Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] затрачених коштів на її навчання у КВНЗ «Запорізький медичний коледж» в розмірі 37441,81 грн. В позові вказують, 14.08.2009 року відповідачка наказом директора КЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради № 69-Ост була зарахована на другий курс денної форми навчання за спеціальністю «Сестринська справа» з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за бюджетною формою навчання - державним замовленням. 23.07.2009 року між [PERSON], та позивачем укладено типову угоду №69-Ост про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої, відповідачка взяла на себе зобов'язання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного та місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. 01.06.2011 року відповідачу присвоєно кваліфікацію медичної сестри, виданий диплом молодшого спеціаліста серія АР №43415667 за спеціальністю «Сестринська справа». Згідно протоколу №6 засідання з персонального розподілу випускників денного відділення від 28.05.2012 року відповідачку було направлено на роботу до КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» м. Запоріжжя. [PERSON] отримала направлення на роботу №40 в якому було зазначено дату та місце прибуття на роботу, а саме 01.07.2012 року для роботи на посаді медичної сестри КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» м. Запоріжжя. Повідомлення про направлення, відповідачка була зобов'язана повернути до медичного коледжу, але відповідачка в порушення цих вимог повідомлення про направлення на роботу №40 від 01.06.2012р. не повернула, за місцем розподілу з невідомих причин не прибула. Відповідно до листа № 01-8/405 від 12.11.2012 року головного лікаря КЗОЗ «Дитячої поліклініки №6» м. Запоріжжя, станом на 12.11.2012 року [PERSON] в підвідомчий їй заклад не працевлаштувалась і враховуючи відсутність трудової дисципліни КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» відмовляє у працевлаштуванні [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому КМУ. У разі відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. В зв'язку з чим позивач, просить стягнути з [PERSON] затрачені на її навчання кошти у розмірі 37441,81 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, просить стягнути суму вартості навчання та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'являлась. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 03.07.2014 року вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] куди їй направлялась судова повістка про виклик до суду, проте остання не отримувала її та не повідомила суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради відповідно до рішення Запорізької обласної ради від 24.12.2012 року №34 було перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради є вищим навчальним закладом І рівня акредитації - комунальної форми власності, перебуває у підпорядкуванні Запорізької обласної ради, також за галузевою спрямованістю підвідомчій управлінню охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації та управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації. 14.08.2009 року відповідачка [PERSON] наказом директора КЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради № 69-Ост була зарахована на другий курс денної форми навчання за спеціальністю «Сестринська справа» з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за бюджетною формою навчання - державним замовленням. 23.07.2009 року між [PERSON], та позивачем укладено типову угоду №69-Ост про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої, відповідачка взяла на себе зобов'язання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного та місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. 01.06.2011 року відповідачці присвоєно кваліфікацію медичної сестри, виданий диплом молодшого спеціаліста серія АР №43415667 за спеціальністю «Сестринська справа». Згідно протоколу №6 засідання з персонального розподілу випускників денного відділення від 28.05.2012 року відповідачку було направлено на роботу до КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» м. Запоріжжя. [PERSON] отримала направлення на роботу №40 в якому було зазначено дату та місце прибуття на роботу, а саме 01.07.2012 року для роботи на посаді медичної сестри КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» м. Запоріжжя. Повідомлення про направлення, відповідачка була зобов'язана повернути до медичного коледжу, але відповідачка в порушення цих вимог повідомлення про направлення на роботу №40 від 01.06.2012р. не повернула, за місцем розподілу з невідомих причин не прибула. Відповідно до листа № 01-8/405 від 12.11.2012 року головного лікаря КЗОЗ «Дитячої поліклініки №6» м. Запоріжжя, станом на 12.11.2012 року [PERSON] в підвідомчий їй заклад не працевлаштувалась і враховуючи відсутність трудової дисципліни КЗОЗ «Дитяча поліклініка №6» відмовляє у працевлаштуванні [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому КМУ. Постановою КМУ №992 від 22.08.1996 року затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Згідно п.8 Порядку випускники, які уклали угоду з вищим начальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. П.14 порядку передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Крім того п. 15,20,21,24,25 Порядку передбачено, що молодий фахівець повинен прибути на роботу до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Молодшим фахівцям, які одержали направлення на роботу після закінчення вищого навчального закладу надається відпустка тривалістю 30 календарних днів. У разі, якщо замовник відмовив у прийнятті на роботу молодого фахівця, останній повинен звернутися до служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Відповідно до довідки б\\н від 25.05.2014 року загальна заборгованість за весь час навчання [PERSON] у Комунальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради складає - 37441,81 грн. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати і тому, з позивачки підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved