Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 53 у будинку 34 по вул. Володимира Великого у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а також зобовязати відділ реєстрації проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради зняти відповідача з реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у 2008 році йому разом із сімєю у складі трьох осіб на підставі ордеру №28 від 02.06.2008 року була надана квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі він разом із відповідачем мешкали з 24.06.2008 року як члени сімї, але шлюб між ним укладений не був. У сторін є спільна дитина донька [PERSON], [INFO], місце проживання якої також зареєстрована у вказаній квартирі. До кінця листопада 2013 року відповідач постійно мешкала у згаданій квартирі, але у листопаді 2013 року добровільно припинила користуватись житлом і почала мешкати за іншою адресою. Відповідач самостійно прийняла рішення про припинення мешкання у [INFO], перешкод у користуванні квартирою позивач не чинив. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Позивач здійснює оплату комунальних послуг нарахованих за всіх зареєстрованих у спірній квартирі, що є обтяжливим для нього. У звязку із викладеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що відповідач добровільно не виписується з квартири. З 2013 року відповідач не проживає у спірній квартирі, особистих речей її не має. Він не заперечував щоб відповідач проживала в квартирі, але вона добровільно вивезла всі речі. Дійсно була заява до поліції, але відповідач сама її і забрала. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що спірну квартиру видавали на неї та на дитину. Вона припинила користуватися квартирою не добровільно, у звязку із чим неодноразово зверталася до поліції. Особистих речей в квартирі не має. З листопада 2013 року та на теперішній час вона проживає за адресою вул.. б-р Вечірній, 2/201 в орендованій квартирі. Відповідач створив такі умови, що вона була змушена зїхати з квартири. Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи до судового засідання викликався, проте не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач разом з відповідачем проживали разом. У них сталася сварка, в наслідок чого відповідач зателефонувала вночі та просила приїхати та врятувати її. Коли вона приїхала, то позивач з відповідачкою сварилися та билися. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Цивільного Кодексу та Житлового Кодексу України. Так, згідно ордера № 28 від 02.06.2008 року [PERSON] з сімєю з трьох осіб у складі [PERSON] та [PERSON] надано право на зайняття квартири з двох кімнат житловою площею 29,87 м.кв. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №1333 від 14.02.2017р., місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с. 11). Згідно довідок з місця проживання про склад родини та прописку від 28.02.2013 року, [PERSON] прописаний у [ADDRESS]. Разом із ним у вказаній квартирі прописані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36,40). Згідно довідки № 175 від 11.03.2013р. [PERSON] мешкала у гуртожитку ККХТ НМет АУ по вул. Революційна 40а секція 56/4 з 03.05.2007р по 10.01.2008р. на підставі тимчасової реєстрації. В приватизації участі не приймала (а.с. 41). Згідно довідки № 176 від 11.03.2013р. [PERSON] мешкала у гуртожитку ККХТ НМет АУ по вул. Революційна 40а секція 50/2 з 10.01.2008р по 19.06.2008р. на підставі тимчасової реєстрації. В приватизації участі не приймала (а.с. 41). Згідно довідки № 177 від 11.03.2013р. [PERSON] мешкав у гуртожитку ККХТ НМет АУ по вул. Революційна 40а секція 59/3 з 15.01.2007р по 19.06.2008р. на підставі тимчасової реєстрації. В приватизації участі не приймав (а.с. 42). Згідно довідки № 35 від 13.03.2013р. [PERSON] проживав за адресою: [INFO], гурт 4 кім. 305 з 18.11.1999 по 21.12.2006р. В приватизації житла участі не приймав (а.с. 42). Відповідно договору найму житлових приміщень у будинках державного та комунального житлового фонду від 01.03.2013р., укладеного між КП ЖЕО № 35 та [PERSON], КП ЖЕО №35 надало [PERSON] та членам його сімї у користування житло за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,5 кв.м. (а.с. 43-45). Згідно акту від 20.09.2017 року, складеного мешканцями буд. 34 по вул. В.Великого в м. Кривий Ріг, [PERSON] у [ADDRESS] не проживає з листопада 2013 року (а.с. 12). Постановою прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу від 08.01.2013 року, кримінальне провадження №12012040750000453 від 29.12.2012 року закрито у звязку із відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення (а.с.33). Згідно акту від 02.12.2017 року, складеного мешканцями буд. 2 по б-ру Вечірньому в м. Кривий Ріг, [PERSON] разом із донькою [PERSON] починаючи з листопада 2013 року проживають за адресою: [INFO] (а.с. 34). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач залишила зазначену квартиру, тривалий час в ній не мешкає, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. До доводів відповідача та її представника щодо вчинення позивачем перешкод у проживанні відповідача в спірній квартирі, суд ставиться критично, оскільки відповідачем не надано суду доказів на вживання нею заходів до проживання у спірній квартирі за місцем її реєстрації. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщення знайшли своє підтвердження, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зобовязання відділу реєстрації проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 320,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial