Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили , що 22 грудня 1999 року померла його тітка [PERSON], яка при житті склала заповіт на житловий будинок з надвірними побудовами в с. Верем'я по вул. Шевченка, 12. Фактично він як єдиний спадкоємець прийняв спадщину, оформив на себе земельну ділянку на якій знаходиться будинок, однак будинок не оформив, тому позивач в даний час не в змозі отримати спадщину та йому рекомендовано звернутися до суду. Просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з'явилися, направивши суду клопотання про слухання справи в відсутності їх представника, просять позов задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 23 грудня 1999 року (а.с.4). Відповідно до заповіту [PERSON] за життя заповіла належний їй будинок в с. Верем'я [PERSON] (а.с.6). Відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON]І від 30 січня 2017 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спірний будинок, оскільки маються розбіжності в наявних документах (а.с.23). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом і його звернення до суду є правомірним. Право власності померлої [PERSON] на будинок виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі його права та обовязки як спадкодавця, в тому числі і щодо власності на майно. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд, для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати його власником майна в порядку спадкування. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, не порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved