Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту посилаючись на те, що 28.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає згоду, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт , на що відповідач дав свою згоду підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Позивачем свої зобовязання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 31.05.2016 року має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 12332,01 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6699,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4369,08 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 200,00 грн., а також, штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штрафу фіксованої частини та 563,43 грн. штраф процентної складової, які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки він є безпідставним, з підстав, які наведені в письмовому запереченні (а.с.66-73) а саме вказала, що відповідачем у відповідності до Анкети-заяви від 28.08.2012 року виявлено бажання оформити кредитний ліміт за платіжною карткою на 3000 грн. а не на 8000 грн. Також зазначили, що у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», споживач не зобов»язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. А позивачем не було укладено кредитного договору у письмовій формі з [PERSON], тому даний договір є нікчемним. Зазначає, що позивач подав розрахунок боргу по 31.05.2016 року , однак [PERSON] за період з 1.06.2016 року по 26.07.2016 року було проплачені кошти в сумі 3700 грн., однак дана сума не врахована в розрахунку. Позивачем також неправомірно нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі укладено договір № б/н від 28.08.2012 року, за умовами яких банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом на 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 31.05.2016 року за відповідачем рахується заборгованість 12332,01 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6699,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4369,08 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 200,00 грн., а також, штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штрафу фіксованої частини та 563,43 грн. штраф процентної складової (а.с.4-5). Суд вважає, що зміст кредитного договору не суперечить ні жодній нормі\~Цивільного Кодексу України, ні іншим законам чи підзаконним актам, які регулюють дані правовідносини. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає згоду, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Так, [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжними карткою» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві відповідача (а.с.6-32). При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України де договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку»,з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так, банк свої зобов»язання перед відповідачем за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме , надав [PERSON] кредит у розмірі , встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Як вбачається з п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Всупереч вище перелічених умов договору, відповідач не виконав свої зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку і станом на 31.05.2016 року складає 12332,01 грн. У відповідності ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. А у відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Ст. 638 ЦК України\~зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах , встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. А у відповідності до п.1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушення , а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, загальне правило, що сформоване у ч. 1\~ст. 638 ЦК України, яке використовується при встановленні моменту укладення договору, практично визначає, що всі цивільно-правові договори є консесуальними , тобто договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо визначеного законом та сторонами кола істотних умов. Таким чином, виходячи з викладеного, істотними умовами кредитного договору відповідно до чинного законодавства є умови про предмет, ціну та строк його дії. Ст. 640 ЦК України\~врегульовано момент укладення договору і згідно її приписів якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Настання моменту укладення договору може залежати від надання договору, передбаченої законом або обумовленої його сторонами за взаємною згодою, тієї чи іншої його форми. Так, відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Доводи представника відповідача [PERSON] стосовно відсутності в договорі принципу розумності та справедливості, зокрема\~\~ ненадання позивачем повної, всебічної, об»єктивної та достовірної інформації, про умови кредитування перед укладенням та під час укладення договору, а саме зазначення про кредитний ліміт в розмірі 3000 грн., та те що відповідач вважає цю обставину істотною не заслуговує уваги по-скільки в Умовах та Правилах надання банківських послуг, які підписані сторонами, чітко зазначено розмір фінансового активу, вираженому у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків, та те що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право кредитний ліміт. Згідно правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-1341цс15, інформація про реальні умови кредитування, сукупну вартість кредиту, детальний розпис відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» повинна надаватися споживачу до укладення договору, однак навіть у випадку ненадання банком такої інформації споживачу не є підставою визнання його недійсним, оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України. Крім цього Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових умов щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі щодо сукупності вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатку до кредитного договору, які підписані позивачем. В даному конкретному випадку відсутні підстави вважати, що кредитний договір, укладений сторонами містить несправедливі умови до відповідача, оскільки при підписанні договору [PERSON] мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в зв'язку з чим і погодився на його укладання шляхом підписання договору. Більш того, в договорі чітко передбачено умову що Позичальник при його підписанні підтверджує, що його ознайомлено з умовами кредитування, і що сторонами узгоджені всі істотні умови договору.\~ Все це свідчить про те, що відповідач\~чітко усвідомлював значення того договору який він укладав і свідомо отримав кредит, уклав з банком відповідний договір, більше того здійснює погашення кредиту та відсотків по ньому, що підтверджується випискою по кредиту позивача (а.с.4-5 ). Дані дії відповідача доводять те, що він чітко усвідомлював умови договору та здійснював його часткове виконання. Посилання відповідача на те, що позивачем невірно проведений розрахунок погашення відсотків по кредитних коштах відповідачем не спростований належними доказами, а саме , не наданий розрахунок відсотків компетентними органами. Оскільки, позивачем надано розрахунок боргу станом на 31.05.2016 року, а відповідачем до часу винесення рішення погашено частину боргу в сумі 3\~700 грн., що стверджується копіями квитанцій (а.с.52) та випискою про рух коштів по кредитній картці ПАТ КБ «приватБанк» від 23.09.2016 року видану [PERSON] (а.с.53-56), то з відповідача слід стягнути суму боргу за мінусом погашеної суми. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що банком нараховано відповідачу заборгованість за пенею та комісією, а також фіксовану частину штрафу в розмірі 500 грн. та процентну складову штрафу в розмірі 563,43 грн., тобто на відповідача двічі накладені штрафні санкції за прострочення невиконання умов кредитного договору, суд вважає, що в даній частині стягнення штрафу з відповідача слід відмовити та не враховувати фіксовану частину штрафу та процентну складову штрафу в суму боргу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача сліді стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 7568,58 грн. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial