Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 14 квітня 1997 року у селі Оксанівка Ямпільського району Вінницької областьі померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай). На момент смерті [PERSON] разом з нею проживав її син, а його батько [PERSON], а тому відповідно до ст.530 ЦК УРСР (1963 року) його батько був спадкоємцем першої черги. [PERSON] вступив у спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. 28 грудня 2005 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. На момент смерті батька він проживав з ним та є спадкоємцем першої черги. При життя спадкодавцем був втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно. З метою захисту своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати за ним право, в порядку спадкування за законом, на земельну частку (пай), розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, яке до дня смерті належало [PERSON], який помер 28 грудня 2005 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вхід.№6136 від 29 вересня 2017 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5671 від 12 вересня 2017 року за підписом сільського голови, в якій просить суд справу слухати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про смерть серії І-АМ №383117 виданого повторно 01 серпня 2017 року судом встановлено, що [PERSON] померла 14 квітня 1997 року у селі Оксанівка Ямпільського району Вінницької області. Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №383120 виданого повторно 12 серпня 2017 року судом встановлено, що [PERSON] помер 25 грудня 2005 року у селі Біла Ямпільського району Вінницької області. Із свідоцтва про народження серії ІІ-АМ №351097 виданого 25 січня 1978 року судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00018456725 від 01 серпня 2017 року судом встановлено, що [PERSON] є матірю батька, і відповідно бабусею позивача. Із ксерокопії сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0508806 виданого 28 жовтня 1997 року на підставі рішення Ямпільської РДА від 17 жовтня 1997 року №255 на імя [PERSON] судом встановлено, що останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос», розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті свого батька і має право на успадкування майна померлого. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті свого батька, так як постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON], який помер 25 грудня 2005 року фактично прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 14 квітня 1997 року у селі Оксанівка Ямпільського району Вінницької області. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, позивач не має можливості у позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті [PERSON] у звязку із тим, що спадкодавець за життя втратив правовстановлюючі документи, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України.

Outcome: approved