overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25% частини заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що добровільно відповідачка матеріальної допомоги йому на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, в надісланій на адресу суду письмовій заяві просила справу слуханням перенести на 25 листопада 2016 року, у зв`язку із її перебуванням за межами України, проте жодного доказу на підтвердження цього [PERSON] надано не було, а тому, в зв`язку з цим, з метою додержання процесуальних строків розгляду справи, суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1189,87 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн., в якому, в обґрунтування позовних вимог вказав наступне. 23.12.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 003-07066-231207 на суму 889,00 грн. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 17.11.2014 року має заборгованість у розмірі 1189,87 грн., яку позивач ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх корить, а також судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243,60 грн. Від позивача в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача Духоти І.В. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 23.12.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 003-07066-231207. Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 889,00 грн. на умовах визначених договором. Позивач умови угоди виконав, а відповідач станом на 17.11.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1189,87 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 942,34 грн.; заборгованість за відсотками - 33,12 грн.; заборгованість за комісіями - 214,41 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у зв'язку із чим, підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 7421,20 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн., в якому, в обґрунтування позовних вимог вказав наступне. 29.11.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 001-07029-291112. Відповідно до п.п. 2.3 частини 3 зазначеного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 8000 грн. Позивач умови угоди виконав, а відповідач станом на 03.01.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7421,20 грн. У зв'язку, з чим позивач просить суд стягнути зазначену суму заборгованості за Кредитним договором та витрати, пов'язані з розглядом справи. Від позивача в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача Романченко А.С. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 29.11.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитний договір № 001-07029-291112. Відповідно до п.п. 2.3 частини 3 зазначеного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 8000 грн. Позивач умови угоди виконав, а відповідач станом на 03.01.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7421,20 грн., яка складається з: тіло кредиту - 3021,20 грн.; прострочене тіло кредиту - 1950,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2450,00 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у зв'язку із чим, підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 16134,27 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн., в якому, в обґрунтування позовних вимог вказав наступне. 20.09.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-07520-200911. Згідно до п. 1.3 ч. 1 Договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 ч. 1 договору банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Позивач умови угоди виконав відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт Кредитної лінії, а відповідач станом на 19.05.2014 р. порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 16134,27 грн. У зв'язку, з чим позивач просить суд стягнути зазначену суму заборгованості за договором та витрати, пов'язані з розглядом справи. Від позивача в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача Духоти І.В. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 20.09.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON], [INFO] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-07520-200911. Згідно до п. 1.3 ч. 1 Договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 ч. 1 договору банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Позивач умови угоди виконав, а відповідач станом на 19.05.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 16134,27 грн., яка складається з: тіла кредиту - 8512,57 грн.; простроченого тіла кредиту - 2736,64 грн.; заборгованості за комісіями - 4885,06 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у зв'язку із чим, підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, покликаючись на те, що він працював в ДП МО України «Монтажник-Львів» на посаді сторожа і був звільнений 15 травня 2014 року. Проте на день звільнення заборгованість ДП МО України «Монтажник-Львів» по виплаті заробітної плати і компенсації за невикористану відпустку становить 42906,13 грн. Просить стягнути з ДП МО України «Монтажник-Львів» на його користь 42906,13 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 31 грудня 2004 року був прийнятий сторожем ДП МО України «Монтажник-Львів», а 15 травня 2015 року був звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що стверджується трудовою книжкою [PERSON] /а.с. 4-6/. При звільненні позивачу [PERSON] відповідачем ДП МО України «Монтажник-Львів» невиплачено заробітну плату за період липень 2012 року травень 2014 року (включно) у сумі 42906,13 грн., що стверджується довідкою ДП МО України «Монтажник-Львів»№27 від 05 червня 2014 року. /а.с. 7/ Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З огляду на наведене, оскільки відповідачем ДП МО України «Монтажник-Львів» при звільненні позивача [PERSON] непроведено виплату заробітної плати позивачу за період липень 2012 року травень 2014 року (включно) у сумі 42906,13 грн., дану заборгованість слід стягнути з відповідача ДП МО України «Монтажник-Львів». Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення позики посилаючись на те, що передав у позику грошові кошти у розмірі 22000 грн., від повернення яких відповідач відмовляється. Тому вимушений звернутися до суду про стягнення боргу. Позивач у судове засідання не зявився проте, направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 07 серпня 2015 року укладено договір позики без зазначення строку їх повернення. Відповідачем того ж дня отримано у позику 22000 грн., до даного часу позику, не повернуто. Претензія №2451 від 23 вересня 2016 року залишена відповідачем без задоволення. Відповідач у визначений строк зобовязання за договором позики, виконав частково, а саме сплатив згідно платіжної квитанції 19200 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується укладеним договором позики та власноруч написаною розпискою. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення решти коштів за договором позики. Суд вважає, що позивач має право на повернення основного боргу у розмірі 8300 грн., згідно розрахунку наведеного у позовних вимогах та перевіреного судом тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості підлягає до стягнення. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, посилаючись на те, що 03 жовтня 2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала,та прохала стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнав, та не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2014 року, який зареєстрували у у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району. Шлюб розірваний за рішенням Полтавського районного суду від 21.09.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 04.04.2015року народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/4частини всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, посилаючись на те, що 05 червня 2004 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували в Супрунівській сільській раді. Від даного шлюбу, який був розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2017 року, сторони мають сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала,та прохала стягувати з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду телефонограму з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 05 червня 2004 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували в Супрунівській сільській раді. Від даного шлюбу, який був розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2017 року, сторони мають сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 21.07.2017 р.н, які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, посилаючись на те, що 14 жовтня 2000 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала,та не заперечила проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, посилаючись на те, що 15 жовтня 2005 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала,та прохала стягувати з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, замість зазначених в позові 1000 грн. щомісяця. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2005 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який розірваний за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved