутності. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти позову. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] належав [PERSON] (матері позивача [PERSON].). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. За життя своїм майном вона не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлої - [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (третя особа), проте спадщину такі у встановлений законом строк та порядок після смерті матері не прийняли. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1001 від 11.10.2016року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], в спірному житловому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46580369 від 30.01.2017року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, жодних спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, немає. Як вбачається із акту обстеження житлового будинку від 11.10.2016року (а.с.7) з 1998 року по теперішній час за спірним житловим будинком доглядає [PERSON] (позивач у справі), періодично в ньому проживає, обробляє земельну ділянку, доглядає сад, проводить поточні ремонти будинку, сплачує комунальні платежі. Вказані обставини сторонами не оспорюють ся та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON]; довідками, виданими виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області від 11.10.2016року; актом обстеження житлового будинку від 11.10.2016року; випискою з по господарської книги 31 по с.Волостків за 1977-1979роки; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) та іншими матеріалами справи. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004року, тому норма ст.344 даного Кодексу може застосовуватись до правовідносин, які виникли після 01.01.2001року. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів спірним житловим будинком після смерті його матері - [PERSON] (власника будинку), яка померла [INFO], використовує такий відкрито та за призначенням, користується таким протягом близько 29 років (в тому числі більше десяти років після 01.01.2001 року) та продовжує відкрито, безперервно володіти таким по день розгляду справи, беручи до уваги те, що за період його тривалого проживання у будинку ніхто не ставив питання щодо неправомірності його проживання та користування ним, обставин, які б вказували, що окрім позивача на дане майно претендують інші особи, в суді не встановлено, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved