Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до контракту про найм, який укладений між ним та ПП «ВКФ «Єлєна», у період з 02.03.2011 року по 25.05.2011 року він виконував роботу старшого механіка на теплоході «Марія» й після закінчення дії контракту розрахунок із заробітної плати з ним не було проведено, у зв'язку із чим рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 29.11.2012 року стягнуто на його користь з відповідача ПП «ВКФ «Єлєна» 11599 грн. 48 коп. заборгованості із заробітної плати та 257508 грн. 51 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вказане рішення набрало законної сили й оскільки зазначене рішення суду не виконано, просив стягнути з відповідача ПП «ВКФ «Єлєна» на його користь 510483 грн. 83 коп. середнього заробітку. В судовому засіданні позивач та його представник неодноразово збільшували вимоги позивача та за підставами вказаними у позові остаточно просили стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.11.2012 року по 16.04.2015 року у розмірі 1107926 грн. 82 коп. Представники відповідача в судовому засіданні збільшені вимоги позивача не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на відсутність вини відповідача ПП «ВКФ «Єлєна» у невиконанні рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.11.2012 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно контракту, з 02.03.2011 року працював в ПП «ВКФ «Єлєна» старшим механіком на теплоході «Марія», власником якого є відповідач. Його заробітна плата складала 58,07 доларів США на добу, окремо йому повинні нараховуватись бонуси в розмірі 800 доларів США на місяць. Контракт за заявою позивача достроково припинено 25.05.2011 року. Зазначені обставини встановлені рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 29.11.2012 року, згідно якого з відповідача ПП «ВКФ «Єлєна» стягнуто на користь позивача [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 11599 грн. 48 коп. та 257508 грн. 51 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яке не виконано до теперішнього часу. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Уразі спору сум, належних працівникові при звільненні,власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. Ст. 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір,підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки передбачені ст.116 КЗпП України, є підставою для відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144цс-14. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень позивача та його представника, представників відповідача та матеріалів справи, що рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29.11.2012 року, згідно якого з відповідача Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Єлена» на користь позивача [PERSON] стягнуто 11599 грн. 48 коп. заборгованості по заробітній платі та 257508 грн. 51 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені на даний час не виконано з вини відповідача, заборгованість позивачу не виплачена відповідачем до теперішнього часу. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та в силу ст.ст. 116, 117 КЗпП України підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку з 29.11.2012 року по день постановлення рішення судом у розмірі 1151141 грн. 90 коп., що еквівалентно 51275,81 доларів США, за курсом, встановленим національним банком України на момент постановлення рішення, який склав 22,45 грн. за один долар США, з розрахунку його середньоденного заробітку в розмірі 58,07 доларів США (883 дні х 58,07доларів США = 51275 грн. 81 коп. х 22, 45 доларів США = 1151141 грн. 90 коп.). При цьому, суд виходить з суми середнього заробітку визначеного без відрахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів до державного бюджету та спеціальних фондів передбачених діючим законодавством України. Посилання представників відповідача щодо відсутності вини ПП «ВКФ «Єлєна» у невиконанні рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29.11.2012 року не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими судом обставинами та не дають підстав для відмови у задоволенні вимог позивача. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved