Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого послався на наступне. 27 червня 2012 року близько 11 години 30 хвилин він на своєму автомобілі проїжджав по вул. Інтернаціональна в місті Горлівка. Біля кафе «Ахтамар» він побачив наряд ДПС ДАІ м. Горлівка. Оскільки працівники ДАІ виявилися його знайомими, він зупинився біля них, щоб поспілкуватися. В цей момент він побачив, що до них підійшов незнайомий, як пізніше виявилось, відповідач, який проводив відеозйомку. Співробітник ДАІ попросив відповідача назвати своє прізвище, але той відмовився, при цьому назвав співробітників ДАІ бандитами, переодягненими в міліцейську фору. Він. позивач, зробив відповідачу зауваження. Останній направив на нього відеокамеру, на що він, позивач, також відреагував тим, що висловив своє небажання проводити відеозйомку. Між ними виникла сварка, під час якої відповідач називав його бандитом. Згодом через знайомих йому стало відомо, що в Інтернеті на сайті [PERSON] виставлена його фотографія, під якою міститься надпис «[INFO]». 28 червня 2012 року відповідач виставив для огляду і проведення форуму відео з надписом «[INFO]». На відео були зафіксовані вищеописані обставини. Таким чином, відносно нього була поширена неправдива інформація, що він нібито є бандитом. Просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна внаслідок порушення прав, що виразилось у приниженні честі та гідності фізичної особи, 10000 грн. У судовому засіданні позивач, його представник підтвердили позовні вимоги, мотивуючи аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник позов не визнали, оскільки позивач не довів факт розповсюдження інформації, яка принижує честь та гідність позивача. Окрім того, є рішення суду по іншій справі, в якій встановлений факт неправомірних дій позивача і стягнуто з нього на користь відповідача грошову суму у відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 270 ЦК України «Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на … повагу до гідності та честі…». «Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу» (стаття 275 ЦК України). Відповідно до ст. 280 ЦК України «Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. «Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі» (стаття 297 ЦК України). Під час розгляду справи судом було встановлено, що обставини щодо приниження честі та гідності позивача з боку відповідача мали місце. Це підтверджується результатом відеозапису, зробленим відповідачем 28 червня 2012 року, який було досліджено в судовому засіданні. Відеозаписом було зафіксовано, що відповідач називав позивача «бандитом». В подальшому даний матеріал відповідачем було розміщено в мережі Інтернет. Дані обставини визнані відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України «Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного». «Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації» (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Аналізуючи вищенаведені норми Закону та положення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає, що відповідачем була поширена недостовірна негативна інформація, яка стосується позивача, що порушує його особисті немайнові права, тобто, завдає шкоди відповідним особистим благам. Відповідно до ст. 23 ЦК України «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: …у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб». Наведені позивачем докази свідчать про те, що внаслідок порушення його особистих немайнових прав він відчуває душевні страждання, що було викликано винними діями відповідача, який відповідно до ст. 1167 ЦК України є відповідальним за заподіяння моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд, згідно зі ст. 23 ЦК України, враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача, наявність змушених змін у житті, а також виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, розмір моральної шкоди на користь позивача повинен бути 300 грн. Обставини щодо розміщення відповідачем в мережі Інтернет фотографії позивача з образливим надписом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок приниження честі та гідності при вказаних обставинах задоволенню не підлягає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial