Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за використану електричну енергію. У позовній заяві вказував, що ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівський район електричних мереж до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району та постачав електричну енергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно договору [NUMBER] від 26.04.2004 року укладеному між позивачем та [PERSON] За вказаною адресою було відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] , яка померла. Спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] . У період з липня 2017 року по вересень 2018 року в домоволодінні фактично проживав син [PERSON] , який фактично являвся споживачем послуг електропостачання без укладення договору. Користувачі споживали електроенергію та сплачували її вартість з 01.01.2010 року. Станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком відповідачів рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10853 грн. 79 коп. Електроустановку відповідача 11.06.2018 року відключено від електроенергії на лічильнику п.п.27,35 ПКЕЕН в зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію. Незважаючи на те, що між відповідачами та позивачами немає письмового договору, відповідачі здійснювали споживання електричної енергії. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 02.10.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направили. Сторони в судове засідання не з?явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району Черкаської області та постачав електроенергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] . Відповідно до копії договору про користування електричною енергією для населення [NUMBER] від 26.04.2004 року укладеному між позивачем та [PERSON] , ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівський район електричних мереж постачав електричну енергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії спадкової справи №373/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , спадкове майно складалося з житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, земельної ділянки площею 0,25 га та земельної ділянки площею 2,00 га. Відповідно до розрахунку по особовому рахунку 080-151 абонента [PERSON] за адресою [ADDRESS] заборгованість становить 10853,79 грн., яка виникла в період з липня 2017 року. Згідно довідки виданої Нехайківською сільською радою Драбівського району Черкаської області №245 від 25.06.2019 року з липня 2017 року по вересень 2018 року в житловому будинку за адресою [ADDRESS] проживав без реєстрації [PERSON] , тобто він був фактичним споживачем послуг. Відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, проте фактично не проживає. Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року за № 1357 і є обов`язковими для виконання кожною із сторін. Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки з послідуючим продовженням за певних умов. Хоча у ч.1 ст.19 даного закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Пунктом 7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, передбачено, що новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, що постачається до будинку за адресою [ADDRESS] і несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати спожитої електроенергії. Підтвердженням наявності заборгованості за використану електроенергію є дані розрахунку по особовому рахунку 080-151, який рахується за місцем проживання відповідача. Останній доказів, які б спростовували наявність даної заборгованості не надав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути заборгованість за використану електричну енергію на користь позивача з відповідачів - [PERSON] , як особи, яка проживала та споживала комунальні послуги, так і з фактичного власника будинку - [PERSON] . Сам факт не проживання останньої у будинку не звільняє її від відповідальності з сплати заборгованості по комунальним послугам, і вона, як фактичний власник будинку є споживачем комунальних послуг, доказів оформлення окремих рахунків на [PERSON] по сплаті послуг, або доказів укладення з ним договору про оплату отриманих комунальних послуг власником суду не надано. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved