Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в процесі судового розгляду замінивши його на належного відповідача [PERSON] Позовні вимоги обґрунтувала наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.08.1994 року, зареєстрованого в МКП «Маріупольске БТІ», квартира [ADDRESS] належала на праві власності її батькам: матері - [PERSON] та батьку - [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10.06.2004 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області. Після смерті батька в порядку спадкування її мати, [PERSON], була визнана спадкоємцем майна, а саме ? частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. У зв'язку зі смертю [INFO] року [PERSON], відкрився спадок, у тому числі на квартиру [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, іншим спадкоємцем є її брат [PERSON], відповідач по справі, котрий не звертався до Першої Маріупольської державної контори із заявою про прийняття спадщин. У державній нотаріальній конторі, нотаріусом Матвєєвою Н.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку вказаної квартири, оскільки мати, [PERSON] належним чином не зареєструвала за собою право власності на ? частку квартиру в БТІ, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити, та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартиру, як спадщину після померлої матері. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не був присутнім, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав в повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Батьками [PERSON], позивача по справі, є: [PERSON], та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 03.10.1969 року (а.с.8). Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.08.1994 року, зареєстрованого в МКП «Маріупольске БТІ», квартира [ADDRESS], загальною площею 62 кв.м., житловою - 36,4 кв.м., належала на праві власності батькам [PERSON]: матері - [PERSON] та батьку - [PERSON]. При цьому слід зазначити, що згідно ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст.368,370,372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності і частки дружини та чоловіка є рівними. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] з дружиною [PERSON] були власниками спільної власності - квартири [ADDRESS], при цьому враховуючи рівність їх часток, кожному із них належало по ? частки. Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], мати позивача з часу реєстрації шлюбу з 26.02.1969 року з [PERSON] до часу його смерті, постійно проживала разом з ним й була зареєстрована у даній квартирі, тобто вважається такою, що фактично спадщину у вигляді ? частини даної квартири після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 19.04.2006 року, виданим державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори (а.с.17). Однак право власності на ? частку вказаної квартири спадкоємецею [PERSON] не було належним чином зареєстроване у державних органах реєстрації прав на нерухоме майно. Надані Першою Маріупольською нотаріальною конторою документи свідчать про те, що відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] не звертався. Згiдно з ч.1 ст.1261 ЦК України в першу чергу право на успадкування за законом має один з подружжя та дiти спадкодавця. Згідно зі ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою державного нотаріусу Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Матвєєвою Н.В. від 19.01.2015 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON], яке складається з ? частки квартири [ADDRESS] в зв'язку з подачею спадкоємцем документів, які не відповідають вимогам законодавства і не можуть бути прийняті як правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану квартиру. Так, право власності на ? частку квартири [ADDRESS] спадкоємецею [PERSON] не було належним чином зареєстроване у державних органах реєстрації прав на нерухоме майно. Таким чином, оформити право власності на спадщину за допомогою нотаріуса позивач [PERSON] не може, оскільки у встановленому законом порядку право власності на ? частку вказаної квартири за спадкодавцем не зареєстроване. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Беручи до уваги ту обставину, що померла [PERSON] за своє життя не зареєструвала належним чином право власності на ? частку квартири, відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] не звертався, тому суд вправі визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартиру, як за єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]

Outcome: approved