Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 13437,71 грн. заборгованості, оскільки відповідно до укладеного кредитного договору №009-13530-101111 від 10.11.2011 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000 грн., на умовах визначених Договором. Однак, відповідач належним чином зобов»язання за вказаним договором не виконує щодо вчасного повернення суми кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За викладених умов, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Судом встановлено, що 10.11.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №009-13530-101111. Відповідно до даного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн., на умовах визначених Договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №009-13530-101111 від 10.11.2011 року вбачається, що заборгованість відповідача складає 13437,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13437,71 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов»язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч.2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов»язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов»язання щодо погашення кредиту, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення в повній мірі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved