Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить постановити рішення про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій між ЛКП «Дім» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. Також просить визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між ЛКП «ДІМ» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають у квартирі [ADDRESS]. Крім того, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за фактично надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку [ADDRESS] в сумі 633 грн. 46 коп.; заборгованість за фактично надані послуги із централізованого опалення в сумі 1148 грн. 85 коп. та заборгованість за фактично надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 292 грн. 32 коп. Позов мотивує тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS], вказаний будинок знаходиться на балансі ЛКП «Дім». Відповідачі відмовляються укладати з ЛКП «Дім» договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, а також договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, хоча ЛКП «Дім» надає відповідачам вказані послуги у повному обсязі, а відповідачі ними користуються. Однак відповідачі за надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, послуги з централізованого опалення та послуги з водопостачання і водовідведення не сплачують, що підтверджується розрахунком заборгованості, на письмові звернення не реагують. Тому просить позов задовольнити. У підтвердження вимог покликається на копії договорів, довідку з місця проживання, розрахунок заборгованості та інші долучені до справи документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування вимог. В судовому засіданні представник позивача Маковейчук О.В., яка діяла на підставі довіреності від 23 квітня 2015 року, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, а відтак суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] проти позову частково заперечив та пояснив, що він сплачує за житлово-комунальні послуги, також він є багатодітним батьком, тому його сім'я має право на пільги при нарахуванні плати за житлово-комунальні послуги. Він неодноразово звертався до голови міста з листами, ходив до чиновників різних рівнів, щоб оформити субсидію, однак, через їхнє халатне відношення, вчасно зробити цього не зміг. У зв'язку з наведеним, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі представлених суду доказів, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, як співвласники, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки (а.с. 7). Відповідно до договорів, долучених до матеріалів справи (а.с. 12-21, 23-25), Львівське комунальне підприємство «Дім» надає мешканцям вказаного будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території , послуги із централізованого опалення та послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого на основі Типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом (п. п. 1, 5 ст. 20 Закону), а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про житлово-комунальні послуги. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Таким чином власник квартири зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати їх. Крім того, в постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року в справі № 6-110цс12 зроблено правовий висновок, який полягає в тому, що відповідно до змісту ст. 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України зазначене рішення Верховного Суду України є обов'язковим у подібних правовідносинах для всіх судів України. Оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. З представленого суду розрахунку заборгованості по оплаті за централізоване опалення, вбачається, що відповідачі сплачували за надані послуги не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01 лютого 2012 року до 01 січня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 1148 гривні 85 копійок. Крім того, за вказаний вище період утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 292 гривні 32 копійки, а за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій - в розмірі 633 гривні 46 копійок. Судом не беруться до уваги заперечення відповідача [PERSON], оскільки останнім не представлено належних та допустимих доказів про наявність у відповідачів будь-яких пільг щодо сплати заборгованості за послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку, послуги з централізованого опалення квартири та послуги з водопостачання і водовідведення. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових території між Львівським комунальним підприємством «ДІМ» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що проживають у квартирі [ADDRESS], а також договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між Львівським комунальним підприємством «ДІМ» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що проживають у квартирі [ADDRESS]. Крім того, з відповідачів слід стягнути солідарно заборгованість по утриманню та ослуговуванню житлового будинку [ADDRESS] в розмірі 633 грн. 46 коп., заборгованість за фактично надані послуги із централізованого опалення квартири в розмірі 1148 грн. 85 коп., а також заборгованість за фактично надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 292 грн. 32 коп. При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved