Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12 грудня 2014 в розмірі 7991,36 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 12 грудня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 9920,98 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов вказаної угоди [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом сплачуючи позивачу, починаючи з 1 до 25 числа кожного місяця, грошові кошти (щомісячний платіж). [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 грудня 2014 року становить 7991,36 гривень. Спадкоємцем померлого є відповідач по справі [PERSON] , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач звертався до відповідача, з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, з вимогою про сплату заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 грудня 2014 року, але вимога залишилась без задоволення. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2019 року відкрито провадження по справі. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено відповідно до розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області № 01-02/86 від 09 жовтня 2019 року у зв`язку із звільненням судді Харківського районного суду Харківської області Токарєвої Н.М., позовна заява про стягнення заборгованості передана в провадження судді О.М. Пілюгіної. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 23\~грудня 2019\~року справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Валківського районного суду Харківської області. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02 березня 2020 року цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця передано до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 08\~квітня 2020\~року цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту прийнято в провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24 червня 2020 року відповідач подала відзив на позов, в якому вказала, що не згодна з вимогами позивача, вважає їх безпідставними, просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства щодо форми договору, а також у зв`язку з пропущенням преклюзивного строку пред`явлення вимог до кредитних зобов`язань та строку позовної давності, виходячи з наступного. Так, у позовній заяві не вказано дата укладення кредитного договору, назва картки з якої знімались кошти, номер видатної кредитної карти, термін її дії, Умови і правила, тарифи, з якими ознайомлена особа та на які надала згоду у своїй анкеті-заяві; також позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання кредиту клієнтом, пам`ятки клієнта, що є невід`ємною частиною договору та будь-яких документів, що підтверджують визначення відсоткової ставки за кредитом. Крім того, чоловік відповідача - [PERSON] помер [INFO] . Відповідачу не було відомо про борг померлого. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі претензії Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк». При цьому, за інформацією Першої нотаріально контори Харківського району Харківської області, наданої 16 грудня 2015 року спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідач не отримувала жодних претензій позивача. На думку відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» пропущені як преклюзивні строки пред`явлення вимог до кредитних зобов`язань так і строки позовної давності, оскільки позивачу було достовірно відомо про настання смерті позичальника та про заведення спадкової справи ще наприкінці 2015 року, позов подано до суду 20 грудня 2018 року, отже 6-місячний строк для пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців сплив, клопотання про поновлення вказаних строків позивачем не надано. При цьому, пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і позовна давність є різними строками, оскільки сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати його захисту. Натомість сплив позовної давності не виключає наявності у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови заяви про це однією зі сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві, крім того вказала, що про боргові зобов`язання чоловіка їй нічого не відомо, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка вона не подавала за відсутності спадкового майна. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 9920,98 гривень у виді встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 36 місяців, а саме з 12 грудня 2014 року до 31 грудня 2017 року та зобов`язався погашати заборгованість за кредитом сплачуючи ПАТ КБ «ПриватБанк», починаючи з 1 до 25 числа кожного місяця, грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 359,93 гривень. Відповідно до п. 2.2 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків погашення заборгованості, які вказані в угоді, більше ніж на 31 день, сторони домовилися про те, що з 32 дня порушення позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1219,34 гривень. Крім того, відповідно до умов угоди за несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобов`язалася сплатити проценти, винагороди відповідно генеральної угоди та Умов і правил; при непогашенні суми простроченого кредиту сплатити пеню в розмірі визначеному Умовами та правилами за кожний день прострочки. Згідно з\~наданим банком\~розрахунком,\~заборгованість відповідача\~за генеральною\~угодою про\~реструктуризацію заборгованості\~та приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг б/н\~від 12\~грудня 2014\~року станом\~на 03\~квітня 2018\~року складає 7991,36 гривень з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 7570,79 гривень; - заборгованість за відсотками в розмірі 243,36 гривень; - заборгованість за пенею та комісією в розмірі 177,21 гривень. Також судом встановлено, що згідно з рішенням Єдиного акціонера АТ КБ «ПриватБанк» від 21 травня 2018 року № 519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що свідчать Загальні положення Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) № 519 від 21 травня 2018 року. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видано 27 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, запис № 8472 від 27 травня 2015 року. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3729/02.14 від 08 грудня 2015 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа № 1094/2015 за претензією кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 07 листопада 2015 року, відомості про наявність спадкоємців та спадкове майно відсутні; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. АТ КБ «ПриватБанк» направляв за місцем реєстрації боржника за адресою: [ADDRESS] , лист-претензію вих. № SAMDNWFC00012641288 від 17 жовтня 2018 року, в якому повідомив про заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 12 грудня 2014 року в розмірі 7991,36 гривень та про обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» повністю та сплатити суму вищевказаної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, при цьому виходить з того, що відповідач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, але спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не приймала, відомості про наявність спадкового майна померлого відсутні, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 12 грудня 2014 в розмірі 7991,36 гривень. При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо спливу строків пред`явлення вимог до кредитних зобов`язань так строків позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1181 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , позивач звернувся з претензією кредитора до спадкоємця померлого [PERSON] [INFO] , тому строк пред`явлення вимог до кредитних зобов`язань не сплив. Щодо строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначено умовами генеральної угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт 31 грудня 2017 року, а позивач звернувся до суду 11 січня 2019 року, тому строк позовної давності по вказаній справі не сплив. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження, що відповідач отримала спадщину після смерті чоловіка та доказів вартості одержаного у спадщину, тому суд повністю відмовляє в задоволені вимог позивача за їх недоведеністю та понесені ним судові витрати відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed