Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 2 383 170,00 грн., що за курсом Національного банку України (794,39 грн. за 100 дол.США) дорівнює 300 000,00 дол. США. Згідно з розпискою [PERSON] від 18.03.2011 року, відповідач отримав від позивача грошові кошти за договором позики від 18.03.2011 року в сумі 2 383170,00 грн. та зобов'язання повернути кошти у строк, передбачений договором. 09.10.2013 року Фрунзенським районним судом м.Харкова винесено заочне рішення яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 2 397 900,00 грн. Відповідно до п.5 Договору позики від 18.03.2011 року сторони домовилися, що позичальник зобов'язаний повернути всю суму позики за першою вимогою позикодавцю в національній валюті України в сумі що дорівнює 300 000,00 дол.США за курсом української гривні до долару США встановленому НБ України в день повернення позики. Станом на 20.05.2014 року офіційний курс НБУ гривні становить 1171,6147 грн., за 100,00 дол США, таким чином заборгованість позичальника складає 11,716147*300 000,00= 3 514 834,41 грн. Таким чином різниця між стягнутою по судовому рішенню сумою та сумою боргу станом на 20.05.2014 року становить: 3 514 834,41 - 2 397 900,00 = 1 116 934,41 грн. Окрім цього, відповідно до п.6 Договору позики від 18.03.2011 року в разі прострочення повернення позики позикодавець відповідно до вимог ст..625 ЦК України, має право нарахувати річні проценти в розмірі 15% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Розрахунок 15% річних = ((300000,00/100*15)/365*505=62260,27 дол. США, 62260,27* 11,716147=729450,52 грн.). В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 1 846 384,93 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представника позивача - [PERSON], який діє на підстав довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною у позовні заяві, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 18 березня 2011 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладений договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 2383170,00 гривень, що за курсом Національного банку України 794,39 грн. за 100 доларів США дорівнює 300000,00 доларів США (далі - Позика). За умовами п. 5 цього договору, Позичальник зобов'язався повернути всю позику за першою вимогою Позикодавцю в національній валюті в сумі, що дорівнює 300000,00 доларам США за курсом української гривні до долару США, встановленим Національним банком України в день повернення позики. Згідно з розпискою [PERSON] від 18 березня 2011 року, він отримав від [PERSON] грошові кошти за договором позики від 18.03.2011 року в сумі 2383170,00 грн. та зобов'язався повернути кошти у строк, передбачений договором. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.10.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено, стягнуто з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS]) 2 397900,00 гривень боргу, а також судовий збір в сумі 3441,00 гривень. Позивач, в особі свого представника, з посиланням на п.п.1, 5 Договору позики від 18 березня 2011 року, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики за період з 04 січня 2013 року по 20 травня 2014 року, без урахування суми боргу, стягнутої за рішенням суду від 09 жовтня 2013 року. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 1 Договору позики від 18 березня 2011 року позикодавець передає позичальнику грошові кошти у сумі 2 383 170,00 грн., що за курсом НБУ 794, 39 за 100 дол. США дорівнює 300 000,00 дол. США. Пунктом № 5 вказаного договору позики закріплено, що позичальник зобов'язаний повернути всю позику за першою вимогою позикодавцю в національній валюті України в сумі, що дорівнює 300 000,00 дол. США за курсом української гривні до долару США встановленим НБУ в день повернення позики. Проте, на момент ухвалення 09.10.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова заочного рішення було враховано офіційний курс Національного Банку України та в повному обсязі сума заборгованості стягнута. Діючим законодавством не передбачено перерахування стягнених сум у зв'язку із зміною в бік підвищення курсу української гривні до долару США встановленому НБУ, в зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окрім випадків, передбачених законом. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 526, 533, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed