Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики в сумі 6000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2018 року становить 156300,00 грн., а також судового збору, мотивуючи тим, що відповідачем порушено умови договору позики в частині своєчасного повернення грошових коштів, що є предметом позовних вимог. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі, надав пояснення по обставинам справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори позики, засвідчений письмовою розпискою, а саме: на суму 6000 доларів США, на строк 6 місяців та зобовязався повернути строк. Відповідно до курсу долара США, визначеному станом на 07.05.2018 року на рівні 26,05 грн. за 1 долар США, загальна сума заборгованості відповідачем перед позивачем за вказаними договорами позики становить 156300,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК УКраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. В порядку ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором). Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення боргу, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 6000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2018 року становить 156300,00 грн.. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1563,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved