Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача 75580 грн. 96 коп. матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу, 25000 грн. за відшкодування моральної шкоди, 960 грн. 75 коп. за сплату судового збору, витрати за проведення експертизи в розмірі 1019 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 09.03.2013 року, об 11 годині, [PERSON] в м. Енергодар, по дорозі Енергодарське шосе на залізничному переїзді, керуючи автомобілем марки «KIA SORENTO», державний номер [NUMBER], не обрав безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП обом автомобілям спричинені технічні пошкодження. Моральні страждання обґрунтовує тим, що позивач є власником автомобілю, та має право вільно ним користуватися, чого був позбавлений в результаті пошкодження автомобілю. У підтвердження вимог надав документи про розмір пошкодження, та про витрати у звязку з поданням позову. У судовому засіданні позивач та його представник надали відповідні пояснення стосовно позову, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просять задовольнити його. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності за участю представника, позов не визнав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно мало місце за участю відповідача. Однак вважають, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль був застрахований, тому відповідальність має нести страхова компанія, і вони погоджуються сплатити тільки різницю шкоди. Крім того, представник відповідача зазначив, що експертиза по оцінки пошкодження автомобілю була проведена з порушенням вимог ЦПК України, наданий висновок експерта не є належним доказом, а тому позивач не довів свої вимоги і в задоволені позову повинно бути відмовлено. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Так, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, «вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». Так, постановою Енергодарського суду від 25.03.2013 року, яка набрала чинності та не була скасована, [PERSON] визнано винним в скоєнні зазначеного правопорушення, що є обовязковим для суду при розгляді цивільної справи з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає, що провина [PERSON] в скоєнні адміністративного правопорушення доведена. Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди на відновлення транспортного засобу у розмірі 75580 грн. 96 коп., суд вважає, що ці позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у повному обсязі підтверджуються висновками консультативно-автоекспертного бюро про розмір матеріальної шкоди № 101 від 14.01.2015 року (а.с.42-48). Даний висновок суд оцінює як письмовий доказ, який не був спростований відповідачем, оскільки, як що відповідач вважає що він зроблений з порушенням вимог ЦПК України, мав змогу заявити клопотання про проведення відповідної експертизи у судовому засіданні, що умисно не зробив. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, суд вважає, що витрати на проведення оцінки пошкодження та відновленого ремонту транспортного засобу у розмірі 1019 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються копіями квитанцій про сплату цих витрат (а.с.15, 41). Вирішуючи питання \~про \~стягнення моральної шкоди, \~суд виходить з вимог ст. 23, 1167 ЦК України. Розмір грошового відшкодування моральної \~шкоди \~визначається судом \~залежно \~від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних \~страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а тому підлягає частковому задоволенню. Розглядаючи судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн. 75 коп. за сплату судового збору, суд вважає, що це питання повинно бути вирішено в порядку ст. 88 ЦПК України. Відповідачем та його представником було наголошено про невизнання позову, однак в підтвердження своїх заперечень не було надано жодного доказу.

Outcome: partial