Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач [PERSON] проживає у [INFO] та є її власником, на неї відкритий особовий рахунок. ПАТ «Херсонська ТЕЦ»\~надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, повязані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2005 року по 01.05.2016 року в сумі 23518 грн. 55 коп., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1378,00 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, з урахуванням наданих нею заперечень та оскільки сума заборгованості знаходиться поза межами позовної давності, просила застосувати строк позовної давності, передбачений ст.257 Цивільного кодексу України. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ухвал від 03.10.2016 року, від 11.10.2016 року у якості співвідповідачів по справі було залучено [PERSON] та [PERSON], оскільки вказані особи є співвласниками [ADDRESS]. Судом встановлено, що згідно довідки №560216 від 07.05.2015 року заборгованість за централізоване опалення за період з листопада 2005 року по листопад 2012 року складає 11663 грн. 78 коп., а також довідки №893 від 11.05.2016 року - заборгованість за централізоване опалення за період з грудня 2012 року по квітень 2016 року складає 11854 грн. 77 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона №668/11794/15-ц від 27.11.2015 року скасовано судовий наказ від 27.11.2015 року за заявою ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON] в сумі 19170 грн. 73 коп. та судових витрат 609 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст.ст.256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. З матеріалів справи вбачається, що перебіг позовної давності був перерваний з моменту звернення позивачем до суду з заявою про видачу судового наказу 23.09.2015 року, почався заново з моменту звернення з позовом 24.05.2016 року після винесення ухвали від 27.11.2015 року про скасування судового наказу. Разом з цим, судом встановлено, що сума заборгованості, яка підлягає стягненю з відповідачів, з урахуванням перериванням строку позовної давності, у період з 01.10.2012 року по 01.05.2016 року складає 12127 грн. 74 коп. У період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 року з [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню сума боргу у розмірі 1995 грн. 13 коп., а саме по 997 грн. 13 коп. з кожного; з 01.10.2013 року по 01.11.2013 року підлягає стягненню з [PERSON] 404 грн. 13 коп.; з 01.11.2013 року по 01.05.2016 року з [PERSON] підлягає стягненню сума у розмірі 7296 грн. 36 коп. (відповідно до належної їй ? частки та ? частки малолітньої [PERSON], 03.06.2003 року, свідоцтво про народження серії І-КГ №012349) згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9273097 від 11.09.2013 року, №9545497 від 17.09.2013 року; договору припинення права на аліменти від 17.09.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON]І.), з [PERSON] 2432 грн. 12 коп. (на належну їй ? частку квартири, якій надаються послуги, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9545711 від 17.09.2013 року). Тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню: з [PERSON] 8638 грн. 06 коп., [PERSON] 997 грн. 57 коп., [PERSON] 2432 грн. 12 коп. З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та неустойки (штрафу) - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту. З урахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 12127 грн. 74 коп., що складає 51,57% від заявленої позивачем суми заборгованості, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 710 грн. 63 коп., що відповідає 51,57% від сплаченої позивачем суми судового збору, а саме у процентному співвідношенні у відповідності до задоволених вимог [PERSON] у розмірі (71,23% від суми судового збору) 508 грн. 67 коп., з [PERSON] (8,23%) 58 грн. 78 коп., [PERSON] (20,05%) 143 грн. 18 коп.

Outcome: partial