Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягувати з відповідача на його користь аліменти у сумі 1000 грн., так як по досягненню повноліття продовжує навчання та в звязку з цим потребує витрат на власне утримання. В судовому засіданні представник позивача, яка є його матірю , позов підтримала та пояснила суду, що син навчається у м. Кременчуці та змушений винаймати квартиру для проживання, так як у навчальному закладі відсутній гуртожиток. Вартість оренди є суттєвою, тому стипендії у 270 грн., яку він отримує, недостатньо для здійснення необхідних витрат. Вона зі свого боку не може самостійно забезпечити сина матеріально, так як має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що він не працює, так як не може знайти роботи, утримує себе за рахунок пенсії престарілої матері та коштів, виручених від продажу городини. Кошти на утримання сина у заявленому ним розмірі сплачувати не має можливості, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від мінімального розміру заробітної плати, встановленого законом. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON]І, [INFO], є сином [PERSON] Довідкою вищого професійного училища № 7 м. Кременчука Полтавської області № 205 від 01 вересня 2015 року підтверджується, що він навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання та не перебуває на повному державному утриманні. Строк навчання по 30 червня 2017 року. (а.с. 2) Ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою , сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має 19 років, продовжує навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Проте суду не представлено доказів про те, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина у заявленому ним розмірі, а саме у сумі 1000 грн. щомісячно. Напроти, з пояснень відповідача, які не спростовані позивачем, вбачається, що він не працює, утримує себе за рахунок продажу городини. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у період навчання у розмірі 1/ 6 частини від усіх видів заробітку чи доходу відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до завершення позивачем навчання. Стягнення аліментів у частці від розміру мінімальної заробітної плати, як про це просить відповідач суперечить положенням ст.. 200 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня предявлення позову. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial