Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 12 червня 2005 року померла його мати [PERSON], після якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Першотравневій, 3, в с.Синява Рокитнянського району Київської області. Зазначає, що спадкоємцями померлої за законом є позивач, його сетра [PERSON] та брат [PERSON]. Після смерті матері спадкоємці домовилися, що спадщину розділять на трьох і займатися оформленням спадщини буде відповідач [PERSON]. На разі, 03.07.13 позивачу стало відомо про існування заповіту, відповідно до якого все своє майно мати заповідала його сестрі та брату і що йому належить обов»язкова частка як спадкоємцю за законом, так як він є інвалідом 2-ї групи. Він звернувся до нотаріуса і той відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв»язку із пропуском строку прийняття спадщини. Так як він \~вважає поважною причиною пропуск строку прийняття спадщини, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, позивач у судове засідання не зявився та подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов не визнала у судовому засіданні та суду пояснила, що позивач вже звертався до суду із аналогічним позовом і з тих же самих підстав, у задоволенні якого йому було відмовлено і рішення суду першої інстанції з того спору вже набуло законної сили. Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав у судовому засіданні та пояснив суду, що він не заперечує проти того, щоб позивач міг отримати свою 1/6 частину спадщини після смерті матері. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, не зявимлся. Натомість [PERSON] подав заяву, якою не заперечує проти задоволення позову, а [PERSON] висловив свої заперечення проти останнього. Заслухавши відповідачів, дослідивши отримані у справі письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2005 року померла [PERSON] мати сторін, після якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами в с.Синява Рокитнянського району Київської області по вулиці Першотравнева, 3. Згідно заповіту від 20.04.04 спадкоємцями після її смерті є відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подання заяв до нотаріуса та отримали 28.01.2006 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У травні 2014 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини \~після померлої 12.06.2005 року [PERSON], посилаючись, що він являється інвалідом 2-ї групи і має право на обов»язкову частку незалежно від заповіту. Проте державним нотаріусом у прийнятті такої заяви йому було відмовлено і що стало причиною звернення позивача до Рокитнянського районного суд із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням вказаного суду від 03.07.2014 року, що набуло законної сили, у задоволенні позову відмовлено. У квітні 2015 року позивач повторно звернувся до державного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу [PERSON] із аналогічною заявою, проте у прийняття такої йому було відмовлено знову і про що свідчить відповідь нотаріуса № 373/01-16 від 07.04.2015 року. Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України \~кожна \~особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом останнього і одними із способів його захисту \~є визнання права, зміна чи припинення правовідношення. На разі, при зверненні до суду кожна \~сторона, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, \~зобов'язана \~довести ті обставини, \~на які вона посилається як на підставу своїх \~вимог \~і \~заперечень, \~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому законодавець визначає, що: \~\~докази \~подаються сторонами та іншими особами, \~які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, \~які мають значення \~для \~ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які \~беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. У відповідності до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона вважається померлою. \~\~\~ Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Відповідно до ч.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: «Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Суд не знаходить підстав вважати названі позивачем причини пропуску строку прийняття спадщини поважними. Окрім того, зважаючи, що на даний час є рішення суду, що набуло законної сили, між цими самими сторонами спору, з того ж самого предмета та з тих же самих підстав, ця обставина також виключає задоволення позову і що узгоджується із положеннями ст. 223 ЦПК України в тім, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Позов таким чином задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed