Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 09.12.2011 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.03.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 58 565 грн. 16 коп., з яких 4989.57 грн. - заборгованість за кредитом, 46840.33 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3470.25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф - фіксована частина та 2765.01 грн. - штраф - процентна складова. Зважаючи на те, що відповідач не виконуючи належним чином зобов»язання за договором порушила його умови, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити судове засідання без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, просила суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання, що відбулося 19.12.2017 року не з»явилася, просила в своїй письмовій заяві проводити розгляд справи без її участі. Оглянувши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне. Між відповідачем та Банком 09.12.2011 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.03.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 58 565 грн. 16 коп., з яких 4989.57 грн. - заборгованість за кредитом, 46840.33 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3470.25 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф - фіксована частина та 2765.01 грн. - штраф - процентна складова. Зважаючи на те, що відповідач не виконуючи належним чином зобов»язання за договором порушила його умови, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу Банку клієнт повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороду банку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»зань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої обов»язки за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки Універсальна належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 13216.00 грн. Поряд з цим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Таким чином, з викладеного вище вбачається, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України)щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічна позиція, викладена Верховним Судом України в постанові №6-14 цс від 19.03.2014 року. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що дія кредитної картки, виданої позивачем відповідачу закінчилась у грудні 2012 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо з в грудні 2012 року (з наступного дня після закінчення строку дії кредитної карточки), а тому трирічний строк для звернення позивача до суду з даним позовом закінчився у грудні 2015 року. Проте, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача лише у квітні 2017 року. Згідно вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed