Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати інформацію про нього як народного депутата України, яка розміщена на сайті FLASHONTIMENEWS.COM за повною електронною адресою http://^shontimenews.con^olitika/item/7817-spilka-pidpriemtsiy-zavtra-nardep-kishkar-gotue- rejderske-zakhopleimya.html та у газеті FLASH ON TIME NEWS недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію і зобов»язати [PERSON] спростувати протягом 7 днів з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію шляхом поширення в мережі Інтернет на веб - сторінці FLASHONTIMENEWS.COM та у газеті FLASH ON TIME NEWS дану інформації і стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 квітня 2015 року на сайті FLASHONTlMENEWS.COM, що позиціонує себе, як інформаційний аналітично-політичний портал FLASH ON TIME NEWS, була опублікована стаття авторства [PERSON] з наступною назвою: «Спілка підприємців: Завтра нардеп [PERSON] готує рейдерське захоплення». На вказаному інтернет ресурсі зазначається, що вказаний ресурс зареєстрований як засіб масової інформації серії KB №20572-10372 P, головним редактором якого є [PERSON]. Відповідно до Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб»єктів інформаційної діяльності за серією та номером KB №20572-10372 Р 12 березня 2014 року зареєстровано суб»єкта інформаційної діяльності - FLASH ON TIME NEWS (англійською мовою). Засновником вказаного засобу масової інформації є [PERSON] Відповідно до даних адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет доменне ім»я FLASHONTIMENEWS COM зареєстроване на ім»я фізичної особи [PERSON] за адресою: 16600 м.Ніжин, вул.Тургєнєва 11.2. Отже, власником сайта FLASHONTIMENEWS.COM, засновником інформаційного порталу та засобу масової інформації FLASH ON TIME NEWS та його редактором, а також автором статті є одна і та ж особа - [PERSON]. Вважає, що вказана стаття «Спілка підприємців: Завтра нардеп [PERSON] готує рейдерське захоплення» авторства [PERSON] є такою, що містить недостовірні данні, які порушують його честь та гідність. Зокрема, у даній статті від імені неіснуючої організації - «Спілки підприємців міста Ніжина» з посиланням на неіснуючих активістів і підприємців, які нібито розповіли неіснуючим журналістам певну інформацію, зазначається про такі обставини та факти: «[PERSON] дав чітку вказівку про силовий розгін 500 підприємців приватного ринку, керівник якого отримав на 50 років від мерії землю в свою власність, а помічники позивача вимагають 250 тисяч гри.; в приймальній народного депутата [PERSON] його помічниця на прохання журналістів прокоментувала завтрашню можливу ситуацію в місті Ніжині таким чином, що силовий розгін є законним та є справедливою відповіддю підприємцям на їх непокору; правоохоронці міста Ніжина обурені даною ситуацією і не хочуть в неї втручатися, адже місто маленьке і всі одне одного знають, але змушені будуть прийняти сили, якщо під час конфіскації майна підприємці спробують чинити опір; жодного розпорядження у міліції немає, як і рішення суду про вилучення майна, мабуть слово нардепа [PERSON] важливіше Закону і Конституції». Стаття містить інформацію, яка є повністю недостовірною, так як в статті маються посилання на неіснуючі факти та обставини і вона цілеспрямована на формування у читача стійкого уявлення про його дії як особи, яка перевищує надані йому мандатом народного депутата повноваження, у непередбачений законом спосіб та за відсутності будь-яких моральних принципів. Відсутність фактів, на які йдеться посилання у статті, підтверджується відповіддю Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області від 22.04.2015 року та висновком №1544 від 19.04.2015 року, затвердженим виконуючим обов»язки начальника Ніжинського МВ майором міліції [PERSON] Таким чином інформація, поширена відповідачем в мережі Інтернет, є поширеною, тобто доведеною до невизначеного кола осіб, стосується саме його, не відповідає дійсності, тобто є недостовірною і порушує його особисте немайнове право. Внаслідок розповсюдження відповідачем неправдивої інформації йому завдана моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях щодо оцінки його дій виборцями з огляду на розповсюдження недостовірної інформації та у порушенні нормальних життєвих звязків, що потребує від нього додаткових зусиль для розяснення оточуючим реальності справ та певних виправдовувань, на що він витрачає час, тому він, враховуючи принцип співмірності нанесеної моральної шкоди, оцінює компенсацію за спричинену йому моральну шкоду в розмірі 7\~000 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з*явився, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, але відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, яка передбачає, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши\~ усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов\~ висновку, що позов законний, обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3\~Конституції України\~ людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а частиною першою статті 28 Конституції передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності. Частиною 4\~статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист прав спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім*ї та права вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. . Відповідно до статті 68 Конституції України \~кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Стаття 8 Конституції передбачає, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~статті 201 Цивільного кодексу України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація. Згідно\~статті 270 Цивільного кодексу України\~до особистих немайнових прав відноситься, зокрема, право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ч.1\~статті 275 Цивільного кодексу України\~фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, визначеними\~главою 3 цього Кодексу. Статтею 1 закону України «Про інформацію» передбачено, що під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Інформацією є буд-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. У відповідності до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 3 цієї статі спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, а в частині 5 вказаної статті зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Частиною.6 статті 277 ЦК передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У судовому засіданні встановлено, що згідно відповіді №11823 від 22 квітня 2015 року в.о. начальника Ніжинського МВ УМВС та висновку №1544 від 19 квітня 2015 року на звернення [PERSON] зазначено, що за період з 01.01.2015 року по 17 квітня 2015 року до чергової частини Ніжинського МВ УМВС України від спілки підприємців м.Ніжина та громадян заяв щодо неправомірних дій народного депутата України [PERSON] не надходило (а.с.8-10). У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі постанова) зазначено, що чинне законодавство не містить понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об*єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов*язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов*язків. Пунктом 5 вказаної постанови передбачено, що при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною і спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв*язку. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до п.19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, а також цим пунктом передбачено, що відповідно до ч.2 ст.47-1 закону України «Про інформацію» оціночним судженням, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо). В частині.2 статті 30 закону України «Про інформацію» також зазначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема: критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема: гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оціночні судження не підлягають спростуванню чи доведеності їх правдивості і їх не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів). В даному випадку викладені в статті відповідача відповідні відомості не є оціночними судженнями, а констатацією фактів, які є недостовірними і не відповідають дійсності, що підтверджено в ході перевірки Ніжинським МВ УМВС України Чернігівської області, матеріали якої маються в даній справі ( а.с.8-10). Відповідно до п.24 постанови за загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошенню на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. В пункті 25 вказаної постанови зазначено, що спростування має здійснюватись у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Крім того, пунктом 27 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь чи спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У вищевказаній постанові Пленуму Верховного Суду також зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз*яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» . Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути спів мірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Також і в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково в частині відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved