Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідачів в солідарному порядку 8654 грн. 94 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 727 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 162 грн. 86 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останніми зобов'язань по оплаті наданих послуг у квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири [ADDRESS], що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. 22 жовтня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», назву якого було змінено на приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», та [PERSON] був укладений договір №565030 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири [ADDRESS], п. 1 якого передбачено, що постачальник зобов'язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 26.01.2018 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі ? частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2006 року виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2016 р. по 2018 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов'язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вона ухилилася від укладення цього договору. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов'язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.07.2018 року сума боргу відповідачів за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2016 р. по 01.02.2018 р. з урахуванням перерахунку 219,96 грн., складає 8654,94 грн. Надіслане відповідачам попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №47-ф30 від 29.01.2018 року. до цього часу відповідачами не погашена заборгованість. Крім того за період з 01.11.2016 року по 01.02.2018 року відповідачу нараховані: 727,74 грн. сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 162,86 грн. три відсотки річних. Оскільки відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії в зв'язку із укладенням відповідного договору про надання послуг, то вони є боржниками у зобов'язальних правовідносинах. З довідок Департаменту з надання адміністративних послуг від 26.09.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Приймаючи до уваги те, що відповідачі є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов'язань, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved