Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 06.03.2003 року по 17.12.2010 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. В період цього шлюбу у них народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В період спільного життя вони мешкали в квартирі його тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Але сімейне життя не склалося та вони розлучилися. Приводом розлучення послугувала та обставина, що колишня дружина почала зловживати спиртними напоями і тому він вимушений був подати на розлучення. Хоча вони і мешкали окремо, але він всіляко допомагав матеріально своїй дружині в забезпеченні гідного життя їх дітей. Але, при кожному відвідуванні місця їхнього мешкання він бачив, що становище дітей погіршується, вони почали пропускати заняття в школі були недоглянуті та інше. В цей період він познайомився з іншою жінкою [PERSON], та почав разом з нею мешкати. Офіційно вони шлюбу не укладали, але живуть разом в громадянському шлюбі. Від цього шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Його теперішня дружина ніколи не заперечувала проти його спілкування з дітьми від першого шлюбу. Коли він запропонував їй, щоб його діти від першого шлюбу залишилися жити з ними, вона погодилася без будь-яких вагань. Влітку 2011 року діти переїхали до нього і вони почали жити разом. За той час, що діти живуть у нього, відповідачка жодного разу не відвідала їх, не поцікавилася, в яку школу вони ходять, які гуртки відвідують та інше. Декілька разів вона дзвонила, але дзвонила в нетверезому стані. Діти знають її номер телефону, але не прагнуть з нею розмовляти. У дітей є все необхідне, є своя кімната, умови для навчання, ігор, комп'ютери для навчання та все інше необхідне. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Діти знаходиться на повному його утриманні. Вони займаються в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Для розвитку дітей він прикладає всі свої зусилля та можливості. При цьому його теперішня дружина повністю його підтримує, також піклується про дітей та займається їхнім вихованням. Відповідачка веде спосіб життя, який є антисоціальним, вона неодноразово лікувалася в наркологічному диспансері з приводу зловживання спиртними напоями. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, про час і місце розгляду була повідомлена належним чином. Приймаючи участь в судових засіданнях відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що протягом останніх років діти проживають з батьком за їх спільною домовленістю. З батьками вона не проживає, оскільки в неї напружені стосунки з батьком. На даний час працює без оформлення трудового договору. З дітьми вона спілкується, коли діти приходять до її матері по [ADDRESS], телефонує їм. В школі №2, де вчаться діти, вона була 01 вересня 2014 року. Позивач не дозволяв дітям спілкуватися з нею. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради, зазначила, що Служба у справах дітей Сумської міської ради, вважає за можливе не позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно синів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] мати [PERSON] пояснила, що після розірвання шлюбу її донька перестала цікавитися дітьми і [PERSON] забрав дітей до себе. В квартиру по вул.Г.Кондратьєва, де [PERSON] проживала з дітьми, її донька водила друзів, там збиралися сумнівні компанії для вживання алкогольних напоїв, тому діти пішли жити до батька. Вона як бабуся забирала дітей до себе, діти завжди телефонували мамі. Інколи донька забирала дітей в квартиру по [ADDRESS], де вона проживала. [PERSON] не забороняв дітям спілкуватися з матірю. Діти дуже бажають спілкуватися з матірю. Не видно бажання у її доньки тісно спілкуватися з дітьми. Свідок [PERSON] висловилася за позбавлення її доньки батьківських прав. Свідок [PERSON] батько [PERSON] пояснив, що в нього напружені стосунки з донькою, з останньою він не спілкується протягом 2-3 років. Його донька [PERSON] почала вживати алкоголь, наркотичні речовини 3-4 роки назад, забирала дітей до своїх знайомих. Років три тому назад [PERSON] забрав дітей до себе. Близько 1,5 років [PERSON] з дітьми не спілкується. Два місяця назад [PERSON] приходила до них і спілкувалася зі своїм сином. Діти бажають спілкуватися з матірю. Він уже два роки лікується від наркотичної залежності. [PERSON], 2003 року народження, пояснив, що в серпні 2015 року він останній раз спілкувався з мамою, бачив її влітку два рази, і за учбовий рік приблизно бачив разів три. У нього погані стосунки з мамою, оскільки мама просила в нього гроші, забрала його телефон і продала. Мама живе в різних місцях. Він підтримує папу, але хотів би налагодити стосунки з мамою. [PERSON], 2005 року народження, пояснив, що він бачив маму влітку кілька разів, спілкувався з мамою. Інколи мама обіцяє зустрітися з ним, але не приходить. Бачив її у пяному вигляді. Коли йому було 6 років, то мама його ударила сумкою по голові. Він підтримує папу, але бажає налагодити стосунки з мамою. На прохання папи він називає дружину папи «мамою», але ставиться до неї як до тітки. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Викладені обставини підтверджуються копією рішення суду (а.с.4), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7). Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою позивач [PERSON] проживає однією сімєю разом з [PERSON], має з нею спільну дитину [PERSON], [INFO]. Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON], довідкою з місця проживання (а.с.5,14). З літа 2011 року діти постійно проживають з позивачем [PERSON], що не заперечувала відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Тобто, якщо невиконання цього обовязку є протиправною, винною поведінкою, коли особа має реальну можливість виконати свій обовязок, але не вчиняє відповідних дій. Протягом останніх років відповідач [PERSON] спілкується з дітьми епізодично, коли вона приходить до своєї матері [PERSON], і діти перебувають у бабусі, також телефонує своїм дітям. Інколи відповідач [PERSON] забирала дітей за місцем свого проживання. Спілкування дітей з матірю носить епізодичний характер, відсутній постійний родинний зв'язок між відповідачем [PERSON] та дітьми, остання не піклується про здоровя дітей, їх розвиток, про матеріальне забезпечення дітей. Викладені обставини підтвердила мати [PERSON] [PERSON], яка була допитана як свідок. Відповідач [PERSON] не заперечує, що вона спілкується з дітьми епізодично, матеріально дітей не утримує. Службою у справах дітей Сумської міської ради проведено обстеження за місцем проживання сторін і в висновку зазначено про належні умови для проживання дітей в будинку [ADDRESS], де проживає позивач з родиною. За місцем фактичного проживання [PERSON] по [ADDRESS] також є умови для проживання дітей, і у разі проживання дітей буде облаштована окрема кімната (а.с.76). Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. При розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дітей, їх навчанню, не піклується про дітей, про їх здоровя та матеріальний добробут. Відповідач [PERSON] не надала доказів, що їй створюються зі сторони позивача перешкоди у спілкуванні з дітьми чи виконанні нею батьківських обовязків. Згідно з інформацією Сумського обласного наркологічного диспансеру відповідач [PERSON] поставлена 12.02.2015 року на профілактичний облік, у [PERSON] було виявлено епізодичне вживання наркотичних речовин (а.с.34, 42), але в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач [PERSON] страждає на хронічну наркоманію чи систематично вживає алкогольні напої. При зясуванні думки дітей з приводу заявлених вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідно до норм ст.171 СК України було встановлено, що незважаючи на те, що діти рідко спілкуються з матірю, і з її сторони не бачать проявів постійної турботи та піклування про них, [PERSON] та [PERSON] бажають налагодити стосунки з мамою. Бажання дітей спілкуватися з матірю підтвердила допитана як свідок мати відповідачки [PERSON] Суд відхиляє як доказ показання свідка [PERSON], оскільки останній пояснив, що в нього напружені стосунки з [PERSON], з відповідачкою він не спілкується протягом кількох років. Тобто, показання свідка [PERSON] не можуть обєктивно підтвердити обставини щодо виконання [PERSON] своїх обовязків по вихованню дітей. Майновий стан позивача [PERSON], його можливість забезпечувати на достатньому рівні матеріальну складову для розвитку дітей, їх навчання не надає йому переваг, оскільки мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини відповідно до ст.141 СК України. Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає, що на даний час не доведена винна поведінка матері у тій мірі, щоб застосовувати до неї крайній захід впливу позбавлення батьківських прав і надала до суду висновок про неможливість позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.76). Згідно з ст.ст.7, 8 Конвенції про права дитини дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, право на сімейні звязки, не допускаючи протизаконного втручання у здійснення цих прав. Згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обовязків. Суд враховує бажання дітей спілкуватися з матірю, налагодити родинний зв'язок, хоча на даний час спілкування відповідача [PERSON] з дітьми носить епізодичний характер, бере до уваги доводи відповідача [PERSON], яка заперечує проти позбавлення її батьківських прав, бажає змінити своє ставлення до виконання батьківських обовязків. Суд вважає, що повинна бути надана можливість відповідачці [PERSON] відновити родинні стосунки з дітьми, налагодити систематичне спілкування з метою створення гармонійних умов для розвитку дітей. В матеріалах справи відсутні докази, що поведінка [PERSON] є такою, що може негативно впливати на розвиток дітей при налагодженні систематичних побачень з дітьми. Згідно з ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей [PERSON], 2003 року народження, та [PERSON], 2005 року народження, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обовязків.

Outcome: dismissed