Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] , та на неї відкритий особовий рахунок. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 31.03.2020 року в сумі 25691 грн. 06 коп., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 2102,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надали до суду відзив, в якому вказала, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , а тому вважає, що позов заявлений не до належного відповідача. Крім того в квартирі [ADDRESS] відсутня система центрального теплопостачання та в даній квартирі встановлено індивідуальне електричне опалення. У зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» надає послуги з централізованого опалення в м. Херсон по вул. Сенявіна. За твердженням позивача, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] . Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 31.03.2020 року в сумі 25691 грн. 06 коп., яку відповідач виплачувати відмовляється Однак відповідач [PERSON] , згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради №16-14/12418 від 02.10.2020р. зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 11.03.2011року по теперішній час. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2013 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 24.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семенихіною В.І. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно договору №3000595 від 05.10.2015 року та додатковою угодою про внесення змін до Договору №3000595 від 05.10.2015 року про користування електричною енергією від 25.12.2015р. зазначено про встановлення стаціонарної електроустановки електричного котла «Ferroli» для опалення та нагрівання води в приміщенні за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що з 07.05.2013 року власником квартири [ADDRESS] був [PERSON] , тому відповідач [PERSON] не отримувала від позивача товару у вигляді теплової енергії, оскільки не була власником житлового приміщення куди позивачем постачалась теплова енергія, крім того відповідно до договору №3000595 від 05.10.2015 року та додатковою угодою про внесення змін до Договору №3000595 від 05.10.2015 року про користування електричною енергією від 25.12.2015р. в квартирі [ADDRESS] встановлено індивідуальне електричне опалення, тому в задоволенні позову про стягнення заборгованості з відповідача слід відмовити. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати здійснені позивачем покладаються на позивача.

Outcome: dismissed