Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та пені за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 лютого 2015 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 102, відповідно до умов якого позивач передав у власність позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 256\~000,00 грн., що дорівнює еквіваленту 16\~000,00 доларів США, в розмірі 2 % за користування коштами щомісяця, строком до 01 лютого 2015 року. Згідно умов договору, відповідач, за кожен день затримки повернення позики або її частини зобовязався сплатити позивачу пеню в розмірі 5 % від суми не повернутої позики або її частини. Станом на 01 лютого 2016 року відповідач свої зобовязання за договором не виконав, а саме, не повернув грошові кошти, проценти та пеня не сплачені. Неодноразові звернення позивача до відповідача врегулювати даний спір мирним шляхом не дали позитивного результату. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за позикою в розмірі 256\~000,00 грн., проценти за користування коштами в розмірі 51\~200,00 грн., пені в розмірі 4\~275\~200,00 грн. та судові витрати в розмірі 6\~890,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 01 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 102. Згідно умов договору позики від 01 лютого 2015 року, позикодавець [PERSON] передав у власність позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 256\~000,00 грн., що за погодженням сторін дорівнює еквіваленту 16\~000,00 доларів США. Відповідно до п. 2.2. Договору позики, процент по договору позики є 2 %, зо становить 5\~120,00 грн. щомісяця. Згідно п. 4.1. Договору позики, строк позики розпочинається з моменту укладення цього договору і становить один рік. Відповідно до п. 5.1.-5.3. Договору позики, після закінчення строку, визначеного в п. 4.1. цього Договору, позичальник зобовязується протягом трьох календарних днів повернути позикодавцеві позику, частина якої залишалась не повернутою. Позичальник зобовязується повернути готівкою на імя [PERSON], в позикодавець отримати суму позики 01 лютого 2016 року. Позика повинна бути повернута в смт Димер Вишгородського району Київської області в строк до 01 лютого 2016 року, про що має свідчити нотаріально засвідчена заява позикодавця про повний розрахунок за цим договором. Без цієї заяви позика вважається такою, що не повернута. Відповідно до п. 5.6. Договору позики, за кожен день затримки повернення позики або її частини позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 5 % від суми неповернутої позики або її частини. 05 лютого 2016 року [PERSON] надіслав [PERSON] письмову претензію, в якій пропонував в 30-ти денний термін з дня отримання претензії виконати умови договору позики в повному обсязі та повернути основну суму боргу із врахуванням відсотків за користування позикою. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем( у строк та в порядку, що встановлені договором. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та цивільного кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Згідно з п.\~3 ч.\~1 ст.\~611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею\~549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.\~2 ст.\~549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.\~3 ст.\~549 ЦК). Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Загальна сума процентів щомісяця 2 % визначених Договором позики становить 51 200 грн. Згідно поданого позивачем розрахунку сума заборгованості за Договором позики від 01 лютого 2015 року становить: -розмір позики 256\~000,00 грн.; -проценти за користування грошовими коштами ( сума процентів щомісяця 2 %- 5\~120,00 грн., 10 місяців з 01 лютого 2016 року по 01 січня 2017 року) 51\~200,00 грн.; -пеня (період нарахування з 01 лютого 2016 року по 01 січня 2017 року, розмір пені 5% - 12\~800,00 грн., прострочених днів 334) 4\~275\~200,00 грн. Відповідач в супереч ст.60 ЦПК України не надав суду докази, на спростування поданого позивачем розрахунку боргу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобовязання добровільно не виконав, термін повернення позики минув 01 лютого 2016 року, прострочено 334 дні повернення боргу, відповідач умови договору позики порушив, позику не повернув, тому суд приходить до висновку, що сума боргу з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 4\~582\~400,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved