Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути у солідарному порядку із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по сплаті судового збору. При цьому посилається на те, що 20.09.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір під № 11219422000, за яким остання отримала кредит у сумі 45000,00 дол. США за умов погашення його частинами і сплатою 12 відсотків річних та остаточним терміном повернення не пізніше 20.09.2018 р. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання умов вказаного договору того ж дня позивач уклав договори поруки із відповідачами [PERSON] під № 11219422000/п та з [PERSON] під № 11219422000/п1. У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків, тобто, неналежним виконанням обов'язків за договором кредиту, станом на 25.02.2015 р. утворилась заборгованість у загальній сумі 21846 доларів США 78 центів, що за курсом НБУ станом на 25.02.2015 р. становить 618072,02 грн.та 16165,59 грн. пені, яку у добровільному порядку відповідачі погасити відмовляються. Сторони у судове засідання 09.10.2015 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялись судом у відповідності вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 129/ Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, проте підлягають задоволенню частково виходячи із наступного. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 20.09.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», що підтверджується витягом зі Статуту, та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 11219422000, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 45000 доларів США 00 центів за умов погашення частинами тіла кредиту і сплатою 12,00 % річних та у відповідності до узгодженого сторонами графіку, а також остаточним терміном повернення не пізніше 20.09.2018р. /а.с. 6-19/ Відповідно до п.п. 1.5, 7.1 вищезгаданого кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника для подальшого їх використання за цільовим призначенням, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № 26200035439100. /а.с. 35/ 20.09.2007 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 11219422000/п та № 11219422000/п1 відповідно. Вказані договори укладені з кожним із поручителів окремо. Відповідно до умов цих договорів кожен із Поручителів зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником - [PERSON] за кредитним договором № 11219422000 від 20.09.2007 р., включаючи збитки, понесені Банком за невиконання або неналежне виконання зобов'язань позичальником. /а.с. 20-23/ У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків станом на 25.02.2015 р. утворилась заборгованість у загальній сумі 21846 доларів США 78 центів та 16165 грн. 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 19664,70 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.02.2015 р. еквівалентно 556338,31 грн.; заборгованість по відсоткам - 2182,08 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.02.2015 р. еквівалентно 61733,70 грн.; пеня за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів - 16165,59 грн. /а.с. 24-34/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною другою ст. 1050 цього ж Кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно статті 1048 цього Кодексу. Згідно норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Листи - вимоги товариства із проханням погасити заборгованість із попередженням про звернення до суду у разі невиконання зобов'язання боржники проігнорували. /а.с. 51-63/ За таких обставин, задоволенню повністю підлягають пред'явлені позовні вимоги у частині стягнення основного боргу та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 21846,78 доларів США. Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки. (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.ч. 1 і 3 ст. 549 цього ж Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-100цс14, вбачається, що передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом беруться до уваги пояснення відповідача [PERSON] щодо її непрацездатності і тяжкого стану здоров'я, а тому суд вважає за необхідне зменшити пеню з 16165,59 грн. до загальної суми 3000,00 грн. Відповідно положень ч. 1 ст. 553 цього ж Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України). За таких обставин, поручителі відповідають за невиконання зобов'язань за кредитним договором кожен солідарно із позичальником. Враховуючи викладене вище, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial