Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який до початку розгляду справи змінив, мотивуючи його тим, що в листопаді 2014р. між сторонами було досягнуто домовленості щодо укладання договору купівлі-продажу автомобіля MITSUBISI LANCER, 2007р.випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований в РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС в України в Запорізькій області 03.10.2007р. та належного відповідачу на праві власності. Згідно з цим договором передбачалось, що відповідач продає, а позивач купує вказаний транспортний засіб за 200\~000,00грн. Сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору - предмету, ціни, порядку передачі. На виконання цієї домовленості відповідач передав 24.11.2014р. позивачу вказаний транспортний засіб, надавши йому попередньо нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, а позивач 01.12.2014р. передав відповідачу грошові кошти в сумі 200\~000,00грн., про що було складено розписку. Таким чином, фактично договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений, але в подальшому відповідачка стала ухилятися від належного переоформлення вказаного автомобілю та укладання письмового договору купівлі-продажу з його наступною реєстрацією в органах МРЕВ, що перешкоджає позивачу здійснювати свої права. Вважає, що він в установленому законом порядку на підставі відповідної цивільно-правової угоди набув право власності на вказаний автомобіль. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами 01.12.2014р., і визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнала повністю, після зміни позовних вимог про час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в суд не прибула за невідомими причинами, заяви про розгляд справи за зміненими позовними вимогами у її відсутність не надала. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.208 ЦК України у письмовій формі слід вчиняти правочин, зокрема, між фізичними особами на суму, що перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до вимог\~ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей. Виходячи з цього, істотними умовами даного виду договору є умови про предмет, кількість, асортимент товару, ціну. Главою 54 «Купівля-продаж» підрозділу 1 «Договірні зобовязання» розділу 3 ЦК України не передбачено обовязкової письмової форми укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу, але письмова форма договору купівлі-продажу\~ транспортного засобу передбачена п.8 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998р.(з відповідними змінами та доповненнями), відповідно до якого правомірність придбання транспортного засобу підтверджується, зокрема, довідкою-рахунком, договорами і угодами, укладеними на товарних біржах, договорами купівлі-продажу, оформленими в Державтоінспекції, іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. При цьому, вказані Правила передбачають обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при його відчуженні. Суд встановив, що транспортний засіб MITSUBISI моделі LANCER, тип легковий седан, 2007р.випуску, державний номер [NUMBER], на даний час зареєстрований за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС 042470, виданого РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в Запорізькій області 03.10.2007р. 24.11.2014р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2446 була посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником зі всіма необхідними повноваженнями у всіх компетентних органах, підприємствах і установах щодо розпорядження та експлуатації належного їй автомобілю MITSUBISI LANCER, тип легковий седан, 2007р.випуску, державний номер [NUMBER]. Вказана довіреність зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей, реєстраційний номер 41728970. 24.11.2014р. вказаний транспортний засіб переданий позивачу [PERSON] і з цього моменту до теперішнього часу знаходиться в постійному його володінні, користуванні. Згідно розписки від 01.12.2014р. [PERSON] отримала від [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON] грошові кошти в сумі 200000,00грн. в рахунок оплати вартості автомобілю MITSUBISI LANCER, 2007р.випуску, державний номер [NUMBER] за укладеним між ними договором купівлі-продажу транспортного засобу. Зясувавши обставини справи повно, всебічно та обєктивно в межах заявлених позовних вимог, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів у їх достатності і взаємозвязку, належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що між сторонами 01.12.2014р. було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач передала, а позивач прийняв у власність транспортний засіб MITSUBISI LANCER, 2007р.в., державний номер [NUMBER], сплативши відповідачу його вартість в сумі 200\~000,00грн. Обидві сторони вчинили дії на виконання своїх зобовязань за цим договором відповідач передала автомобіль, отримала оплату за нього, позивач прийняв автомобіль, з того часу користується ним, сплатив його вартість. Вчинення цих дій підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю на право керування автомобілем та розпискою про отримання грошових коштів. Але, судом встановлено, що сторонами не було дотримано вимогу про письмову форму договору купівлі-продажу транспортного засобу, що передбачена вищевказаним Порядком, в силу ухилення відповідачки від укладання такого договору, що порушує права позивача. Враховуючи те, що між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу транспортного засобу, вказаний договір фактично був виконаний кожною стороною і виконання прийнято ними, але укладання письмовогого договору неможливо в силу ухилення відповідачки від цього, беручи до уваги, що відповідач в суд не прибула і своїх заперечень проти позову не подала, суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Також суд вважає, що позивач правомірно на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу набув право власності на вказаний автомобіль, оскільки оплатив його вартість, з моменту укладання договору автомобіль знаходиться у його володінні та користуванні, але відсутність належним чином оформленого договору позбавляє його як власника права розпоряджатися цим автомобілем на свою користь, а не на користь відповідачки, як то передбачено наданою йому довіреністю від 24.11.2014р. Суд вважає, що порушене право відповідно до ст.. 3,4 ЦПК України, ст.15,16 ЦК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved