Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Городоцької сільської ради, вказуючи, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка за життя заповіла йому все своє майно, в тому числі право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Прогрес» с. Чортория Іллінецького району Вінницької області згідно сертифіката серії ВН №0215940, виданого Іллінецькою райдержадміністрацією 26.02.1997 року. Заповіт посвідчено 01.06.2000 року секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №134 ( додаток - фотокопія заповіту від 01.06.2000 року). Заповіт не змінено та не скасовано. Однак, на час відкриття спадщини, замість сертифіката був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ВН №178274. Зі змісту заповіту очевидним є те, що спадкодавець мав на увазі земельну ділянку, право на яку на час складання заповіту посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0215940, виданого Іллінецькою райдержадміністрацією 26.02.1997 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Інших спадкоємців, на яких поширюється дія ст. 1241 ЦК України немає. До спадкового майна покійної [PERSON] входить: земельна ділянка (пай) площею 1,9557 га, розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку (пай) серії ВН №178274, виданим на підставі розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 11.10.2004 року №314 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за №753. Але, в зв»язку зі смертю [PERSON] не встигла отримати державний акт. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає позивачу свідоцтво про право на зазначене спадкове майно в зв»язку із тим, що згідно заповіту, виданого на його ім»я, посвідченого 01.06.2000 року секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №134 [PERSON] заповідано право на земельну частку (пай), належне заповідачу згідно сертифіката серії ВН №0215940, виданого Іллінецькою райдержадміністрацією 26.02.1997 року, а на сьогодні на ім»я померлої зареєстрований та виданий державний акт серії ВН №178274, тому існує невідповідність належного померлій на день смерті майна та змісту заповіту. Але, згідно заповіту, позивачу заповідано усе майно, належне заповідачу, тому позивач вважає, що до складу спадщини входить : земельна ділянка (пай) площею 1,9557 га, розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку (пай) серії ВН №178274. Крім того, Іллінецька державна нотаріальна контора не видає позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом в зв»язку із пропущенням строку прийняття спадщини. Однак, відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Зазначений факт підтверджується довідкою Городоцької сільської ради Вінницької області. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивач не заявив про свою відмову від прийняття спадщини, тому вважється таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подавши до суду заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач - Городоцька сільська рада позовні вимоги визнала повністю, про що до суду подано відповідний лист із проханням вирішити справу у відсутність представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON], в якому його мамою вказана [PERSON] (а.с. 4), копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 10 грудня 2013 року (а.с. 6), копією заповіту (а.с. 5), довідкою Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області № 771 від 04.12.2013 року , в якій вказано, що на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав та зареєстрований із спадкодавцем ( а.с. 8), копією державного акта серії ВН № 178274, виданого на ім'я [PERSON] ( а.с. 9), довідками нотаріусів Іллінецького нотаріального округу, про те , що спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 15, 20). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи те, що [PERSON] за життя склала заповіт, за яким все своє майно заповіла своєму сину [PERSON], а також те, що на даний час позивач не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), його права підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним відповідного права. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved