Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 33 381,14 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 02 липня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики № 1/07/2014, відповідно до якого відповідач отримав в позику грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. із кінцевим терміном повернення коштів не пізніше 31.12.2014 року. Зобов'язання з повернення грошових коштів у термін визначений договором відповідачем виконано не було. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму позики 25 000 грн. та відповідно до умов договору і положень ст. 1046 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання штраф в сумі 5 000 грн., відсотки за користування коштами за період з 03.07.2014 року по 31.12.2014 р. в сумі 1 531 грн. 83 коп. та відсотки за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 р. у розмірі 1 849 грн. 31 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, суду подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, в заяві вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 02 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики № 1/07/2014, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав. Відповідно до п. 3.2 укладеного договору позики, повернення позики здійснюється позичальником шляхом банківського переказу з банківського рахунку позичальника на банківський рахунок позикодавця не пізніше 31 грудня 2014 року. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 5.1 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань повернути грошові кошти, які передбачені у ст.. ст.. 3 та 4 цього договору, позичальник буде зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20 % від суми, яка не повернута вчасно. Такий штраф має сплачуватися позичальником на вимогу позикодавця на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача штраф передбачений п. 5.1. договору позики, що враховуючи суму не повернутих коштів становить 5 000,00 грн. Пунктом 5.2 договору позики передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань позикодавцю грошові кошти, які передбачені у статтях 3 та 4 цього Договору, позичальник буде зобов'язаний сплатити позикодавцю проценти за ставкою 30 (тридцять) процентів річних, які нараховуються на суму, яка не була повернута у відповідну належну дату, починаючи від дати повернення, встановленої у статті 3 цього договору, чи від дати пред'явлення вимоги про дострокове повернення позики до дати фактичного виконання зобов'язання включно. Таким чином відповідно заявлених вимог за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року сума процентів за порушенням позичальником своїх зобов'язань за строком повернення грошових коштів становить 1 849,31 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача відсотки за користування позикою за період з 03.07.2014 року по 31.12.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За період з 03.07.2014 р. по 31.12.2014 р. з відповідача з урахуванням облікової ставки НБУ підлягає стягненню сума відсотків 1 531 грн. 83 коп. Отже, загалом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 33 381 грн. 14 коп. В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 333 грн. 81 коп.

Outcome: approved