Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дії Публічного акціонерного товариства Ідея банк щодо збільшення розміру відсоткової ставки в односторонньому порядку -неправомірними;визнати недійсним додаткову умову до кредитного договору №910.79828 від 15.08.2011 року щодо збільшення змінної частини відсоткової ставки по кредитному договору із 16,1 % на 19,85 %; зобовязати Публічне акціонерне товариство Ідея банк здійснити перерахунок платежів за кредитним договором №910.79828 від 15.08.2011 року за відсотковою ставкою 16,1% річних з урахуванням здійснених платежів, починаючи з 15.05.2012 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, пославшись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Відповідач -ПАТ Ідея банк, його представник в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, через канцелярію суду, подала письмові заперечення, вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити. Посилається на те, що згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з §2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні у розмірі, що визначаються як змінна частина ставки, збільшена на 0,57% ([PERSON]). Станом на день укладення Договору змінна частина ставки становить 15,53%, що разом з Маржею [PERSON] складає 16,10%. [PERSON] повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки, а також при впровадженні процентної ставки надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін (доповнень) до Договору. Повідомлення про актуальний розмір процентної ставки стає невід'ємною частиною Договору. Вказує на те, що кредитним договором передбачена річна змінювана процентна ставка. Вважає, що посилання позивача на §6 Кредитного договору не стосується предмета спору, оскільки даний розділ регулює процедуру зміни фіксованої процентної ставки, а позичальником було обрано, як зазначалось вище, змінювану процентну ставку. Як вбачається з долученого до цих заперечень поштового реєстру, [PERSON] було належним чином та у передбаченому Кредитним договором порядку рекомендованим листом надіслано повідомлення про зміну відсоткової ставки, а також новий графік погашення заборгованості. За наведених обставин вважає, що оскільки доводи позивача є безпідставними та ґрунтуються на хибному тлумаченні вимог чинного законодавства та положень Договору, відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Так зясовано, що 15 серпня 2011 року, між [PERSON] та ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», було укладено кредитний договір №910.79828. Відповідно до параграфу 1 пункту 1 Кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 163 314,71 гривень строком на 84 місяці для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки RENAULT, моделі DUSTER 1.6, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] у сумі 158 557 грн.; фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 4 757,71 грн. Пунктом 1 параграфу 2 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 0,5700 % ([PERSON] банку). Станом на день укладення Договору змінна частина процентної ставки: становить 15,53 %, що разом з Маржею банку становить 16.10% За п.2 параграфу 2 Кредитного договору змінна частина ставки визначається станом на перше число кожного кварталу як середнє за попередні 12 місяців на підставі щоденних Звітів форми 350 за ці місяці, які складаються банком згідно з Правилами НБУ організації статистичної звітності. Якщо визначений таким чином розмір змінної частки ставки визначається від діючої змінної ставки принаймні на 1,0% у більшу сторону, або на 1,5 % у меншу сторону , такий розмір змінної ставки діє з 01 числа такого кварталу. У п. 3 параграфу 2 Кредитного договору зазначено, що банк повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки , а також про впровадженні процентної ставки надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін до договору. Повідомлення про актуальний розмір процентної ставки стає невід'ємною частиною договору. Звіт ф. 350 на 1-е число кожного кварталу розміщується банком для ознайомлення в приміщенні підрозділу продажу депозитних та кредитних продуктів банку за адресою: місто Івано-Франківськ, вул. Галицька, 7, а також на сайті банку. Позивач виконував умови кредитного договору за графіком сплати ануїтетних платежів з розрахунку 16,1 % річних. Однак, у 2015 році [PERSON] стало відомо про збільшення з 15.05.2012 року процентної ставки сплати платежів з 16,1% по 19,85%. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов 'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов''язується повернути кредит, та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 цього Кодексу процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентної ставки, тип процентної ставки /фіксована чи змінювана/ та порядок їх стати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов 'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов 'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: - поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разі на місяць публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; - індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; -значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір відсоткової ставки за кредитними договорами або проценти, їх розмір за договорами банківського вкладу /крім вкладу на вимогу/, за винятком випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджену постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. У відповідності із ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочинну не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/вимог, які встановлені частиною першою- третьою, п'ятою та шостою стаття 203 цього Кодексу. Так, в матеріалах справи відсутні докази щодо відправлення [PERSON] та отримання позивачем (поштове повідомлення, тощо) листа-повідомлення про зміну відсоткової ставки з 15.05.2012 року із 16,1 % на 19,85 %, графіка слати ануїтетних платежів від 15.05.2012 року (а.с.8, 9). При цьому, суд вважає, що надана копія листа-повідомлення до позовної заяви про зміну відсоткової ставки з 15.05.2012 року із 16,1 % на 19,85 % не може вважатися належним доказом, оскільки із змісту наданого листа не зрозуміло з яких причин відбудеться підняття відсоткової ставки по кредиту, не зазначено дати його складання та відправлення, неможливо встановити чи відправлявся даний лист рекомендованою поштою, як це зазначено в умовах договору (пар. 2 п.3 Кредитного договору). З наданого стороною відповідача до письмових заперечень поштового реєстру вбачається, що поштова кореспонденція рекомендованим листом 30 травня 2012 року направлена в м. Кривий Ріг Пилипенко, а не [PERSON] (а.с. 23). Наданий список осіб жодним чином не доводить відправлення повідомлення позичальнику, так як не зрозуміла юридична природа даного списку. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 102,42 грн. - судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved