Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 23744,71 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17.09.2013 року становить 23744,71 грн., тому просить позов задоволити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 23744,71 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується публікацією оголошення в газеті «Високий замок». Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення справи не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги, належить частково задоволити з наступних підстав. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 05.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, про, що свідчить підпис відповідача у заяві, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач належним чином зобов'язання за даним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості перед банком. Розрахунком заборгованості по договору від 05.12.2007 року станом на 17.09.2013 року встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача становить 23744,71 грн. та складається із: - заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 11787,82 грн., - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1106, 89 грн. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору, зобов'язання перед банком належним чином не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. У ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Штраф (фіксована частина) і штраф (процентна складова) відносяться до одного виду юридичної відповідальності. Отже, договором передбачено подвійну відповідальність позичальника за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків, що суперечить Конституції України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 23244,71 грн. без врахування суми штрафу у розмірі 500 грн. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial