Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що йому на підставі рішення виконкому Вишгородської міської ради на підставі ордеру №11 від 01.06.1999 року було видано квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Крім нього, в даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідачка є його дочкою, але остання більше шести місяців у квартирі не проживає, речі та ознаки її проживання у квартирі відсутні. Оплату комунальних платежів та витрат на утримання житлового приміщення позивач несе самостійно, місце проживання відповідачки позивачу невідоме. Оскільки відповідачка понад встановлені законом строки не проживає у квартирі, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву у якій просив розгляд справи провести у заочному порядку, розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом поштових повідомлень та надання оголошення у газеті «Час Київщини» №30 від 14.08.2015 року. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи Вишгородського районного відділу ДМС України у Київській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що на підставі рішення міськвиконкому від 20.05.1999 року за №79 було видано ордер на житлове приміщення №11 виконавчим комітетом Вишгородської міської ради народних депутатів від 01.06.1999 року [PERSON], а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], зі складом сімї [PERSON] (колишня дружина), та [PERSON] (дочка) (а.с.11). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, складених 19.08.2014 року та 18.03.2015 року, [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS], разом із дружиною [PERSON]. За вказаною адресою також прописана його дочка [PERSON], яка за даною адресою не мешкає тривалий час, а саме понад 5 років. Дані акти складені та підписані депутатом Вишгородської міської ради [PERSON], свідками [PERSON], [PERSON], та секретарем Вишгородської міської ради [PERSON] (а.с.4,5). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. При відсутності понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачка більше 5 років не проживає у [INFO], не виконує обовязки по утриманню квартири, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що відповідачка понад 6 місяців не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, у звязку із чим є такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у звязку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved