Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму переплати компенсаційних виплат за надання соціальних послуг по догляду за матірю в розмірі 1365 грн. 25 коп., згідно\~Постанови КМУ №558 від 29.04.2004 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач 26.11.2015 року звернулася з заявою про призначення компенсаційних виплат за надання соціальних послуг по догляду за матірю [PERSON], інвалідом 1-ї групи. На підставі рішення від 25.01.2015 року, відповідачу призначено компенсацію виплати на період з 26.11.2015 року по 24.11.2016 року. 25.11.2016 року відповідач повторно звернулася з заявою про призначення компенсаційних виплат за надання соціальних послуг по догляду за матірю [PERSON], інвалідом 1-ї групи. На підставі рішення від 25.01.2015 року, відповідачу призначено компенсацію виплати на період з 26.11.2016 року по 22.11.2017 року. 20.02.2017 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про припинення виплат компенсації, яка надає соціальні послуги, у звязку з працевлаштуванням з 01.09.2016 року. Переплату зобовязалася повернути в повному розмірі. Розпорядженням від 20.02.2017 року [PERSON] припинено виплати компенсації з 02.09.2016 року. Внаслідок несвоєчасного повідомлення про працевлаштування утворилась переплата на суму 1365, 25 грн. за період з 02.09.2016 року по 28.02.2017 року, яка відповідачем станом на 18.12.2017 року не сплачена. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин, суд вважає за\~можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, виходячи з положень\~ст. 280-282ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі поданих документів рішенням від 25.01.2015 року, призначення компенсаційних виплат за надання соціальних послуг по догляду за матірю: [PERSON], інвалідом 1-ї групи на період з 26.11.2015 року по 24.11.2015 року та рішенням від 30.11.2016 року призначено компенсації виплати на період з 25.11.2016 року по 22.11.2017 року. (а.с. 15,10). Відповідно до п. 16\~Постанови Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», органи праці і соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги. Відповідно до п. 15\~Постанови Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. 20.02.2017 року відповідач звернулася до позивача із заявою про припинення виплати вищезазначеної допомоги у звязку з працевлаштуванням та зобовязалася повернути суму переплати допомоги в повному обсязі. Відповідно до розпорядження позивача, відповідачу припинено виплату допомоги з 20.07.2017 року. (а.с. 6). Внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем позивача про працевлаштування, їй надмірно виплачені кошти з 02.09.2016 року по 28.02.2017 року в сумі 1365, 25 грн. Станом на 18.12.2017 року вказані кошти не сплачені відповідачем в добровільному порядку незважаючи на неодноразові звернення позивача. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved