Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2013 року в справі №328/1063/13-ц, на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], до розміру 182,00 грн. щомісяця в твердій грошовій сумі. Позов обґрунтовує наступним. Сторони перебували у шлюбі, який 05.04.2011 року розірваний за рішенням Токмацького районного суду. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Токмацького районного суду № 328/1063/13-ц від 29.04.2013 року, він повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця, до досягнення повноліття. Вважає, що визначений рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст.192 Сімейного Кодексу України, з наступних підстав. В даний час він перебуваю у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню 3 років, державна допомога на дитину є незначною, а тому разом з малолітнім сином, дружина знаходяться на його утриманні. Незважаючи на отримання дружиною державної допомоги по догляду за дитиною по досягненню 3-річного віку, цих грошових коштів на утримання малолітнього сина катастрофічне не вистачає. Дитині в такому віці необхідне повноцінне харчування, вітаміни, дитячі речі, предмети гігієни та предмети для розвитку. Окрім цього, на його утриманні перебуває його мати, [PERSON], інвалід І групи. У неї встановлений діагноз гіпертонічна хвороба III ступеня з дуже високим ступенем ризику (в травні 2012 року перенесла інсульт і на даний час паралізована). Потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. У зв'язку з цим, позивач не має можливості працювати, так як матері потрібен постійний догляд та постійна його допомога. Мати отримує пенсію у розмірі 1086 гривень, що є недостатньою сумою для її утримання та лікування. Кожного місяця на її утримання, лікування, а також на спеціальне харчування, рекомендоване лікарем, витрачається близько 5945,70 гривень. Позивач отримує 182,70 копійок допомоги у вигляді державної компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги інваліду І групи. У зв'язку з тим, що матір потребує постійної допомоги, він не має можливості працювати, підприємницькою діяльністю не займається. Перебивається тимчасовими та короткочасними заробітками, так як майже весь час знаходиться біля матері для надання допомоги. Вкладів в банківських установах не має, не має доходу і від приватного господарства. Тобто, має не постійний та нестабільний дохід. Фактично його сім'я існує на пенсію матері та державну допомогу, яку отримує його дружина, але цих грошових коштів не вистачає, у зв'язку з чим сім'я постійно знаходиться в скрутному матеріальному та фінансовому становищі. Вимушені постійно позичати грошові кошти у сторонніх людей, щоб забезпечити лікування і догляд за матір'ю, та за малолітньою дитиною. Крім цього, у позивач нарощується заборгованість за аліментам, у зв'язку з тим, що він не в змозі виплачувати аліменти у повному обсязі. Вважає, що з урахуванням всіх викладених обставин та реального фінансового становища, матеріального забезпечення, стану здоров'я членів сім'ї і можливостей, єдина можлива та реальна сума аліментів у твердій грошовій сумі яку він може сплачувати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] без тяжких наслідків для інших членів і родини, є 182 гривні на місяць. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, надала заперечення наступного змісту. 15.03.2015 року [PERSON]С, випадково зустрів сина [PERSON] та сказав дитині про те, що аліменти на нього платити не хоче і не буде. В даний час в провадженні Токмацького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа №328/3421/14-ц за її позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Рішення по даній цивільній справі ще не набрало законної сили, у зв'язку з його оскарженням до Апеляційного суду Запорізької області. Той факт, що у позивача хвора мати існував на момент постановлення судового рішення Токмацького райсуду від 29 квітня 2013 року та йому вже була надана судом відповідна оцінка при визначенні розміру аліментів на дитину [PERSON], [INFO]. Мати відповідача [PERSON], за якою доглядає позивач, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід першої групи в розмірі 1086 грн. 49 коп. Законом не передбачені умови, при яких батько може не виконувати свої батьківські обов'язки. Хвороба матері не заважає позивачу бути повноцінною особою в суспільстві з відповідними правами та обов'язками про що свідчить також те, що 25.08.2012 року він одружується, 12.09.2013 року в нього народжується син [PERSON], а тому неправильно уявляти ситуацію так, що він постійно знаходиться у її ліжка. Згідно до ст. 142 СК України передбачена рівність прав та обов'язків дітей щодо батьків. Сам відповідач має задовільний стан здоров'я. Обов'язкові до сплати батьком дитини аліменти визначені в розмірі, що становить менше половини мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В сім'ї позивача є ще одна дитина, про котру він турбується. В позові він вказує про те, що сину [PERSON] в такому віці необхідне повноцінне харчування, вітаміни, дитячі речі, предмети гігієни та предмети розвитку. Жодним законом не передбачене те, що дитину у 12 років суд може позбавити необхідного повноцінного харчування, вітамінів, дитячих речей, предметів гігієни та розвитку. У відповідності до ч.2 ст.6 СК України дитина [PERSON] 15.07.2002 року вважається малолітньою дитиною. Законодавством України передбачено, що прожитковий мінімум на дитину до 6 років менший ніж для дитини у віці від 6 до 18 років. Згідно до Закону України « Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років становить 1286 грн. Згідно розрахунку на утримання сина віком 12 років потребується коштів на місяць на місяць не менше ніж 1158 грн. - це тільки на харчування, тобто більша частина витрат на сина покладається на неї. Вона мати двох малолітніх дітей, інших працездатних осіб в сім'ї не має. Наполягає на тому, що судовим рішенням не може бути погіршене становище малолітнього сина [PERSON], бо це суперечить завданню цивільного судочинства, що передбачено в ст. 1 ЦПК України. Ніякі права позивача [PERSON] нею не порушені тим, що за судовим рішенням Токмацького райсуду від 29.04.2013 року з нього на утримання сина [PERSON] [INFO] стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця. Фактично позивач працює, свій дохід називає тимчасовими та короткими заробітками, але не легалізує свої доходи, щоб вона не мала можливості отримувати аліменти на дитину [PERSON], котрого він ігнорує як сина. Від родичів [PERSON] їй відомо, що в будинку за місцем свого проживання вони з дружиною зробили ремонт. Він знаходить кошти, щоб купляти у м. Харькові акваріум за 1600 грн. Крім того, позивач знаходить час для того, щоб у 2014 році звернутися до суду про поділ спільного майна подружжя, ним знаходиться час та гроші для оспорювання даних про батька дитини в актовому записи про народження, при зверненні до суду ним сплачується відповідний судовий збір, що становить суму більше ніж 182 грн., про яку він вказує в позові. Крім того, що знаходиться відповідний час на вищевикладене, то також знаходяться гроші на оплату по вищевказаних справам за його позовами до неї всіх судових витрат та 7000 грн. за проведення експертизи. Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач знаходить час та кошти, але тільки у тому разі, коли це потрібно особисто йому. Її син [PERSON] хворіє. Внаслідок нестабільної економічної ситуації в країні суттєво збільшилася вартість всіх медичних препаратів, позивач з моменту розлучення жодним чином не приймає участь у лікуванні дитини, в оздоровленні дитини, проведенні урочистих подій дома на свята, в школі. Викладене свідчить про нерівноцінну участь матері та батька в утриманні дитини. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами розірваний 05.04.2011 року, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2013 року в справі №328/1063/13-ц. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 2904.2013 року в справі №328/1063/13-ц. Вищезазначеним рішенням суду, з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 25.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до листа УСЗН Токмацької міської ради від 17.02.2015 №663/07-19, довідки про нараховані аліменти у твердій грошовій сумі ВДВС Токмацького МРУЮ від 10.09.2014 року, в період з 01.03.2014 року до 31.01.2015 року з позивача стягнуті аліменти за рахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги в сумі 913,50 грн., заборгованість по сплаті аліментів становить 8416,74 грн. 25.08.2012 року позивач уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №113674 від 25.08.2012 року. Від зазначеного шлюбу 19.09.2013 року у нього народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І_ЖС №234992 від 19.09.2013 року. В теперішній час позивач не працює, займається доглядом за матір'ю [PERSON] інвалідом І групи, що підтверджується копією трудової книжки АМ №019455, довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №501597 від 14.10.2013 року, довідкою про отримання допомоги УСЗН Токмацької міської ради від 18.02.2015 №170/07-04. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в сумі 1086,49 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою УПФУ в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області від 06.04.2015 №436. Дружина позивача [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Токмацької міської ради та щомісячно отримую 1009,70 грн. у вигляді допомоги при народженні дитини та допомоги малозабезпеченим сім'ям. Суд не бере до уваги розрахунки сторін щодо витрат на лікування [PERSON] та утримання малолітнього [PERSON] тому, що вони не підтверджені доказами вартості товарів та необхідності у таких товарах, що визначено ст.60 ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що після ухвалення рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2013 року в справі №328/1063/13-ц матеріальний стан позивача не поліпшився, але змінився його сімейний стан він має на утриманні дружину та ще одну малолітню дитину [PERSON] В теперішній час позивач сплачує аліменти в сумі 400,00 грн., що на 14,20 грн. більше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Суд враховує, що у разі зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, розмір коштів на утримання малолітнього [PERSON] майже не зменшиться, адже відповідач згідно до ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України може звернутись до УСЗН Токмацької міської ради за призначенням дитині державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved