overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 03.07.1982 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними припинені з 2016р. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, надавши відзив, відповідно до якого визнала позов та розгляд справи просила проводити у її відсутність. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 03.07.1982 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №3. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 03.09.2010 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони року 03.09.2010 уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №3; -згідно свідоцтва про народження сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 04.05.2018 року. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодний. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони року 04.05.2018 уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №201. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 04.06.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розірвання шлюбу стало те що, між ними немає порозуміння, взаємодовіри, у них різні погляди на життя та шлюбні відносини. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна, так як це суперечить її інтересам. Спору про розподіл спільного сумісного майна немає, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився,надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася,надавши заяву про слухання справи у її відсутність та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 04.06.2010 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №31; -згідно свідоцтва про народження сторони маютьдитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні,примирення між ними неможливе, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 06.09.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Відповідач залишила дітей та створила нову сім`ю з іншим чоловіком. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 06.09.2003 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №63; -згідно свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 06.10.2018 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя не склалося, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникають сварки, крім того відповідач проживає з іншим чоловіком в іншій країні. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 06.10.2018 уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №496; Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3\~ст.55 Сімейного кодексу України\~- дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~- кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову\~сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 07.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2019 р. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 07.06.2014 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №2; -згідно свідоцтв про народження, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 07.12.2018 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки.Шлюб розривають вдруге. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 07.12.2018 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №108. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved