Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 15.02.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 185. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з початку 2013 року відносини стали псуватися, в сімї почалися постійні безпричинні сварки під час яких принижувалась гідність обох. У сторін змінилися погляди на сімейне життя, що стало причиною постійних конфліктів та сварок, сторони не могли прийти до спільної думки у вирішенні сімейних питань. Дружина перестала поважати чоловіка я к особистість, не рахується з його бажаннями і не поважає його працю в інтересах сімї. Спільне життя стало нестерпним та неможливим. Така поведінка призвела до того, що між сторонами було втрачено почуття любові, кохання та взаємної поваги один до одного, що унеможливлює існування сімї. В січні 2015 року у дружини зявився інший чоловік з яким вона проживає, з того часу вона проживає окремо. Сторони мне підтримують ніяких відносин, сімя практично розпалася. Кожен з них живе своїм життям, у кожного з них відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Шлюб носить фактично формальних характер. Спір про розподіл спільного майна не виникає. Примирення між сторонами не можливе. Позивач 10.01.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У даній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Примирення неможливе. Судові витрати просить стягнути порівну. (а.с.18). Відповідач 10.01.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У даній заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Примирення неможливе. Судові витрати просить стягнути порівну (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП № 095002, виданим 15.02.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 185 (а.с. 10). Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП № 137860, виданим 27.12.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 2714 (а.с. 3). Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Отже, встановлення даних обставин при розгляді справи, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, відповідач позов визнав, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved