Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що 11 вересня 2017 року в м. Кривому Розі помер його батько [PERSON] Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді частки за адресою: вул. Мусоргського, 17/30 м. Кривий Ріг. Заповіту на випадок своєї смерті батько не залишив, він, є його єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Його батько [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований і мешкав за адресою: вул. Нова, буд. № 6, с. Шевченкове Криворізького району. Він на день смерті батька був зареєстрований і мешкав за іншою адресою. Батько та мати розлучилися в 2012 року. За декілька місяців до розірвання шлюбу батько [PERSON] залишив їх сімю і квартиру, та переїхав проживати в [INFO] до своєї чергової співмешканки. Після розпаду їх сімї він з батьком спілкувався тільки періодично, раз на 2-3 місяці по телефону, вони з ним не зустрічались, з матірю батько стосунків також не підтримував. Останній раз він розмовляв по телефону з батьком [PERSON] в серпні 2017 року і вони знову посварились. На свято Водохрещення в 2018 році на його мобільний телефон подзвонила незнайома жінка, яка назвалась співмешканкою його батька [PERSON] і повідомила його, що батько помер 11 вересня 2017 року, після чого кинула слухавку. Вранці 14 лютого 2017 року він разом зі своїм другом [PERSON] і матірю приїхали в нотаріальну контору, розташовану по вул. Ватутіна, 59 в м. Кривому Розі до приватного нотаріуса [PERSON] Секретар нотаріуса сказала він повинен прийти до нотаріуса після виповнення 6-ти місячного строку з дня смерті батька, а зараз це робити ще рано. Коли він звернувся до нотаріуса після шести місяців, то остання відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], що помер 11.09.2017 року, мотивуючи відмову тим, що на день смерті батька він не був зареєстрований з ним разом в спільній адресі, до нотаріуса вчасно до 11 березня 2018 року - не звернувся і що тим самим пропустив шести місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому звернувся до суду та просить суд надати йому додатковий строк 1 місяць для звернення до нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 11 вересня 2017 року. Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, до початку судового засідання, кожен окремо, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягали. Представник відповідача до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Правом на відзив не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності від 23.12.1994 року (а.с. 15). 11.09.2017 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого Виконавчим комітетом Широківської районної ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 9). З рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2012 року слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 14). З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що [PERSON] є його батьком, свідоцтво про народження видане Тернівським р/в ЗАГС м. Кривий Ріг (а.с. 12). Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач [PERSON] названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» розяснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved