Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 11776 грн. 34 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 2165 грн. 13 коп. інфляційних втрат, 560 грн. 06 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останнім зобов'язань по оплаті наданих послуг у квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає в повному обсязі.. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS], що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. 26 квітня 2017 року між приватним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», та [PERSON] був укладений договір №438051 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири [ADDRESS], п. 1 якого передбачено, що постачальник зобов'язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору. Згідно копії Договору дарування від 29 січня 2008 року [PERSON] передав Ѕ частку квартири [ADDRESS] у власність безоплатно, а [PERSON] прийняла. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.05.2008 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації на квартиру [ADDRESS] зареєстровано право приватної власності у розмірі 1/2 частка за [PERSON]. Згідно копії паспорта [PERSON] серії ЕР543975 вбачається, що 09.06.2015 року зареєстровано шлюб з громадянином [PERSON]. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2015 р. по 2018 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов'язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вона ухилилася від укладення цього договору. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов'язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 09.10.2018 року сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2015 р. по 01.10.2018 р. складає 15976,20, за яку відповідач сплатив 3333,92 грн. Таким чином з врахуванням перерахунку 865,94 грн., заборгованість складає 11776,34 грн. Позивачем надіслано відповідачу попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №215-ф51 від 16.04.2018 року, однак залишилося без задоволення та відповіді. Крім того за період з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року відповідачу нараховані: 2165,13 грн. сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 560,06 грн. три відсотки річних. Оскільки [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії в зв'язку із укладенням із ним відповідного договору про надання послуг, то вона є боржником у зобов'язальних правовідносинах. З довідки Департементу з надання адміністративних послуг від 07.12.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно відомостей відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 24 липня 2015 року. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Враховуючи, що позивачу ухвалою суду від 13 вересня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію, тому сплачений судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу слід зарахувати до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved