Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 жовтня 1989 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, вони довготривалий час проживали однією сім'єю, але спільне життя у подальшому не склалося, відносини погіршилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач постійно вживала алкогольні напої, влаштовувала свари, що робило спільне життя нестерпним. З травня 2014 року вони з відповідачкою фактично припинили подружні відносини та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачені будь-які фізичні та духовні зв'язки. Збереження їхньої сім'ї неможливе і суперечить його інтересам, т.я. він бажає створити нову сім'ю. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його присутності, позовні вимоги просив задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за її відсутності до суду не надсилала, свого представника до суду не направила. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 жовтня 1989 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 1299. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, свари та конфлікти. Сторони не проживають разом з травня 2014 року, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Спору про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved