Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 4690,04грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 9172,32грн. зазначивши в позовній заяві, що він працював на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті у ТОВ «Сіті Грін Компані» з 01 жовтня 2015р. по 21 березня 2016р. Порушуючи вимоги ст.115 КЗпП України, ст.24 ЗУ«Про оплату праці», відповідач своєчасно не виплачував йому заробітну плату, посилаючись на відсутність грошових коштів, що підтверджується розрахунковими листами по заробітній платі за лютий, березень 2016р. Заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016р. по 21 березня 2016р. складає 4690,04грн. 21 березня 2016р. він звільнилась з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. В день звільнення з роботи йому не було виплачено належну заробітну плату, не виплачена компенсація за невикористану відпустку. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Цього зроблено не було, тому вважає такі дії відповідача незаконними. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Його середньоденна заробітна плата склала 94,56коп. На день предявлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку складає 9172,32грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання його представник не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановлений законом спосіб. Тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача складала 94,56грн. На день предявлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки згідно розрахунку складає 9172,32грн. Зазначена вимога закону відповідачем не виконана, тому суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, заборгованість по заробітній платі та затримку остаточного розрахунку станом на 05.08.2016р. позивачу підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору за двома вимогами майнового характеру в розмірі 1102,40грн.

Outcome: approved