Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір «Автопакет» №8/2007/840-К/518-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 16 316,83 дол. США з виплатою процентної ставки 14,4% річних строком до 20.04.2014 року. Банк виконав свої зобов'язання, що підтверджується заявою на видачу готівки №237 від 28.04.2007 р. Утім, взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни, через що банком на адресу позичальника було направлено претензію №367 від 28.01.2013 р. з пропозицією погасити заборгованість. У зв'язку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з п. 4.2 кредитного договору банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого Позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 22.01.2013 р. складає 183 559,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 109 166,16 грн.; заборгованість за процентами - 44 654,23 гри.; заборгованість за страховою лінією - 2530,66 грн.; заборгованість за процентами по страховій лінії - 596,98 грн.; пеня - 13 139,15 грн.; штрафи - 13 042,04 грн.; пеня по страховій лінії - 430,18 грн. з відповідачів, як солідарних боржників. При цьому, позивач посилається на те, що укладений Договір «Автопакет» №8/2007/840-К/518-АП від 28.04.2007 р. є змішаним договором, тому його положеннями передбачена порука [PERSON], яка поручилась за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором 28 квітня 2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно п. 3.2.2. Кредитного договору, п.1,2 договору поруки поручителі відповідають перед кредитором в тому ж об'ємі, що і Позичальник. Позичальник і поручителі відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних в Договорі повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. У зв'язку з цим банком на адресу поручителів було направлено досудові вимоги №368 та №369 відповідно від 28.01.2013 р. з пропозицією погасити заборгованість, утім, заборгованість не погашена. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю та просив суд його повністю задовольнити. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили та не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір «Автопакет» №8/2007/840-К/518-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 16 316,83 дол. США з виплатою процентної ставки 14,4% річних строком до 20.04.2014 року. Банк виконав свої зобов'язання, що підтверджується заявою на видачу готівки №237 від 28.04.2007 р. Утім, взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни, через що банком на адресу позичальника було направлено претензію №367 від 28.01.2013 р. з пропозицією погасити заборгованість. У зв'язку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з п. 4.2 кредитного договору банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого Позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів; разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 22.01.2013 р. розмір заборгованості позичальника складає 183 559,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 109 166,16 грн.; заборгованість за процентами - 44 654,23 гри.; заборгованість за страховою лінією - 2530,66 грн.; заборгованість за процентами по страховій лінії - 596,98 грн.; пеня - 13 139,15 грн.; штрафи - 13 042,04 грн.; пеня по страховій лінії - 430,18 грн. Разом з тим, в якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором 28 квітня 2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно п. договору поруки, укладеного між банком та [PERSON], поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 договору повністю чи у будь-якій його частині як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 22.01.2013 р. складає 183 559,40 грн., через що для суду задля поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідачів [PERSON] та [PERSON] зазначеної вище суми заборгованості. Частково задовольняючи позов, суд виходить з відсутності підстав покладення солідарного обов'язку на усіх відповідачів, оскільки із кожним з поручителів був укладений окремий договір поруки, який передбачає настання солідарного обов'язку із позичальником. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial