Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, просить суд стягнути з відповідача депозит у сумі 39 000,00 доларів США. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 20.08.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №835875/2014, згідно якого позивач розмістив на своєму рахунку в установі відповідача на визначений строк, а саме до 20.09.2015 року 39 000,00 доларів США з виплатою відповідачем відсотків у розмірі 11.9% річних. 13.11.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу, але депозит йому відповідач не повернув, що стало підставою для його звернення до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» N 2121-III від 07.12.2000р., вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно наданого позивачем примірника Договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №835875/2014 та Меморіального ордеру № 952799 від 20.08.2014р., 20.08.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу, за яким позивач розмістив в установі відповідача строковий вклад у розмірі 39 000,00 доларів США строком на тринадцять місяців з дня укладання договору та з щомісячною виплатою процентів, для чого відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок № [NUMBER]. Пунктом 1.6 вищевказаного Договору передбачено дострокове закриття банківського вкладу. Разом з цим, як зазначає позивач, після його звернення до відповідача із заявою від 13.11.2014р. про повернення депозитних коштів у розмірі 39 000,00 доларів США, відповідач депозит позивачу не повернув, що змусило останнього звернутися до суду. Згідно ст. 1060 ЦК України (в редакції, чинній на час звернення позивача до відповідача із заявою від 13.11.2014р. про повернення депозитних коштів), відповідач, за договором банківського вкладу (незалежно від його виду), зобов'язаний був видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Проте, у порушення вимог ст.ст.629, 1060, 1074 ЦК України, відповідач взяте на себе зобов'язання не виконав, та, у заяві про перегляд заочного рішення від 07.04.2015 року, суду зазначив, що, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №188 розпочато процедуру ліквідації банку, що, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позову. Разом з цим, як встановлено судом, ні на час звернення позивача до відповідача із заявою про повернення депозитних коштів, ні на час звернення позивача із позовом до суду, відповідач у стадії ліквідації не знаходився, та, за умовами вищезазначеного договору, зобов'язаний був повернути позивачу депозитні кошти. Отже, на підставі викладено, суд дійшов висновку, що, відмова банку у поверненні грошових коштів з банківського вкладу позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. ст. 1058, 1060 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі, з урахуванням відсотків, а також у тій валюті, в якій гроші були внесені на депозитний рахунок. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved