Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачка заборгованості за кредитним договором б/н від 17 травня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в сумі 26169 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1095 грн. 00 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 19592 грн. 06 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3760 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процента складова) 1222 грн. 35 коп., що утворилася станом на 31 грудня 2016 року, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором б/н від 17 травня 2012 року позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3900 грн. 00 коп., який в подальшому було збільшено, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Клієнт зобовязаний банку сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобовязання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору договору про відкриття кредитної лінії. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у звязку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31 грудень 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 26169 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1095 грн. 00 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 19592 грн. 06 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3760 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процента складова) 1222 грн. 35 коп. Оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved