Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: -звільнити його від сплати аліментів, що стягуються згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-1365/10/0408 від 10.06.2010 року на повнолітнього сина [PERSON]; -зменшити [PERSON], [INFO], аліменти, що стягуються згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-675 від 26.03.1998 року на неповнолітнього сина [PERSON]; -звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у сумі 4087 грн 74 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав та показав, що згідно рішень судів у справах № 2-1365/10/0408 від 10.06.2010 року та № 2-675 від 26.03.1998 року, він сплачує аліменти на двох синів на користь колишньої дружини. При цьому, старший син є повнолітнім та має самостійні джерела до існування, працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Його колишня дружина також працює, отримує високу заробітну плату. Їх сукупний дохід набагато перевищує його дохід. Він за час після призначення аліментів переніс тяжку хворобу, визнаний інвалідом 3-ї групи, додатково працює викладачем, щоб отримувати додатковий дохід, має на утриманні хворих батьків похилого віку. Крім того, він не знає, звідки утворилася заборгованість по аліментам, оскільки він сплачував усі належні платежі. У зв'язку з цим вважає, що він не має змоги надалі сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який не продовжує навчання, а тому просить його від них звільнити. Також просить зменшити розмір аліментів на неповнолітнього сина та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Відповідач-1 в судовому засіданні позов не підтримав та показав, що він не працює на Пат «АрселорМіттал». Він продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Тому вважає, що немає підстав для задоволення позову. Відповідач-2 у судовому засіданні також проти позову заперечувала та показала, що діти позивача самостійно не працюють, обидва є студентами вищих навчальних закладів. Вона також працює, але її заробітна плата не є високою, тому аліменти на утримання дітей мають для їх сім'ї суттєве значення. Вважає, що з моменту призначення аліментів не відбулося значних змін обставин, за яких їх було призначено, і, отже, немає підстав для їх зміни. Провила у позові відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши документи та матеріали, що маються у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як видно з матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-1365/10/0408 від 10.06.2010 року (а.с.5, 11) з позивача стягнуто аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-675 від 26.03.1998 року (а.с. 9, 42-45) з позивача стягнуто аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку. Вказані рішення судів вступили в законну силу, і, отже, дані обставини оспорюванню чи доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Як видно з матеріалів справи, повнолітній син позивача - відповідач-1 не має самостійного доходу, оскільки на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не працює (а.с.142 ) та навчається у ДВНЗ Криворізький національний університет. (а.с.132). [PERSON] навчається у Дніпропетровському державному інституті фізичної культури і спорту (а.с.133). Згідно довідки з місяця проживання (а.с.69), відповідач-1, відповідач-2 та неповнолітній [PERSON] проживають разом у кв.[ADDRESS]. Згідно довідки про доходи (а.с.87), відповідач-2 отримує заробітну плату у середньому розмірі 4010 грн 19 коп (без утримання податків та зборів). Крім того, відповідач-2 несе витрати з оплати комунальних послуг житла, утримання та оплати навчання дітей та ін (а.с.70-86). За таких обставин суд доходить до висновку про відсутність будь-яких підстав вважати, що дохід відповідача-1 набагато перевищує дохід позивача, і, отже, про відсутність підстав для застосування ч.1 ст.188 СК України та звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача-1. Відсутні також і підстави для звільнення позивача від сплати заборгованостей за аліментами, оскільки вказані підстави позивачем належним чином не доведені. Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, з аналізу диспозиції вказаної статті вбачається, що предметом доказування у даному випадку має бути наявність виникнення заборгованості саме з причин тяжкої хвороби позивача чи інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, суд доходить до висновку, що вказані обставини позивачем не доведені, оскільки ним взагалі не надано жодних доказів щодо причин утворення вказаної заборгованості, окрім пояснення того факту, що він не знає, у зв'язку з чим заборгованість утворилася. Перед початком розгляду справи по суті сторонам було докладно роз'яснено обов'язок доказування, строки та порядок заявлення клопотань про забезпечення доказів, тощо. Вказане зафіксовано журналом та звукозаписом судового засідання. При цьому, позивач своїми правами не скористався та обов'язку щодо доказування в даній частині позовних вимог не виконав, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині звільнення його від сплати заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають. Разом з тим, суд вважає що позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів можуть бути частково задоволені з наступних підстав: Як видно з поданих позивачем документів, після призначення вказаних аліментів погіршився стан його здоров'я. Він переніс інфаркт міокарду, визнаний інвалідом 3-ї групи та потребує медикаментозного лікування (а.с.13-15, 101-105). Таким чином, суд доходить до висновку, що на даний час змінився матеріальний стан позивача, оскільки він змушений вживати додаткових витрат на придбання медичних препаратів (а.с.26-38), а також погіршився стан його здоров'я. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться також батьки похилого віку, оскільки його батьки отримують відповідні пенсії за віком (а.с.106,107), а відповідач-2 також має батьків похилого віку та також посилається на цей факт в обґрунтування своєї позиції за позовом ( а.с.99-100). Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, враховуючи часткове погіршення матеріального стану та здоров'я позивача, суд доходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів на обох дітей, зазначаючи при цьому, що у будь-якому випадку обов'язок утримання своїх дітей прямо передбачений законом та щодо відповідача-встановлений рішеннями судів, а тому вважає можливим зменшити розміри аліментів а користь відповідача-1 з 1/6 до 1/7 частини, а на користь неповнолітнього [PERSON] - з 1/3 до 1/4 з усіх видів доходів позивача (щомісячно), але ( в обох випадках) - не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial