Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що приватне домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підключене до газорозподільної системи. 20.07.2019 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при виконанні своїх обов`язків за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення, а саме: «скрізні отвори у нижній частині лічильного механізму», про що складено акт про порушення № 627-07-К-2018 від 10.05.2018 року. Лічильник було демонтовано для проведення експертизи, про що було складено акт-протокол № 627-07-К-2018 від 10.05.2018 року. 17.05.2018 року відбулась експертиза демонтованого лічильника газу, відповідно до висновків якої встановлено: «Несанкціоноване втручання\~ в роботу лічильника газу. В нижній частині лічильного механізму скрізні отвори не передбачені конструкцією лічильника, які дозволяють зупиняти лічильний механізм лічильника. При зупинці лічильного механізму через лічильник продовжує надходити газ. Лічильник газу визнаний непридатним до подальшої експлуатації». 29.05.2018 року комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз». При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. На підставі Акту №627-07К-2018 складено Акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу внаслідок виявлених порушень, відповідно до п.п.3, п. 1 глави2 розділу XI Кодексу ГС за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідачу за період з 10.11.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 43083,927 грн., діючому постачальнику з 01.05.2018 року по 10.05.2018 року в розмірі 543,273 грн. 04.06.2018 року між ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] був укладений договір розстрочки погашення заборгованості № 58089. 04.06.2018 року відповідачка сплатила 2000,00 грн. у рахунок погашення боргу. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язалась сплатити суму заборгованості протягом 24 місяців з помісячною оплатою у розмірі 1711,83 грн. Загалом відповідачкою було сплачено 3500,00 грн., інших платежів не надходило. Відповідно до п.6.1.2 договір № 58089 достроково припинив свою дію. 28.10.2019 року між ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] було укладено договір розстрочки погашення заборгованості № 64/К-58084, відповідно до умов якого відповідачка зобов`язалась сплатити заборгованість за актом про порушення від 10.05.2018 року №627-07-К-2018 в розмірі 37083,927 грн. (з урахуванням часткової сплати в сумі 6000,00 грн.) протягом 60 місяців до 28.10.2024 року згідно графіку погашення заборгованості, при цьому розмір щомісячного платежу встановлений у розмірі 618,092 грн. Після укладення договору розстрочки погашення заборгованості № 64/К-58084 відповідачка сплатила 2900,00 грн. (29.10.2019 р. 500 грн., 18.11.2019 р. 600,00 грн., 29.01.2020 р. 600 грн., 10.06.2020 р. 600 грн., 28.07.2020 р. 600 грн.). Загалом відповідачкою у рахунок погашення заборгованості було сплачено 8400,00 грн. Враховуючи часткові оплати здійснені відповідачкою сума боргу станом на 20.10.2020 року складає 34683,93 грн.\~ На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача вартість спожитого не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 34683,93 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Посилалась на те, що відповідачка була присутня під час розгляду Акту про порушення, з висновками комісії погодилася, протокол розгляду порушень від 29.05.2018 року підписала без зауважень. Принесла довідку з місця проживання без реєстрації. Частково сплатила суму боргу. Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що вона не є споживачем або абонентом ПАТ «Маріупольгаза», також а ні спадкоємцем, а ні\~ власницею цього будинку вона не являється. Власник будинку [PERSON] помер [INFO] . ЇЇ мати є спадкоємцем але вона свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька не отримала, так як також мешкає за кордоном. Вона зареєстрована та проживає коли буває в Україні у свого батька за адресою [ADDRESS] . З 2015 року вона не знаходилась в Україні, приїжджала наїздами та мешкала у свого батька. Іноді по приїзду навідувалося до будинку діда, щоб подивитися в якому він стані. Їй відомо що у 2015 році будинок діда попав під обстріл, в домі ніхто не проживав. Під час обстрілів було зруйновано газовий димохід, про що було повідомлено співробітників ПАТ «Маріупольгаз». 10.05.2018 року її в країні не було, про що вона підтверджує закордонним паспортом та довідкою з Прикордонної служби України. В той час її мати також перебувала за кордоном. Повернулася вона 22.05.2018 року в Маріуполь в смт. Сартану та від знайомих дізналася про зняття лічильнику, складання акту про втручання в роботу лічильника у будинку діда. У ПАТ «Маріупольгаз» вона дізналася, що акт перевірки лічильника по [ADDRESS] був підписаний сторонньою людиною. При зверненні до ПАТ «Маріупольгаз» за роз`ясненнями на неї був здійснений психологічний тиск зі сторони працівників з погрозами,\~ що вони відсудять будинок її діда на користь свого підприємства, якщо вона як онука не погодиться сплачувати штраф та не підпише договір реструктуризації боргу. Кілька днів їй на телефон від працівників ПАТ «Маріупольгаз» надходили багаторазові дзвінки з погрозами. Через що їй довелося взяти довідку, що вона проживає за адресою [ADDRESS] , хоча будинок не придатний до проживання, бо не має меблів і потребує значного ремонту. Довідку їй дали тільки з її слів, що вона там мешкає. Після чого вона потрапила у лікарню, бо перенесла стрес і постійно знаходилась в стресовому , нервозному стані. Просила відмовити у задоволенні позову, так як вона не має жодного відношення до будинку діда. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] \~ за адресою: [ADDRESS] не мешкала, оскільки виїжджала на проживання до м.Афін. Зазначила, що після смерті батьків мати відповідачки не прийняла спадщину. Власником вказаного будинку є померлий дідусь. Крім того, на момент перевірки [PERSON] була у Греції, а коли виїжджала до Греції то просила її приглядати за будинком, щоб його не розкрали, що вона і робила. А коли вона на нетривалий час поверталась із Греції, то мешкала у свого батька за адресою: [ADDRESS] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою поряд з будинком за адресою: [ADDRESS] , де жили бабуся та дідусь відповідачки, після смерті яких ніхто не прийняв спадщину.\~ Зазначила, що у вказаному будинку більше ніхто не мешкав, а за квартиронаймачів їй нічого не відомо. Вказаний будинок був занедбаний. Крім того пояснила, що\~ мати відповідачки\~ у цьому будинку ніколи не мешкала, оскільки мешкає у Греції. А [PERSON] мешкала у свого батька в [ADDRESS] , де і зареєстрована. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, свідків, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не знайшов своє підтвердження представленими доказами і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом- ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). З наданих позивачем документів вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Встановлено газові прибори: плита газова, газовий водонагрівач, прибор опалення. Зазначено кількість мешканців 1. Згідно з акту порушення № 627-07К-2018 від 10.05.2018 року, складеного на ім`я відповідачки [PERSON] , при здійсненні контрольного огляду комерційного вузла обліку газу за адресою: [ADDRESS] , було виявлено несправність лічильного механізму лічильника природного газу. Складання вказаного акту проводилось у присутності [PERSON] та підписано ним та зазначено, що зауваження залишено в акті у представників ПАТ «Маріупольгаз», він просить демонтувати лічильник газу та провести експертизу, оплату гарантує. Проживає у домоволодінні як квартирозйомник. 10.05.2018 року згідно акту-протоколу №627-07К-2018 було демонтовано лічильник газу. Складання вказаного акту проводилось в присутності [PERSON] та підписано ним без претензій та зауважень. 17.05.2018 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» з проведення експертизи ЗВТ та пломб за участю державного повірника Маріупольського метрологічного відділу ДП «Держстандартметрологія» було проведено експертизу лічильника газу типу « Самгаз G4 » та пломб. Відповідач не був присутній при проведення експертизи. За наслідками вказаної експертизи складено акт експертизи лічильника газу №627-07К-2018 від 17.05.2018 року, згідно якого встановлено «Несанкціоноване втручання\~ в роботу лічильника газу. В нижній частині лічильного механізму скрізні отвори не передбачені конструкцією лічильника, які дозволяють зупиняти лічильний механізм лічильника. При зупинці лічильного механізму через лічильник продовжує надходити газ. Лічильник газу визнаний непридатним до подальшої експлуатації». Відповідно до протоколу розгляду порушення від 29.05.2018 року, проведеного у присутності [PERSON] , задоволено Акт про порушення від 10.05.2018 року за №627-07К-2018, оскільки зазначене в Акті порушення відповідно до п.1 гл.3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, порушення є несанкціонованим втручанням в роботу газового лічильника. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача [PERSON] останній нарахована за період з 10.11.2017 року по 10.05.2018 року заборгованість у розмірі 43627,20 грн. 04.06.2018 року між ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] був укладений договір розстрочки погашення заборгованості № 58089. 04.06.2018 року відповідачка сплатила 2000,00 грн. у рахунок погашення боргу. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язалась сплатити суму заборгованості протягом 24 місяців з помісячною оплатою у розмірі 1711,83 грн. Загалом відповідачкою було сплачено 3500,00 грн., інших платежів не надходило. Відповідно до п.6.1.2 договір № 58089 достроково припинив свою дію. 28.10.2019 року між ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] було укладено договір розстрочки погашення заборгованості № 64/К-58084, відповідно до умов якого відповідачка зобов`язалась сплатити заборгованість за актом про порушення від 10.05.2018 року №627-07-К-2018 в розмірі 37083,927 грн. (з урахуванням часткової сплати в сумі 6000,00 грн.) протягом 60 місяців до 28.10.2024 року згідно графіку погашення заборгованості, при цьому розмір щомісячного платежу встановлений у розмірі 618,092 грн. Після укладення договору розстрочки погашення заборгованості № 64/К-58084 відповідачка сплатила 2900,00 грн. (29.10.2019 р. 500 грн., 18.11.2019 р. 600,00 грн., 29.01.2020 р. 600 грн., 10.06.2020 р. 600 грн., 28.07.2020 р. 600 грн.). Загалом відповідачкою у рахунок погашення заборгованості було сплачено 8400,00 грн. Враховуючи часткові оплати здійснені відповідачкою сума боргу станом на 20.10.2020 року складає 34683,93 грн. Саме на стягненні цієї суми наполягає позивач. У відповідності до довідки виданої Відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 17.11.2020 року за № 017-99.02-04818 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] з 2007 року. (а.с.36) Згідно з інформації наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.01.2021 року за № 91/Д-546 вбачається, що [PERSON] ,\~ [INFO] , за період з\~ 21.01.2016 року по 31.12.2019 року неодноразово перетинала державний кордон України\~ та декілька місяців там мешкала, а саме у періоди з 21.03.2016 року по 06.07.2016 року (Київ-Афіни, Афіни-Київ), з 21.11.2016 року(Київ-Баку), з 25.02.2017 року\~ по 25.03.2017 року (Київ-Афіни, Афіни-Київ), з 08.04.2017 року по 24.12.2017 року (Київ-Афіни, Афіни-Київ), з 21.02.2018 року по 28.02.2018 року (Київ-Барселона, Афіни-Київ), з 23.04.2018 року по 19.05.2018 року (Київ-Мінськ, Афіни-Київ),\~ з 23.10.2018 року по 08.11.2018 року (Київ-Афіни, Афіни-Київ), з 17.07.2019 року по 06.09.2019 року(Київ-Афіни, Афіни-Київ). (а.с.57) З матеріалів інвентарної справи на будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . У відповідності до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення № 6282/638 від 20.06.2018 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ МР «Маріупольська міська лікарні №1» у період з\~ 08.06.2018 року по 20.06.2018 року, внаслідок перенесеного стресу та постійного знаходження в нервозному стані.(а.с.56) У відповідності до документів спадкових справ виданих Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлої\~ [INFO] спадщину прийняла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадкова справа відсутня, однак\~ є складений заповіт на все майно в рівних частках на [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до копії домової книги на будинок за адресою: [ADDRESS] раніше були зареєстровані померлі, а саме: [PERSON] , померлий [INFO] , [PERSON] , померлий [INFO] , та [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] . (а.с.85-104) Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано жодних доказів, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання. Також відповідачка не є власником або спадкоємцем\~ домоволодіння, зареєстрована за іншою адресою, та не проживала у домоволодінні у вказаний у розрахунку необлікованого обсягу природного газу період. Відповідно ч. 2 ст.48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як вбачається зі змісту ст.51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Крім того, суд критично відноситься до довідки № 891 від 24.05.2018 року виданої Виконкомом Сартанської селищної ради, щодо фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки в ній відсутнє зазначення періоду мешкання, а також вона спростовується поясненнями відповідачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , довідкою Державної прикордонної служби України та актом-протоколом № 627-07-К-2018 від 10.05.2018 року, з якого вбачається, що станом на 10.05.2018 року [PERSON] за вказаною адресою не знаходилась та споживачем не\~ була. Так, відповідно до пункту 3 цього акту-протоколу споживачами визначено [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи досліджені у справі докази суд дійшов до висновку, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, тому вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed