Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою та будинком шляхом замурування віконного прорізу в стіні будинку за адресою: [ADDRESS], обгрунтовуючи вимоги тим, що йому на праві власності належить ? частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], та межує з приміщенням відповідачки, у стіні якого знаходиться вікно, через яке відповідачка має доступ до його двору та майна, через що він почувається некомфортно. Також позивач зазначив, що у нього є сумніви в тому, що вікно існувало при будівництві житлового будинку, вважає, що улаштування вікна було здійснено відповідачкою самовільно. Представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши у клопотанні, що вікно у будинку відповідачки виходить у двір позивача, що не заперечує і сама відповідачка та підтверджується матеріалами справи. Інші учасники до судового засіданні не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, з будь-якими клопотаннями не звертались. Матеріали справи містять письмові заперечення відповідачки, згідно яких вона зазначає, що право власності у неї виникло у 2004 році, жодних змін у приміщенні вона не здійснювала, отримавши в дар ? частки сусіднього житлового будинку №80 позивач усвідомлював наслідки наявності вікна у сусідньому будинку та можливі незручності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачці належить ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності у відповідності до договору купівлі-продажу, р.6135, від 16.09.2004 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Виділ в натурі належного позивачці майна чи визначення порядку користування приміщенням - не здійснювалось. Позивач являється власником ? частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], - на підставі договору дарування, р.228, від 22.12.2011 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Співвласником іншої ? частки є третя особа [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, та має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст.361 ЦК України). Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.391 ЦК України, позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження нерухомим майном, тобто має право на захист від порушень третіх осіб, не пов'язаних із позбавленням володіння. Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу порушення його прав співвласника придбаного помешкання зі сторони відповідачки як співвласника сусіднього житлового будинку, зазначені у позові обставини можливого доступу до двору позивача через вікно відповідачки мають характер припущення, на яких не може ґрунтуватися рішення суду. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що згідно технічного паспорта на будинок відповідачки, спірне вікно існує, дані про самочинне переобладнання відсутні. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить висновку, що позивачем не надано жодного належного й допустимого доказу порушення його прав, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. Судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: dismissed