Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся\~ до\~ суду\~ з позовом,\~у якому просить стягнути з відповідача, на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 171922,01\~ грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 11.11.2016 року по 02.12.2016 року в сумі 11824,95 грн. та компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату в розмірі 6573,90грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач\~вказує, що його було прийнято на роботу до Командитного товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на посаду комерційного директора. 11.11.2016 року [PERSON] відповідно до наказу №36 від 11.11.2016 року звільнений з вказаного підприємства за власним бажанням. З грудня 2015 року підприємство, у якому працював позивач сплачувало заробітну плату частково, і відповідно до довідки про доходи б/н від 21.11.2016 року за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 171922,01 грн. У звязку з чим позивач просив стягнути на його користь нараховану , але невиплачену заробітну плату з грудня 2015 року по листопад 2016 року у сумі 171922,01 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.11.2016 року по 02.12.2016 року у сумі 11824,95 грн,, а також суму компенсації за невчасно виплачену заробітну плату у розмірі 6573,90 грн. . При звільненні роботодавець не здійснив з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, і не здійснив його до часу розгляду справи у суді. Адвокат позивача у\~ судовому засідання, уточнив позовні вимоги в частини стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, та просив суд стягнути його за період з 11.11.2016 року по день винесення рішення суду у справі, а також не наполягав на стягненні суми компенсації за невчасно виплачену заробітну плату у розмірі 6573,90 грн., тя. вказана сума врахована відповідачем у заборгованість по заробітній платі. Адвокат позивача просив суд стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 171922,01 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.11.2016 року і до дня судового розгляду даної справи. Представник відповідача\~заявлені позовні вимоги визнав частково, і не заперечує проти стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 171922,01 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку з 14.11.2016 року та по день судового розгляду даної справи. Щодо вимог про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату заперечує, зазначає, що компенсація втрат частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати вже включена в розрахунок заборгованості по заробітній платі [PERSON], а тому її повторне стягнення є незаконним. Вислухавши пояснення учасників процесу. думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази,\~ оцінивши\~ їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Згідно ст. 116\~ КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно\~ до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Судом установлено, що\~позивача [PERSON]\~прийнято на роботу до Командитного товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на посаду комерційного директора. 11.11.2016 року [PERSON] відповідно до наказу №36 від 11.11.2016 року звільнений з вказаного підприємства за власним бажанням. Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON], яка відповідно до довідки про виплату заробітної плати станом на 21.11.2016 року за період з 01.12.2015р. по 11.11.2016 року становить 171922,01 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. При звільненні з позивачем не було здійснено повний розрахунок, а оскільки середній заробіток за час затримки розрахункустягується на момент розгляду справи, затримка розрахунку за період з 14.11.2016 року по дату винесення судового рішення - 17.02.2017 року становить 68 днів. Сума середньоденної заробітної плати за період вересня-жовтня 2016 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 та на підставі довідки наданої представником відповідача складає 968,06 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить: 68 днів х 968,06 грн. = 65828,08 грн. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості з по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, а тому підлягають задоволенню. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість по заробітній платі 171922,01 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 14.11.2016 року по день ухвалення рішення - 65828,08 грн. Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу України компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб. Згідно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто вiдповiдач є вiдповiдальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходiв фiзичних осiб, який утримується з нарахованої виплати. А отже, виплата стягнутої на користь позивачки суми середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути здійснена з урахуванням вказаних положень Податкового кодексу України Згідно\~ ст. 10 та\~ ст. 60\~\~ ЦПК\~ України цивільне судочинство\~ здійснюється\~ на засадах\~ змагальності\~ сторін, і сторони у справі\~ мають\~ рівні\~\~\~ права щодо надання\~ доказів, їх\~ дослідження\~ та доведення\~ перед\~ судом\~ їх\~ переконливості. Кожна\~ сторона\~ повинна\~ довести ті обставини\~ на\~ які вона\~ посилається\~ як\~ на підставу\~\~ своїх\~ вимог\~ або\~ заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача\~ на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі\~2377,50 грн. ( 171922,01 грн. + 65828,08 грн.+ 237750,09 грн. х 1%)

Outcome: approved