Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 25.07.2018 року наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №6876/ВК від 25.07.2018р. його [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги, передбаченої наказом. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати, вихідну допомогу та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Ухвалою суду від 16.08.2018 року відкрито спрощене провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 18.09.2018 року позов [PERSON] до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, залишено без розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] з 10.02.1995 року по 25.07.2018 року працював у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6). Наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №6876/ВК від 25.07.2018р. [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.5). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка станом на 25.07.2018 р. становила 58455 грн. 07 коп., що підтверджується розрахунковим листком Товариства за липень 2018 року, сума заборгованості не була виплачена до цього часу. З повідомлення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про розміри оплати праці працівника вбачається, що сума вихідної допомоги, нарахованої до виплати [PERSON], становить 22889 грн. 79 коп. (код «185» в розрахунковому листі). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків), в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги (без вирахування податків), разом в розмірі 58455 грн. 07 коп. У відповідності з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved