Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 15948 від 28.01.2021, таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 28.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 15948, яким стягнуто з позивача на користь ТзОВ «Веллфін»заборгованість в розмірі 155345,00 грн.. Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження щодо себе, позивач дізнався в результаті отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 64641359. Вважає даний виконавчий напис вчинено з порушеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 22.03.2021 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 19.03.2021 забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №64641359, відкритому на підставі виконавчого напису №15948 від 28.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., головний державний виконавець Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Самарський Ю.А. в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 15948, яким стягнуто з позивача на користь ТзОВ «Веллфін»заборгованість в розмірі 155345,00 грн., про що свідчить постанова державного виконавця Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24.02.2021 ВП№64641359 та виконавчий напис 15948 від 28.01.2021, відповідно до яких вказана сума в розмірі 155345,00 грн. підлягає до примусового стягнення. Відповідно до Договору позики №334643 від 23.12.2017 позивачу відповідачем ТзОВ «Веллфін» надано у позику 5000,00 грн. строком на 30 днів, а саме до 22.01.2018. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №334643 позивач станом на 02.03.2020 має заборгованість в розмірі 154245,00 грн, що складається з простроченого тіла кредиту - 5000,00 грн. та прострочених відсотків - 149245,00 грн.. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 3.3. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З поданих позивачем доказів вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед відповідачем. Так виконавчий напис було вчинено 28.01.2021, а строк, на який видавався кредит сплинув 22.01.2018, тобто виконавчий напис було вчинено після спливу позовної давності. Крім того, як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №334643 позивачу нараховувалися відсотки після спливу строку, на який видавався кредит, що не відповідає вимогам закону. У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved