Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом - позивач) та [PERSON] (Позичальником) був укладений кредитний договір № KRK0GK00150977 від 19.09.2007 р. (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Позивач надав позичальнику кредит у розмірі 26000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2027 року. Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених умов Кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які виразилися у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.07.2013 року заборгованість складає - 66947,11 дол. США, з яких: - заборгованість за кредитом - 26041,40 дол. США; - заборгованість по процентами за користування кредитом - 15692,44 дол. США; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 2340,00 дол. США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19655,51 дол. США; - штраф (фіксована частина) - 31,29 дол. США; - штраф (процентна складова) - 3186,47 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника - [PERSON] перед Позивачем за Кредитним договором 19 вересня 2007 року між Банком та Відповідачем був укладений договір іпотеки №KRK0GK00150977 (далі за текстом договір іпотеки), згідно з яким Відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 37,80 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 188046,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., [ADDRESS] Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення. Представник позивача Ваніна Т.С. в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KRK0GK00150977 від 19.09.2007 року Відповідач - [PERSON] 19.09.2007 року отримав кредит у розмірі 26000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у Відповідача станом на 15.07.2013 року виникла заборгованість - 66947,11 дол. США, яка складається з наступного: - 26041,40 дол. США - заборгованість за кредитом; - 15692,44 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2340,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 19655,51 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); - 3186,47 дол. США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 19.09.2007 року уклали договір іпотеки № KRK0GK00150977. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 37.80, житловою площею 30,20 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., [ADDRESS] Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 188046 грн. 00 коп. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором № KRK0GK00150977 від 19.09.2007 року, договором іпотеки № KRK0GK00150977 від 19.09.2007 року, розрахунком заборгованості за договором № KRK0GK00150977 від 19.09.2007 року,заявою на видачу готівки №1 від 19.09.2007р., ордером розпорядженням №1 від 19.09.2007р. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення, що підтверджується повідомленням від 31.05.2013р. №30.1.0.0/2-486 та документами, що підтверджують його направлення. Враховуючи той факт, що Позивачем виконані умови Договору іпотеки, виконано процедура, передбачена ст.ст.33,35 Закону України «Про іпотеку», суд вважає вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки (домоволодіння) правомірними. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволенними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. У відповідності до п.43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р., №5, «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки; протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно листа Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 01.10.2014р. №8/35-3146 не можливо визначити осіб, які проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС в Дніпропетровській області від 18.10.2013 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], отже не є зареєстрованим у будинку, що є предметом іпотеки. Отже, позовні вимоги в частині виселення Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, [ADDRESS], зі зняттям їх з реєстраційного обліку, на думку суду є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи не надано жодного доказу порушення прав Позивача з боку зазначених осіб. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат - судовий збір в розмірі 3670,40 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial