Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що влітку 2010 року познайомився з [PERSON], яка на той час перебувала у шлюбі з відповідачем, періодично зустрічалися та мали близькі стосунки. 29.03.2012 року [PERSON] народила сина [PERSON], батьком якого записаний відповідач. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У липні 2015 року [PERSON] повідомила позивача про те, що він є біологічним батьком її сина, після чого 28.07.2015 року між ними був зареєстрований шлюб. Позивач проживає разом з [PERSON] та сином, ведуть спільне господарство, позивач займається вихованням [PERSON], піклується про нього. Тому просить визнати його батьківство відносно [PERSON], [INFO] та виключити відомості про батьківство відповідача з актового запису № 4 від 23.04.2012 року про народження [PERSON], складеного Виконкомом Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. В останнє судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. В останнє судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Третя особа у судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, та пояснила, що з відповідачем то припиняли шлюбні відносини, то знову їх відновлювали. З позивачем познайомилася в 2010 році, зустрічалися та мали близькі стосунки. На даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Знала про те, що батьком дитини є позивач та попереджала відповідача. Батьком дитини в актовому записі про народження був записаний відповідач, оскільки на той час перебували у шлюбі. У 2015 році повідомила позивача про його батьківство відносно [PERSON]. В останнє судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Суд, заслухавши сторони та їх представників, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2012 року народився [PERSON], батьками якого згідно свідоцтва про його народження, виданого 23.04.2012 року Виконкомом Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, є відповідач та [PERSON]. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище «Капуцін». 28.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Котляр». Як вбачається з висновку експерта № 481 від 13.03.2017 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини,\~\~народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або\~\~спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, що передбачено положеннями ст. 134 СК України. З наведених вище підстав судом встановлений факт батьківства позивача відносно малолітнього [PERSON], у звязку з чим позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 8827,60 грн. за проведення судової експертизи. На підставі ст. ст. 129, 134 СК України,

Outcome: approved