Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна» про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення: боксу [ADDRESS] в Дарницькому районі м. Києва, посилаючись на наступне. 31 жовтня 2002 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна» було укладеного угоду на будівництво № 266/2002 про інвестування будівництва індивідуального боксу в гаражі «Позняки-6а», відповідно до умов якої відповідач зобов'язується своїми силами та засобами, за рахунок залучених від інвесторів коштів, побудувати та передати інвестору бокс в гаражі в термін до 30.03.2003 року по [ADDRESS] в м. Києві, а інвестор зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта та прийняти його у свою власність. Угода від 31.10.2002 року передбачає, що позивачу виділяється гаражний бокс [NUMBER], розташований на 4-му поверсі, при умові його повного інвестування. 04.03.2015 позивачем сплачено передбачену угодою від 31.10.2002 року, вартість гаражного боксу - 24 880,38 гривень, в тому числі ПДВ - 4 146,73 гривень, але відповідачем не було передано позивачу вищевказаний гаражний бокс у власність, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач звернувся до суду з уточненими позовними вимогами та просив суд визнання за ним право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення: боксу [NUMBER], площею 16,3 кв.м., який розташований на 4-му поверсі гаражного комплексу з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] в Дарницькому районі м. Києва з заявою про розгляд справи за його відсутності. Уточнені позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з письмовими поясненнями, в яких позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, та просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2002 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна» було укладеного угоду на будівництво № 266/2002 про інвестування будівництва індивідуального боксу в гаражі «Позняки-6а», відповідно до умов якої відповідач зобов'язується своїми силами та засобами, за рахунок залучених від інвесторів коштів, побудувати та передати інвестору бокс в гаражі в термін до 30.03.2003 року по [ADDRESS] в м. Києві, а інвестор зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта та прийняти його у свою власність. Угода від 31.10.2002 року передбачає, що позивачу виділяється гаражний бокс [NUMBER], розташований на 4-му поверсі, при умові його повного інвестування (п. 1.2 угоди). 04.03.2015 позивачем сплачено передбачену угодою від 31.10.2002 року, вартість гаражного боксу - 24 880,38 гривень, в тому числі ПДВ - 4 146,73 гривень. Згідно довідки № 618/03/Д від 12.03.2015 року, позивач сплатив повну вартість будівництва боксу та сплату комунальних послуг позивачем. Таким чином позивач виконав умови угоди на будівництво № 266/2002 від 31.10.2002 року про інвестування будівництва індивідуального боксу в гаражі «Позняки-6а», але як вбачається з матеріалів справи відповідач не передав право власності на гаражний бокс позивачу. 30.01.2009 року гаражний комплекс по [ADDRESS] в Дарницькому районі м. Києва введено в експлуатацію, згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, затвердженого Розпорядженням ДРДА від 30.01.2009 року за [NUMBER]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших робіт є замовник. Договір укладений між позивачкою та відповідачем є різновидом договору підряду, а отже позивачка має право на результат будівельних робіт, виконаних відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття нерухомого майна до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачають, що право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов'язковій державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВМП «Путна» про визнання права власності, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved