Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . За життя [PERSON] залишила заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповіла позивачу, а також рідним братам позивача - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Таким чином спадкоємцями померлої являються позивач та його брат [PERSON] , який на спадщину не претендує. Своєчасно позивач не звернувся до нотаріальної контори щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі та мав хронічні стійкі захворювання, тому проходив лікування у різних медичних закладах. Також позивачу було не відомо, що у померлої залишилось майно, яке він міг би успадкувати. Просить суд визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н.М., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Позовна заява надійшла до суду 06 березня 2020 року та двічі уточнювалась позивачем. Головуючий суддя своєю ухвалою від 27 березня 2020 року, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 27 квітня 2020 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у селі Бакланова Муравійка Куликівського району померла [PERSON] (а.с. 13). До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 3,75 га, що підтверджено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188283 від 06 серпня 1996 року, виданим на ім`я [PERSON] (а.с.18). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 86 від 25 лютого 2020 року, [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїм синам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт складений 18 листопада 1998 року, посвідчений секретарем виконкому Краснівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області Смоліговець В. В. зареєстрований в реєстрі за № 23 (а.с. 15). [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини (а.с.16). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.19). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.54). Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які претендують на спадщину, судом не виявлено, тому що [PERSON] помер до відкриття спадщини, а [PERSON] визнав позовні вимоги позивача. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам, свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Згідно з медичною картою амбулаторного хворого [PERSON] , останній мав стійкі хронічні захворювання, що потребували лікування (а.с.24-36). Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за заповітом та за законом першої черги, разом зі спадкодавцем не проживав, інші особи на майно покійної не претендують. Посилання позивача на ту обставину, що про існування об`єкту спадщини йому до цього часу було не відомо, нічим не спростовані. Оскільки власники земельних ділянок отримують орендну плату від агропромислових підприємств і заінтересовані у додаткових грошових надходженнях, несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини підтверджує незнання позивачем про факт існування сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я спадкодавця. Крім того позивач мав стійкі хронічні захворювання, що ускладнювали можливість прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved