Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та вказуючи на життєві обставини, за яких він є біологічним батьком [PERSON], [INFO], однак юридично таке батьківство не оформлено, оформити його у позасудовому порядку неможливо оскільки мати дитини ухиляється від вчинення будь-яких юридичних дій, просив суд задовольнити заяву та встановити факт батьківства позивача стосовно вказаної дитини, та встановити прізвище імя та по-батькові дитини «Охрименко Давид Борисович», як таке, що відповідає дійсному походженню дитини. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні вимог позову, викладені у ньому обставини підтримав. В останнє судове засідання у справі позивач не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити його позов. Відповідач та її представник звернулись до суду з заявою про визнання вимог позову про визнання батьківства позивача щодо вказаної дитини, просили суд вирішити таке питання за їх відсутності. Представники третіх осіб про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не зявились, про поважні причини своєї неявки суд не повідомили. Виходячи з викладеного та дослідивши матеріали справи суд зазначає про наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №262890, [PERSON] народився 02 березня 2011 року, про що Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області було вчинено актовий запис №16 від 15 березня 2011 року. Батьками дитини за наведеним свідоцтвом вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, батько дитини [PERSON], [INFO] вказано відповідно до частини першої статті 135 СК України, зі слів матері. Згідно долученого до матеріалів справи Звіту по тесту на батьківство (ID17914), результати проведеного спеціалістами тесту ДНК показали, що [PERSON] з імовірністю 99.99999634% є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Крім того в рамках провадження по справі судом було призначено судову генетичну експертизу. На виконання відповідної ухвали суду КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надало висновок експерта №125 від 29.12.2016 року. Згідно вказаного висновку експерта, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,99%. Суспільні відносини з приводу визнання батьківства у судовому порядку врегульовані нормами СК України та ЦК України. Так, в провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON] про визнання його батьківства щодо дитини, відомості про батька якої внесено до актового запису з підстав ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до положень ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України , за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. П ри цьому позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Так, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, вирішення питання про батьківство належить до компетенції судів та підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, відповідно до встановлених законом засад. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином суд доходить наступних висновків. Відповідно до аналізу наведених правових положень, наданих до них розяснень та фактичних обставин справи врегулювання спірних правовідносин у позасудовому порядку можливим не вбачається. Натомість надані до суду пояснення та докази у їх сукупності, а також факт визнання відповідачем вимог позову - вбачаються належним обґрунтуванням батьківства позивача щодо зазначеної особи, атому позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому суд вказує на п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за якими до актового запису можуть бути внесені зміни за рішенням суду у тому обсязі, у якому вони зазначені за таким рішенням, а тому вважає за доцільне встановити порядок виконання цього рішення після набрання ним законної сили, відповідно до якого воно є підставою для внесення компетентним органом РАЦС змін, що випливають з цього рішення суду, до актового запису про народження №16 від 15 березня 2011 року.

Outcome: approved