Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.09.2018 року було розірвано. [INFO] у відповідачки народилася донька [PERSON] , батьком якої записаний він. Однак він, зі слів відповідачки, не являється біологічним батьком [PERSON] , оскільки її батьком є інший чоловік з яким відповідачка деякий час проживала однією сім`єю. Просив виключити його, як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги позивача підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, пояснивши, що відповідач дійсно не є біологічним батьком її доньки [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в задоволенні позовної заяви не заперечувала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмово листом. Вислухавши доводи представника позивача, відповідачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.09.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.09.2018 року було розірвано, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу (а.с.4,5). [INFO] у відповідачки народилася донька - [PERSON] , батьком якої записаний позивач відповідно до положень ст.133 СК України, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу і була відсутня спільна заява колишнього подружжя про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та листом Буринського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.2,14). Разом з тим, судом встановлено та визнано відповідачкою, що після укладення шлюбу і до народження дитини сторони однією сім`єю не проживали, позивач проходив службу в лавах Збройних Сил України. При цьому відповідачка також визнала, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, що підтверджується поясненнями відповідачки, довідкою Міністерства оборони України та посвідченням УБД позивача (а.с.6,7). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122,124,126,127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивача та звільнення його відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved