Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на свою користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 76 205,11 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ «Таскомбанк» з метою отримання банківських послуг та 16.05.2017р. підписав Заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачу оформлено платіжну картку «Велика п`ятірка» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 35 584,30 гривень. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.03.2021 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 76 205,11гривень. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання, також, не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов суду не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.05.2017 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №002/3502516-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, предметом даного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума наданого кредитного ліміту 35 584,30 грн., строк кредитування 12 місяців, з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк; цільове призначення кредиту споживчі цілі; розмір процентної ставки за користування кредитом 43,2%. Підписавши заяву-договір відповідач підтвердив, що погоджується з тим, що Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи Банку разом з цією заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами, а також ознайомилась зі змістом договору банківського обслуговування та зобов`язалась виконувати його умови. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Ця обставина підтверджується особистим підписом відповідача в заяві-анкеті позичальника на отримання кредитного ліміту. Спірні правовідносини регулюються параграфом 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Зі змісту виписок з інформацією про рух грошових коштів по рахунку, відкритому для обслуговування позивача, вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 35 584,30грн. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову. Зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що у відповідача також виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 40 620,81грн. Однак в змісті заяви-анкети позичальника на отримання кредитного ліміту, підписаної відповідачу, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом. В змісті документу з назвою «Пакет послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») Наповнення Пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування» та у витязі з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб також відсутній підпис відповідача. Як вбачається зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), в такому випадку сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в загальний розмір боргу за кредитним договором. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить 35 584,30грн. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення судового рішення відповідач добровільно погасив борг у вказаному розмірі. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 35 584,30грн. Підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ «Таскомбанк» слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial