Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], який народився [INFO], зобов'язати Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] а також відстрочити сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 березня 1997 року. [INFO] року у сторін народилась дитина - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №788 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. 20 листопада 2002 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], але з моменту розлучення і по цей час не навідував сина та не спілкувався з ним. Аліменти на сина відповідач ніколи не сплачував і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надавав і не надає по цей час. Син від батька не отримує жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Все це призвело до того що позивачка вимушена звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив суду про те, що він не заперечує проти позову та просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримали повністю, просили розглядати дану цивільну справу за відсутності представника органу опіки та піклування. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: 21 березня 1997 року між сторонами був укладений шлюб. [INFO] року у сторін народилась дитина - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №788 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. 20 листопада 2002 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №652. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис за №788, але з моменту розлучення і по цей час не навідував сина та не спілкувався з ним. Аліменти на сина відповідач ніколи не сплачував і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надавав і не надає по цей час. Син від батька не отримує жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Увесь цей час позивачка одна виховувала та ростила сина і син завжди проживав з позивачкою, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниці №18. Дитина знаходилась на повному матеріальному забезпечені позивачки. Дитина не пам'ятає свого батька і тому не може батька навіть і згадати. [PERSON] у свої дванадцять років фактично не знає свого батька, тому що його батько всі ці роки не спілкувався з ним. Дитина вважає, що у нього зовсім не має батьківських почуттів до рідного батька, тому що син на протязі довгого строку не мав психологічного зв'язку з батьком та не мав змоги спілкуватися з батьком. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть ніколи не цікавився життям сина: ні в дитячому дошкільному закладі, на зараз у школі вчителі його навіть ніколи не бачили, що підтверджується копією листа директора Жовтун Т.С. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №37 Харківської міської ради Харківської області №655 від 09.07.2014 року. Відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач не відвідував і не відвідує сина вдома, не допомагав сину коли він хворів, і навіть ніколи не проявив бажання спілкуватися з сином. Згідно висновку №426, від 02.10.2014 року заступника директора Департаменту - начальника Управління служб у справах дітей Малько О.П., про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] вбачається, що [PERSON] мешкає окремо від дитини, не бере участі у виховані сина, не цікавиться станом його здоров'я, матеріально не утримує, не цікавиться шкільним життям та успіхами сина, не відвідує батьківські збори, класні заходи. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: approved