Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15.02.1994 року відділом РАЦС Тростянецького управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 6. На обґрунтування позову повідомив, що 15.02.1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою. Одруження з [PERSON] виявилось невдалим. Протягом тривалого часу сімейне життя постійно погіршувалось через непорозуміння та сварки, свідками яких був син. На даний час вони проживають разом, в одному будинку, однак спільне господарство не ведуть. З вини відповідачки спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, примирення між ними не буде. Після розірвання шлюбу син залишається проживати разом з відповідачкою. Позивач та відповідачка у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідачка також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачкою позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 15.02.1994 року відділом РАЦС Тростянецького управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 6. [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою. Сім'я фактично розпалася, на даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] з якого видно, що позивач та відповідачка перебувають у шлюбі. З копії свідоцтва про шлюб видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Також даний факт підтверджується викладемими у позовній заяві обгрунтуваннями, які відповідачка визнала, а позивач підтримав. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved