Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що ним 08 травня 2019 року було передано відповідачці грошові кошти в сумі 130 000 грн на розвиток бізнесу, на підтвердження отримання грошей відповідачкою власноручно було складено розписку. Станом на 04 вересня 2020 року відповідачка не повернула йому грошові кошти. 17 серпня 2020 року на адресу реєстрації відповідачки було направлено лист-вимогу від 13 серпня 2020 року, згідно якої він вимагав невідкладно виконати зобов`язання та повернути кошти в повному обсязі протягом 5 робочих днів з моменту отримання зазначеної вимоги. 21 серпня 2020 року вищевказаний лист-вимогу відповідачкою було отримано. У зв`язку з тим, що відповідачка, незважаючи на встановлений та погоджений строк повернення грошових коштів, їх не повернула, просить стягнути з відповідачки 130000 грн., штрафні санкції у сумі 4441,62 грн, витрати на правову допомогу у сумі 25000 грн. та судові витрати. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю, розписка про отримання в борг коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми. Судом встановлено, що за розпискою від 08 травня 2019 року відповідачка отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 130000 грн. зобов`язавшись повернути борг у повному обсязі в строк до 01 січня 2020 року. На підтвердження вказаних обставин позивач представив суду оригінал розписки. За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Отже, наявність у позивача оригіналу боргової розписки від 08 травня 2019 року підтверджує невиконання відповідачкою своїх зобов`язань з повернення позики. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] боргу у сумі 130 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Також, встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики з урахуванням 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України, що становить 2621,31 грн. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Щодо витрат про надання професійної правничої допомоги, то позивач зазначає, що такі витрати складають 25000 грн. Просить їх стягнути. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження цих обставин позивачем надано суду докази щодо понесених витрат, а саме: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), акт виконаних робіт (надання послуг) №16/21, квитанцією ІКІ №00077, оформлені у встановленому законом порядку, тому витрати підлягають задоволенню.

Outcome: approved