Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 13.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEHLGK0000000015, відповідно якому остання отримала кредит в сумі 32 855 доларів США на термін до 13.06.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. З моменту отримання кредиту та по теперішній час відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 131 239, 84 доларів США та судові витрати в розмірі 3 654 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, її представник надав суду заяву від 09.02.2015 року в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEHLGK0000000015, відповідно якому остання отримала кредит в сумі 32 855 доларів США. Згідно з п. 8.1 кредитного договору № HEHLGK0000000015, Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.06.2008 року по 13.06.2018 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 32 855 доларів США на наступні цілі: у розмірі 28 000 доларів США на придбання нерухомості, у розмірі 840 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 225 доларів США страхування майна, 140 доларів США особисте страхування, а також у розмірі 3 650 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків, у розмірі 1, 25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4, 08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагорода за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до п. 8.4 Договору, у разі порушення Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день просрочки, але не менше 1 грн. Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № HEHLGK0000000015 від 13.06.2008 року, внаслідок чого станом на 22.09.2014 року заборгованість за кредитом складає 30 194, 26 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 22 372, 82 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом складає 5 958, 73 доларів США, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 58 525, 81 доларів США на користь позивача. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі зазначеної норми Закону, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої пені та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором як тіло кредиту в розмірі 30 194, 26 доларів США. Вимоги позивача про стягнення, окрім пені, також і штрафів у розмірі 18, 53 доларів США (фіксована частина) та 6 248, 63 доларів США (процентна складова) не підлягають задоволенню з огляду на таке. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Банк же в своєму позові просив застосувати до боржника подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що відповідач ухиляється від добровільної вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що вона підлягає стягненню у примусовому порядку. Таким чином, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 88 720, 07 доларів США. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial