Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 8300 грн. та пеню 20\~957,50 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 10 березня 2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Олександрійська зернова компанія» та громадянином [PERSON] був укладений письмовий договір (далі по тексту Договір) про надання безвідсоткової позики. Відповідно до п.2.1. даного Договору загальна сума позики складає 8\~300 грн. П.3.1. Договору передбачено, що позика надається Позикодавцем Позичальнику до 10.07.2015 року. На виконання п.3.4. Договору відповідачем було надано розписку про отримання від ТОВ «Олександрійська зернова компанія» грошових коштів в розмірі 8\~300 грн. Відповідач в установлений договором термін кошти не повернув, на момент предявлення позову до суду не виконав своє грошове зобовязання, тому позикодавець вправі вимагати повернення всієї суми позики. Відповідно до п.6.3.Договору у випадку порушення Позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п.5.1 даного Договору, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю пеню у розрахунку 5 % від вчасно неповернутих сум позики за кожний день прострочення. Тому позивачем нараховано до сплати відповідачем пеню в розмірі 20957,50 грн. станом на 30.10.2015 рік (2075 грн. х 5 % х 202 дня + 20957,50 грн.) Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, на суму 16\~600 грн., де 8300 грн. сума боргу та 8300 грн. пеня. Свої заперечення мотивував тим, що ч.3 ст.549 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкції (неустойки) зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобовязання, дана позиція підтверджується практикою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме рішенням від 15.07.2015 року справа № 6-10427 с.в.15. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав: В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 10 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Олександрійська Зернова Компанія» та [PERSON] було укладено договір про надання безвідсоткової позики, згідно якого останньому була надана позика у розмірі 8300 грн. у строк до 10.07.2015 року (а.с.6). Позичальник згідно п.3.4. Договору надав розписку про отримання грошових коштів від 10.03.2015 року (а.с.7). Відповідач в визначений договором термін кошти не повернув, що змусило позивача звернутися до суду. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другою сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в установлений законом або договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.6.3.Договору у випадку порушення Позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п.5.1 даного Договору, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю пеню у розрахунку 5 % від вчасно неповернутих сум позики за кожний день прострочення. \~\~ Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. \~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~ Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання. Приймаючи рішення по справі, враховуючи загальний розмір заявленої до стягнення неустойки, що складається з пені в сумі 20957,50 грн., яка значно перевищує розмір основної суми боргу 8300 грн., а також відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки пропорційно до розміру основної суми боргу та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача неустойку за порушення виконання зобов'язань за договором в сумі 8300 грн. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання відповідно до договору про надання безвідсоткової позики від 10 березня 2015 року ,а тому повинен повернути борг за вищевказаним договором у розмірі 16\~600 грн., з яких: - 8300 грн. сума позичених коштів; - 8300 грн. пеня. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial