Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому будинок заповів [PERSON] , батьку позивача. Враховуючи, що на момент смерті дідуся разом з ним були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , відтак останній вважається таким, що прийняв спадщину за своїм батьком. Однак, [INFO] [PERSON] помер. Заповіт він на випадок смерті не залишив, а за законом спадщину за ним прийняли його дружина [PERSON] та його син [PERSON] (позивач). Так, [PERSON] у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини за покійним чоловіком на користь їх сина, [PERSON] . Оскільки нотаріусом в оформленні спадщини останньому було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому просить визнати за ним право власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом за [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат. Представник Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. У підготовче судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, проти задоволення вимог позовної заяви не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району 01 лютого 1999 року (а. с. 11, 13). Також встановлено, що згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 321/02-27 від 07 березня 2019 року [PERSON] був забудовником будинку [ADDRESS] (а. с. 20). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] на випадок смерті належний йому житловий будинок [ADDRESS] заповів [PERSON] , про що свідчить заповіт від 17 березня 1992 року, посвідчений секретарем Тур`я-Реметівської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 7 (а. с. 25, 51-55, 58-59). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/77 від 15 серпня 2018 року [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований по [ADDRESS] разом з [PERSON] , 1921 року народження, та [PERSON] , 1957 року народження (а. с. 21). Згідно ст. 535 цього Кодексу неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК Української РСР). Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59901128 від 25 березня 2020 року та повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-09/109 від 25 березня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а. с. 50, 58), відтак відомостей щодо подання [PERSON] та [PERSON] заяв про відмову від прийняття спадщини також не має. Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а. с. 21, 50, 58), тому [PERSON] як непрацездатна вдова останнього має право на дві третини частки, яка належала б їй у разі спадкування за покійним чоловіком за законом (1/2 х 2/3 = 1/3), а [PERSON] як спадкоємець за заповітом - 2/3 частини спадкового майна. Однак, [INFO] мама [PERSON] - [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району 06 березня 2008 року. Оскільки на момент смерті [PERSON] та відкриття спадщини за нею діяв ЦК України від 01 січня 2004 року, тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин саме норми цього Кодексу. Згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/40 від 29 травня 2020 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована у будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] , 1957 року народження (а. с. 76). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 59901052 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 59901005 (заповіти/спадкові договори) від 25 березня 2020 року, а також повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-09/109 від 25 березня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня; заповіти від її імені не посвідчувалися (а. с. 56, 57, 58). За таких обставин, [PERSON] фактом спільного проживання із мамою на момент її смерті успадкував за нею належну їй 1/3 частину будинку [ADDRESS] , відтак враховуючи належність йому інших 2/3 частин вказаного будинку за батьком, став одноосібним власником спадкового майна після смерті батьків. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2019 року виконавчим комітетом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, [INFO] [PERSON] (батько [PERSON] та чоловік [PERSON] ) помер (а. с. 8-10, 14, 27-28, 68, 70). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58605905 від 05 грудня 2019 року відомості про складання [PERSON] заповіту відсутні (а. с. 72). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/111 від 04 грудня 2019 року [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті дійсно був зареєстрований по [ADDRESS] разом з [PERSON] , 1957 року народження, та [PERSON] , 1997 року народження (а. с. 23). Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 05 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] , протягом строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, таку не відкликала, що стверджується копією спадкової справи за № 34/2019, заведеної 05 грудня 2019 року стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 65-73). Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу. Із вказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] не відмовився ні від належної йому частки після смерті батька, ні від частки [PERSON] на підставі її відмови від прийняття спадщини на його користь, при цьому така відмова останньої судом недійсною не визнавалася. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, від належних йому часток не відмовився, а наявність інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] та не відмовилися від неї (а. с. 23, 65-73), не встановлено, тому позивач вважається таким, що прийняв її одноосібно та успадкував цілий спадковий будинок [ADDRESS] за законом. Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 8/02-14 від 19 лютого 2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS] відсутній (а. с. 19). Згідно повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/110 від 03 грудня 2019 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 191196158 від 03 грудня 2019 року щодо будинку [ADDRESS] відомості про реєстрацію права власності на останній в переданому Перечинською районною радою архіві БТІ с. Тур`я-Ремета та вказаних реєстрах також відсутні (а. с. 22, 26). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, оскільки у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 2982720109 від 27 лютого 2020 року позивачем [PERSON] сплачено 914,21 грн. судового збору (а. с. 6). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved