Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у неї [PERSON], отримав під розписку від 25.07.2005 року гроші в сумі 4000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року, також під розписку від 17.07.2012 року гроші в сумі 4000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року, також під розписку від 30.10.2012 року гроші в сумі 550,00 Євро що еквівалентно 6059,65грн,та зобов'язувався їх повернути до 30.11.2013 року, також під розписку від 25.07.2007 року гроші в сумі 8000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 01.02.2013 року, також під розписку від 25.07.2007 року гроші в сумі 3000,00грн, та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року але до теперішнього часу відповідач не повернув вказані кошти. Відповідно до чинного законодавства, позивач має право отримати свої кошти. Відмову у поверненні коштів позивач вважає необґрунтованою, а також такою, що порушує його права. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь, не повернутий борг та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що [PERSON], отримав у [PERSON], під розписку від 25.07.2005 року гроші в сумі 4000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року, також під розписку від 17.07.2012 року гроші в сумі 4000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року, також під розписку від 30.10.2012 року гроші в сумі 550,00 Євро що еквівалентно 6059,65грн,та зобов'язувався їх повернути до 30.11.2013 року, також під розписку від 25.07.2007 року гроші в сумі 8000,00грн,та зобов'язувався їх повернути до 01.02.2013 року, також під розписку від 25.07.2007 року гроші в сумі 3000,00грн, та зобов'язувався їх повернути до 10.02.2013 року Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що в передбачений строк відповідач не повернув позичені кошти, чим порушив свої зобов'язання по угоді. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, за можливе стягнути з відповідача суму боргу. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складають 250,60грн.

Outcome: approved