Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23808,76 грн. за кредитним договором № б/н від 12.01.2009 року та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 12.01.2009 року отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 20.02.2017 року має заборгованість 23808,76 грн., яка складається з наступного: 7410,20 грн. заборгованість за кредитом; 4941,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 250,00 грн. (фіксована частина); 1121,85 грн. (процента складова). Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 4, 33). Відповідач та її представник, в судове засідання з'явились, позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила суду, що гроші с картки жодного разу не отримувала, а отриману в банку картку вона передала своїй донці. Представник відповідача надала суду заперечення, про те, що позивач надав суду розрахунок заборгованості без урахування вимог Закону України №1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», просила застосувати строк позовної давності, та визнала позовні вимоги частково у розмірі 3928,84 грн. Суд, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2013 року відповідач уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, що складається із анкети-заяви позичальника, витягу з тарифів про умови кредитування, та витягу з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 6-31). Базова ставка процентів на місяць становить 2,5 %. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг (далі Умов) на боргові зобов'язання за кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 356/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За вимогами п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі не виконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Пункт 2.1.1.7.6 Умов передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов, у випадку виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 12.01.2009 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 20.02.2017 рік: заборгованість за кредитом становить 7410,20 грн.; заборгованість за процентами 4941,14 грн.; нарахована комісія та пеня 10085,57 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1371,85 грн. Разом 23808,76 грн. (а.с.9). Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23808,76 грн. за кредитним договором № б/н від 12.01.2009 року, підлягають задоволенню частково. Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з 7410,20 грн. заборгованості за кредитом; 4941,14 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 10085,57 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штраф: 1371,85 грн. Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 7410,20 грн. заборгованості за кредитом; 4941,14 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком. Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 1371,85 грн. - штрафу, 10085,57 грн. заборгованості за пенею та комісією, суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають. Село Новознаменівка Олександрівського району Донецької області, де зареєстрована відповідач (а.с. 26, 43, 69), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Суд погоджується з відповідачем щодо того, що позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів та пені яка нарахована після 14.04.2014 року. Цього висновку суд також дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року. Суд, відхиляє доводи представника відповідача про визнану суму заборгованності у розмірі 3928,84 гн., у зв'язку з тим, що відповідачем та його представником суду не надано будь-якого розрахунку даної суми заборгованості. Розглянувши заяву представника позивача щодо застосування позовної давності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З розрахунку заборгованості (а.с.9 (зворот) вбачається, що останній платіж відповідачем здійснений 18.05.2016 року. До цього часу відповідач щомісяця сплачувала грошові суми на погашення заборгованості за кредитом, виконуючи свої зобов'язання за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності і підстави для застосування позовної давності відсутні. Судові витрати позивача по оплаті судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 830,04 грн.. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та

Outcome: partial