Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 11.05.2017, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з червня 2015 року він почав проживати з відповідачем [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, який зареєстрували лише 16.01.2017. На той час [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано 24.05.2016. [INFO] відповідач [PERSON] народила доньку, [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] Позивач зазначає, що він є батьком [PERSON], про що у нього не має сумніві і ніколи не було, тому просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши в графі батько «[PERSON], [INFO], громадянина України», замість «[PERSON]», вказавши в графі прізвище дитини «[PERSON]» замість «[PERSON]», вказавши в графі по-батькові «[INFO]» замість «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с.46). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву по розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала (а.с.38). Відповідач та його представник - [PERSON], у судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.43-45). Представники третіх осіб: Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.28,51 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам по справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити з наступних законних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON], яка змінила прізвище в зв'язку з укладенням шлюбу з «[PERSON]» (а.с.8), перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 30.08.2008, який 24.05.2016 розірвано, що підтверджується копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 (а.с.15-16). Позивач стверджує, що з червня 2015 року, тобто до розірвання шлюбу між відповідачами, він почав проживати з [PERSON] однією сім'єю без укладення шлюбу, про що також не заперечувала відповідач, надавши заяву про визнання позову . У відповідача [PERSON], [INFO] народилася донька [PERSON], про що виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 24 від 05.07.2016, що вбачається з свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з копією актового запису про народження [PERSON] № 24 від 05.07.2016 з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON], відомості про батька вчинені на підставі свідоцтва про шлюб (а.с.48, 49-50). Між позивачем та [PERSON] 16.01.2017 укладено шлюб, під час якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Позивач стверджує, що він є рідним біологічним батьком [PERSON], [INFO], про що не заперечували відповідачі по справі, надавши, кожен окремо, заяви про визнання позову. Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 2, ч 3 ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Як зазначив в позові позивач, батьком [PERSON] в актовому записі про народження записаний [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] зазначила його батьком дитини, мотивуючи це тим, що вона з позивачем не перебували в зареєстрованому шлюбі, про що не заперечувала відповідач [PERSON], надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст.125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Статтею 134 Сімейного Кодексу України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту двадцятого пункту першого розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав дитини, що встановлено згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню.

Outcome: approved