Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 06 грудня 2007 р. між ВАТ КБ «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») (надалі-Банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №8/2007/840-К/1717-Н (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 92 361,26 доларів США з виплатою процентної ставки 12,39% річник строком до 05.12.2022 р. Утім, взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує у частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст. 549 ЦК України). При цьому ст. 550 ЦК України наголошує, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 15.11.2013 р. складає 1 177 340,07 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 696 425,70 грн.; заборгованість по процентам - 162 781,44 грн.; пеня - 6 986,04 грн.; штрафи - 65 263,24 грн.; тіло по рефінансованому кредиту - 167 123,27 грн.; відсотки по рефінансованому кредиту - 55 336,42 грн.; пеня по рефінансованому кредиту - 16 136,33 грн.; індекс інфляції за рефінансованим кредитом - 7 287,63 грн. Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.12.2007 р. було укладено договір поруки №8/2007/840-К/1717-Н/3 між банком та [PERSON], який відповдіно до свідоцтва про смерть помер 11.05.2014 р., спадкоємцем померлого є його дружина - [PERSON] (відповідач). У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Як встановлено судом, 06.12.2007 р. між банком та відповідачем був укладений договір №8/2007/840-К/1717-Н, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 92 361,26 доларів США з виплатою процентної ставки 12,39% річник, строком до 05.12.2022 р. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 15.11.2013 р. складає 1 177 340,07 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 696 425,70 грн., заборгованість за процентами - 162781,44 грн., пеня - 6 986,04 грн., штраф - 65 263,24 грн., тіло по рефінансованому кредиту - 167 123,27 грн., відсотки по рефінансованому кредиту - 55 336,42 грн., пеня по рефінансованому кредиту - 16 136,33 грн., інфляція за рефінансованим кредитом - 7 287,63 грн., через що для суду задля поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідача зазначеної вище суми заборгованості. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved