Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 24 червня 1992 року між ними було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного, мали різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони фактично припинили з 1998 року і поновлювати їх не збираються, з зазначеного часу проживають окремо і спільного господарства не ведуть, а шлюб носить формальний характер. Крім того, він має іншу сімю та двох неповнолітніх дітей. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Спільного майна вони не мають і тому питання про його поділ не виникає. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], а судові витрати залишити за ним. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.12). Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши у заяві згоду на розірвання шлюбу і своє бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище Мельник. (а.с.19). Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що з 24 червня 1992 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Бучанській селищній раді Ірпінського м/в ЗАГС Київської області, актовий запис за №74, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-БК №423754 (а.с. 9). За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10, 11). Причинами для розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на ведення спільного господарства, втрату любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини вони фактично припинили з 1998 року і не мають наміру їх відновлювати. З того часу проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Позивач має іншу сімю та двох неповнолітніх дітей. Спільного майна у сторін немає, а тому питання про його поділ у них не виникає. Від відповідачки не надійшло заперечень щодо вказаних обставин. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, тривалість конфліктних відносин між сторонами, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін, а надання їм строку для примирення є недоцільним, у звязку з чим є підстави для розірвання шлюбу між ними. За клопотанням позивача судові витрати залишаються за ним. Враховуючи бажання відповідачки, можливо відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Мельник. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved