Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з відповідачем укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії [NUMBER] від 23.03.2015, який було викладено у новій редакції додатковою угодою до нього від 03.04.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через загальну канцелярію суду заяву з прохання розглядати справу за відсутності їх представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії [NUMBER] від 23.03.2015, який було викладено у новій редакції додатковою угодою до нього від 03.04.2015 року . Згідно з умовами договору позивачем було відкрито відповідачу кредит з лімітом у розмірі не більше 2000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, з кінцевим терміном повернення кредиту 30.01.2018 року, на умовах повернення, строковості, платності, а позичальник зобов'язався повністю повернути кредит 30.03.2018 року, а у випадку надіслання Банком вимоги про дострокове повернення кредиту - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі Банку; щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірах, порядку та на умовах, передбачених кредитним договором; сплачувати у випадках та у розмірах, передбачених кредитним договором, штрафні санкції, а саме: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме: відкрив позичальнику картковий (поточний) рахунок [NUMBER] та надав позичальнику кредит в сумі 2 000,00 грн., про що свідчить поточна виписка за контрактом з карткового рахунку [NUMBER] за період з 03.04.2015 по 01.02.2017 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного судочинства. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Станом на 01.02.2017р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором залишається непогашеною та становить 2224,03 грн., з яких: 1196,82 грн. - заборгованість за основним боргом; 396,50 грн. - заборгованість за процентами; 52,96 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 379,71 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 41,36 грн. - три проценти річних; 156,67 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. 18.01.2016р. позивач направив на адресу відповідача претензію про повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не була виконана. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ч.2. ст. 549 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600,00грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved