Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №10-29/5092 від 24.01.2008 року, що був укладений між позивачем та відповідачем, Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості в сумі 60000 доларів США 00 центів зі строком користування до 23 січня 2018 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних, а позичальник в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування наданим кредитом. Оскільки відповідачем по справі в повному обсязі не виконуються умови кредитного договору, має прострочену заборгованість за кредитним договором, позивач вимушений був звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Просив суд про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 89690,27 доларів США, що станом на 20.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 2138139,34 грн. та судових витрат в розмір 32072,09 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації. Однак судові повістки повернулися до суду за закінченням встановленого строку зберігання, тому суд з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до кредитного договору №10-29/5092 від 24.01.2008 року, що був укладений між позивачем та відповідачем, Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60000 доларів США 00 центів зі строком користування до 23 січня 2018 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних, а позичальник в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування наданим кредитом (а.с.14-16). Відповідачем по справі в повному обсязі не виконуються умови кредитного договору, він має прострочену заборгованість за кредитним договором, а тому позивач вимушений був звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Просив суд про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 89690,27 доларів США, що станом на 20.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 2138139,34 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. -Станом на 20.11.2015 року відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитом, а тому зобов'язаний погасити кредит в повному обсязі та сплатити проценти. -Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 89690,27 доларів США, що станом на 20.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 2138139,34 грн. та складається з наступного: -сума заборгованості за кредитом - 52498,37 доларів США, що станом на 20.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно - 1251516,31 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 37191,90 доларів США, що станом на 20.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно - 886623,03 грн. Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунків відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач порушив умови кредитного договору №10-29/5092 від 24.01.2008 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 32072,09 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved