Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що він з -01.10.2009 р. по 07.04.2014 р. працював у Публічному акціонерному товаристві «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» спочатку майстром, згодом начальником літейного цеху №1. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з травня 2012 р. відповідач несвоєчасно виплачував заробітну плату, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України та в результаті чого склалася заборгованість в сумі 36 976,36 грн.; заробітна плата виплачувалася один раз в три - чотири місяці, більш того за декілька місяців 2012, 2013, 2014 р.р. заробітна плата нарахована, утім, в день подачі позовної заяви не виплачена. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 36 976,36 грн., про зобов'язання відповідача провести компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. За судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог, надавши відповідну заяву, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 47 989,35 грн. з яких: за травень 2012 р. - 3 740,44 грн., червень 2012 р. - 2 955,11 грн., липень 2012 р. - 2 213,55 грн., грудень 2012 р. - 2 994,78 грн., січень 2013 р. - 2 994,78 грн., лютий 2013 р. - 2 993,78 грн., травень 2013 р. - 1 568,21 грн., червень 2013 р. - 3 237,60 грн., липень 2013 р. - 1 796,94 грн., серпень 2013 р. - 3 094,10 грн., січень 2014 р. - 1 463,24 грн., лютий 2014 р. - 2 590,08 грн., березень 2014 р. - 1 941,53 грн., квітень 2014 р. - 2 462,13 грн., травень 2014 р .- 2 229,87 грн., червень 2014 . - 2 036,90 грн., липень 2014 р. - 6 359,17 грн. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що позивач працював у ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема»: 01.10.2010 р. позивач був призначений на посаду начальника літейного цеху, 07.07.2014 р. позивач був звільнений за власним бажанням. Відповідно до наданих позивачем доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем становить 47 989,35 грн. з яких: за травень 2012 р. - 3 740,44 грн., червень 2012 р. - 2 955,11 грн., липень 2012 р. - 2 213,55 грн., грудень 2012 р. - 2 994,78 грн., січень 2013 р. - 2 994,78 грн., лютий 2013 р. - 2 993,78 грн., травень 2013 р. - 1 568,21 грн., червень 2013 р. - 3 237,60 грн., липень 2013 р. - 1 796,94 грн., серпень 2013 р. - 3 094,10 грн., січень 2014 р. - 1 463,24 грн., лютий 2014 р. - 2 590,08 грн., березень 2014 р. - 1 941,53 грн., квітень 2014 р. - 2 462,13 грн., травень 2014 р .- 2 229,87 грн., червень 2014 . - 2 036,90 грн., липень 2014 р. - 6 359,17 грн. Таким чином, оскільки в позасудовому порядку сторони не досягли згоди з означеного питання зазначена вище заборгованість повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Що стосується іншої вимоги позову - про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати становить 374,57 грн., то суд, задовольняючи її, виходить з того, що компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст. 34 Закону «Про оплату праці» і Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Таким чином, позивач обрав спосіб захисту прав, передбачений законом, та, виконуючи обов'язок доказування, позивач, на переконання суду, довів слушність тих обставин, на які він посилається як на підставу свої вимог, у зв'язку з чим позов в частині заявленої вимоги про зобов'язання відповідача провести компенсацію позивачу втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством та її виплатити підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved