Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати рішення житлової комісії Військової частини [NUMBER] , на даний час ВЧ [NUMBER] від 22.10.2013 оформленого протоколом №13 від 22.10.2013 про відмову у зарахуванні його на квартирний облік незаконним та скасувати його; зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] поставити його на квартирний облік з дня подачі ним заяви (рапорту) з 08.10.2013 як військовослужбовця. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивач на час винесення оскаржуваного рішення був військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] , житла не мав та мешкає у під найманому житлі. На його заяву від 08.10.2016 про зарахування на квартирну чергу для одержання житла у військовому містечку, як особи, що прописана при військовій частині, надійшов лист Київського КЕУ від 23.10.2016. З даного листа вбачається, що [PERSON] є особою, яка потребує поліпшення житлових умов. Враховуючи зазначений лист 28.10.2013 відбулось засідання житлової комісії ВЧ [NUMBER] за результатами якого [PERSON] було зараховано на квартирний облік. Представник відповідача заперечив щодо заявлених вимог посилаючись на те, що позивач вже забезпечувався як військовослужбовець житлом, право на користування яким він втратив за рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 12.07.2013. Крім того, [PERSON] на момент прийняття рішення за протоколом №14 від 28.10.2013 не був військовослужбовцем Збройних Сил України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне. Відповідно до директиви командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 22.09.2014 №Д-40 дск військова частина-польова пошта [NUMBER] формувалась на фондах 6-го навчального артилерійського полку (в/ч [NUMBER] ), який відповідно до вимог спільної директиви МОУ ЗСУ від 10.06.2015 №Д322/1/18 дск директивою командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 13.06.2015 №Д-14 дск розформований 10.12.2015. Таким чином, в/ч [NUMBER] є правонаступником в/ч [NUMBER] . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.07.2013 [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 08.10.2013 позивач звернувся з рапортом до командира в/ч [NUMBER] [PERSON] , в якому просить зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов. На підставі зазначеного рапорту, 15.10.2013 на адресу Київського квартирно-експлуатаційного управління м.Київ було направлено лист з проханням надати роз`яснення щодо правомірності постановки на квартирну чергу підполковника [PERSON] . Листом №303/25/6-1314 від 23.10.2013 Київське квартирно-експлуатаційне управління повідомило, що оскільки підполковник [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] то, відповідно до ст.34 ЖКУ, п.13, 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у надання їм житлових приміщень в Українській РСР, є потребуючимполіпшенняжитлових умов. Проте, без врахування інформації, що міститься в зазначеному листі 22.10.2013 протоколом №13 засідання гарнізонної житлової комісії в/ч [NUMBER] було відмовлено [PERSON] у зарахуванні на квартирний облік. При цьому у протоколі зазначено, що протягом проходження військової служби він забезпечувався житлом, а тому підстав для зарахування на квартирний облік не має. Тобто, втрата права користування позивачем наданим йому службовим житлом для Київського КЕУ слугувало підставою для висновку про визнання його таким, що потребує поліпшення житлових умов, а для житлової комісії підставою для відмови, що суперечить одне одному. 28.10.2013 протоколом №14 засідання гарнізонної житлової комісії в/ч [NUMBER] , з урахуванням роз`яснення, що містяться у листі №303/25/6-1314 від 23.10.2013 Київського квартирно-експлуатаційне управління, [PERSON] був зарахований на квартирний облік. Проте, попередній протокол не скасовувався. Наказом командира в/ч [NUMBER] №218 від 24.10.2013 [PERSON] звільнений з військової служби у відставку. Представник відповідача у своїх запереченнях посилається на те, що на момент прийняття рішення за протоколом №14 від 28.10.2013 позивач не був військовослужбовцем Збройних Сил України. Однак, п.10 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у надання їм житлових приміщень в Українській РСР передбачено, що громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації. Відповідно до ст.34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни які проживають за договором піднайму жилого приміщенняв будинках державногоабо громадського житлового фондучи за договором найму жилого приміщенняв будинках житлово-будівельних кооперативів. Таким чином, рішенням житлової комісії від 22.10.2013 позивач позбавлений права зарахування на квартирний облік для отримання службового житла, як військовослужбовець, який на день прийняття рішення проходив військову службу. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища яке існувало до порушення. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №1101 від 29.04.2016 про підсумки службового розслідування за фактом неправомірного зарахування на квартирний облік голову житлової комісії в/ч польова пошта [NUMBER] зобов`язано переглянути на засіданні питання щодо зарахування на квартирний облік [PERSON] , враховуючи вищевикладені обставини згідно чинного законодавства України; про прийняте рішення письмово повідомити начальника Київського КЕУ та громадянина [PERSON] в 10 денний термін; вжити заходи щодо додержання законодавства України у діяльності комісії та недопущенню подібних випадків. Проте, представник відповідача не надав відомостей про виконання даного наказу. За вказаних обставин суд вважає, що позов ґрунтується на законних підставах. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2-ї групи. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на положення ст.ст. 31, 34, 37 ЖК УРСР ЦК України,

Outcome: approved