overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Гаранта - Л.К.» і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 226, відповідно якому позичальнику надано кредит в сумі 63000 гривень під 66 % річних строком на 36 місяців. Позивач вказав, що позичальник порушила умови укладеного кредитного договору, що стало наслідком кредитної заборгованості, яка станом на 1 лютого 2015 року складає 32303 гривні 06 копійок. Позивач зазначив, що належність виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором забезпечено порукою відповідача [PERSON], тому позивач вимагає стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у солідарному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Гаранта - Л.К.» і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 226, відповідно якому останній надано кредит в сумі 63000 гривень під 66 % річних строком на 36 місяців, що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 10 - 13). Належність виконання умов укладеного кредитного договору від 29 березня 2012 року забезпеченого порукою відповідача [PERSON], що підтверджується копією договору поруки (а.с. 14). Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 1 лютого 2015 року складає: сума основного боргу - 20963 гривні 06 копійок; проценти за користування кредитом - 11339 гривень 92 копійки, всього - 32303 гривні, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч. 1 ст. 553 ЦК України, відповідно якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; ч. 1 ст. 554 ЦК України, відповідно якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, вимоги позивача - правомірні. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів в рівних частках, відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, проте спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2006 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2014 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2013 року між Кредитною спілкою «Центр-Кредит» і позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 474, відповідно якому останній надано кредит в сумі 14300 гривень зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на строк 12 місяців. Позивач зазначив, що позичальник порушила умови укладеного кредитного договору, що стало наслідком кредитної заборгованості, яка станом на 02 березня 2016 року складає 11950 гривень 81 копійок. Позивач вказав, що належність виконання зобовязання за укладеним кредитним договором забезпечено порукою відповідачів [PERSON], [PERSON], тому вимагає стягнення кредитної заборгованості з відповідачів у солідарному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29 листопада 2013 року Кредитною спілкою «Центр-Кредит» і позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 474, відповідно якому останньому надано кредит в сумі 14300 гривень зі сплатою 474 % річних за користування кредитом на строк 12 місяців (а.с. 4-5). Належність виконання умов укладеного кредитного договору забезпечено порукою відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, допустивши кредитну заборгованість, яка станом на 02 березня 2016 року складає 11950 гривень 81 копійки (а.с. 6). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч. 1 ст. 553 ЦК України, відповідно якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; ч. 1 ст. 554 ЦК України, відповідно якої у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, вимоги позивача правомірні. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів в рівних частках, відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 11206074000 на суму 19722 доларів США з розрахунку 13% річних за користуванням кредиту на строк з 29 серпня 2007 року по 29 серпня 2014 року. Позивач зазначив, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» і Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, включно і за договором № 11206074000 від 29.08.2007 року. Позивач стверджує, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору від 29.08.2007 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала предявлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 11206074000 на суму 19722 доларів США з розрахунку 13% річних за користуванням кредиту на строк з 29 серпня 2007 року по 29 серпня 2014 року (а.с. 5-16). 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» і Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, включно і за договором № 11206074000 від 29.08.2007 року (а.с. 30, 32-34). Відповідач порушив умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість станом на 28 липня 2015 року в сумі 486932 гривні, що підтверджується розрахунком (а.с. 31). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч. 1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу; 08 грудня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються; позивач стверджує, що 08 грудня 2014 року відбулась заміна кредитора і позивач набув статус нового кредитора (стягувача) за кредитним договором № 500376947 від 29 травня 2013 року, позичальником відповідно до якого є відповідач [PERSON]; позивач зазначив, що 29 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» і громадянкою [PERSON] укладено кредитний договір № 500376947, відповідно якому позичальник відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 70000 гривень; позивач стверджує, що відповідач порушила умови кредитного договору, що стало наслідком виникнення кредитної заборгованості у сумі 84755 гривень 53 копійки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» і громадянкою [PERSON] укладено кредитний договір № 500376947 (а.с. 4-8). Відповідач порушила умови укладеного договору, допустивши кредитну заборгованість в сумі 84755 гривень 53 копійки (а.с. 11-12). 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу (а.с. 15-19). Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, але спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 листопада 2002 року. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у позивача до відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння, між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 30 червня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, але спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Спільне життя у позивача до відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю. Фактично шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 6 червня 2011 року з відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі -продажу автомобіля ГАЗ 2705, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач ухиляється від переоформлення права власності на придбаний транспортний засіб. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 4 лютого 2014 року відповідач [PERSON] видав позивачеві [PERSON] розписку про те, що 6 червня 2011 року він отримав від позивача гроші в сумі 9000тгривекнь в рахунок оплати за придбаний спірний автомобіль [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується оригіналом розписки. За наслідками домовленості сторін між власником транспортного засобу і покупцем не укладено у відповідній формі договір купівлі-продажу і не проведено його державну реєстрацію. Таким чином, суд дійшов до висновку, що між сторонами не укладено в належній формі правочин, , який підлягає державній реєстрації, тому суд не має законних підстав для задоволення пред'явленого позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 7 грудня 2012 року між кредитною спілкою і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 575, належність виконання якого забезпечено порукою відповідачів [PERSON] і [PERSON]. Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, допустивши кредитну заборгованість. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 7 грудня 2012 року між кредитною спілкою «Центр Кредит» і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 575. Належність виконання умов укладеного кредитного договору забезпечено порукою відповідачів [PERSON] і [PERSON]. Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, допустивши кредитну заборгованість в сумі 7595 гривень 79 копійок станом на 1 вересня 2014 року. Наведені обставини підтверджуються копією укладених договорів та довідкою-розрахунком. Правовідносини сторін урегульовано: ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, відповідно якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ч.1 ст. 1054 ЦК України, відповідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч. 1 ст. 553 ЦК України, відповідно якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; ч. 1 ст. 554 ЦК України, відповідно якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, є законні підстави для задоволення пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що відповідач доводиться йому батьком. Шлюб батьків розірваний і відповідач до його повноліття сплачував аліменти на його утримання. У 2011 році він поступив на навчання на бюджетній основі до Дніпропетровського Національного гірничого університету, де навчається по цей час на денному відділені і строк навчання закінчується 30 липня 2015 року. В зв'язку з навчанням необхідно нести витрати, пов'язані з харчуванням, оплатою гуртожитку, придбанням різних речей для навчання. Відповідач витрат на його утримання не надає, мати надає допомогу, але вона не взмозі повністю його утримувати, і він потребує від відповідача матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягувати на його користь з відповідача на його утримання в розмірі 350 гривен щомісяця до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений, просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволеню, в порядку ст.199 СК України. Позивач, згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Ериничанським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області від 07 жовтня 1993 року, актовий запис № 90, є сином відповідача, він досяг повноліття, але продовжує навчання у навчальному закладі на денному відділенні, з чим пов'язані витрати на оплату навчання, житло, що свідчить про потребування позивачем матеріальної допомоги компенсації частини витрат на навчання, якої відповідач не надає, а мати позивача сама не в змозі компенсувати всі необхідні витрати, пов'язані з продовженням навчання сина. Тому, відповідач, який не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має можливість та зобов'язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення ним 23 річного віку, (закінчення дитиною навчання.) Також суд вважає можливим встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 350 гривень щомісячно. Задоволення позову, на підставі ст. 88 та 367 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору та обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач має трьох неповнолітніх дітей. Вона ухилилась від виконання батьківських обов'язків, періодично вживає алкогольні напої, зникає з дому, залишає своїх дітей без догляду, схильна до блукання. Позивач зазначив, що батько дітей - неповнолітніх [PERSON] і [PERSON], проживає окремо від дітей, матеріальним забезпеченням та вихованням дітей не займається протягом тривалого часу. Обставини проживання дітей в цій сім'ї ставлять під загрозу життя і здоров'я дітей. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] записана матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою Смолінської селищної ради. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх дітей, умови для проживання дітей - незадовільні, батько дітей проживає окремо і тривалий час не займається вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги. Неповнолітній [PERSON] з травня 2014 року проживає в Комунальному закладі «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу». Відповідно до акту про відвідування дитини батьками та рідними за час перебування дитини в комунальному закладі на повному державному забезпеченні мати відвідували дитину 10 разів. Інші особи дитину не відвідували. З показань слідка [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що з 15 вересня 2014 року мати залишила дітей [PERSON] і [PERSON] без нагляду дорослих. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] ухилились від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, тому є законні підстави для позбавлення батьків батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, позивач правомірно вимагає стягнення з відповідачів аліментів. Вирішуючи спір в частині розміру аліментів, суд дійшов до наступних висновків. В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази про те, що відповідачі працюють і мають постійний заробіток (дохід). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 184 СК України. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів.

Outcome: partial