Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи. При цьому посилається на те, що 05.07.2007 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого згідно статуту є ПАТ «Альфа-Банк» /а.с. 24/) та [PERSON] укладено кредитний договір під № 490042808, за яким останній отримав кредит у сумі 23906,73 дол. США за умов погашення його частинами і сплатою 13,5 % річних та остаточним терміном повернення до 05.07.2013 р. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання умов вказаного договору того ж дня було укладено договір поруки № 490042808-П із відповідачем [PERSON] У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків, тобто, неналежним виконанням обов'язків за договором кредиту, станом на 09.04.2014 р. утворилась заборгованість у загальній сумі 22802,36 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 270855,92 грн., яку у добровільному порядку відповідач погасити відмовляється. /а.с. 1-3/ Сторони у судове засідання 29.10.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подала клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, при цьому позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові та проти заочного розгляду справи не заперечувала. /а.с. 30/ Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про час і місце розгляду справи завчасно повідомлялись судом у відповідності вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень на даний позов до суду не надходило, про поважність причин відсутності, суд не повідомлено. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 44/ Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ «Альфа-Банк» письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 05.07.2007 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 490042808, на підставі якого останньому надано кредит у сумі 23906,73 дол. США за умов погашення частинами тіла кредиту і сплатою 13,50 % річних і комісійних по ньому у відповідності до узгодженого сторонами графіку, а також остаточним терміном повернення не пізніше 05.07.2013 р. /а.с. 4-9/ При цьому, виконання умов вищевказаного договору забезпечується порукою у відповідності до укладеного 05.07.2007 р. договору поруки за № 490042808-П із [PERSON]. /а.с. 10/ У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків станом на 09.04.2014 р. утворилась заборгованість у сумі 22802,36 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 270855,92 грн., з яких: 201329,41 грн. - сума заборгованості за кредитом; 69526,51 грн. - сума заборгованості за відсотками. /а.с. 16-17/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Факт отримання кредитних коштів [PERSON] підтверджується випискою по особовим рахунком від 10.04.2014 р. /а.с. 18-19/ Частиною другою ст. 1050 цього ж Кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно статті 1048 цього Кодексу. Згідно норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки. (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно положень ч. 1 ст. 553 цього ж Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Лист - вимогу банку № 31689-102 б/б від 15.04.2014 р. з проханням погасити заборгованість із попередженням про звернення до суду у разі невиконання зобов'язання боржники проігнорували. /а.с. 20, 21-23/ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявленої суми. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved