Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 30978,78 швейцарських франків. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 840/1-27/16/3/7-162, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (для оплати придбаного транспортного засобу) грошові кошти в розмірі 51075,00 швейцарських франків. У разі не виконання чи неналежного виконання [PERSON] обов'язків, встановлених договором кредиту №840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року та надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, визначеному договором, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, в результаті чого, станом на 13 лютого 2017 року утворилась заборгованість: за кредитом у розмірі 30964,12 швейцарських франків та за відсотками за користування кредитом у розмірі 14,66 швейцарських франків. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON], 26 червня 2007 року укладено договір поруки № 840/5-27/16/10/7-325, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі вказаного кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, у тому ж обсязі що і боржник [PERSON] На виконання умов договору кредиту №840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року відповідачам направлено повідомлення - вимога про усунення порушення, але вказана вимога не виконана, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту № 840/1-27/16/3/7-162, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 51075,00 швейцарських франків зі сплатою 0,01 процентів річних на строк до 10 червня 2014 року. Відповідно до умов кредитного договору № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року, відповідач [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, в порядку визначеному договором. У разі прострочення строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний випадок прострочення, що діє у період прострочення; у разі порушення умов договору - також сплатити штраф у розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Судом також встановлено, що 26 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON], укладено договір поруки № 840/5-27/16/10/7-325, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно та у повному обсязі відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року; у разі невиконання [PERSON] зобов'язання забезпеченого порукою [PERSON] зобов'язався виконати відповідне зобов'язання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок банку, протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» повністю виконав свої зобов'язання за договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року та надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 51075,00 швейцарських франків, останній кредит отримав, про що свідчить заява на видачу готівки № 4 від 26 червня 2007 року, але свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 13 лютого 2017 року виникла заборгованість у загальному розмірі 30978,78 швейцарських франків, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 30964,12 швейцарських франків та за відсотками за користування кредитом у розмірі 14,66 швейцарських франків, яка підтверджена розрахунком вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року. Також судом встановлено, що 14 червня 2010 року змінено найменування Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 365338. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому, ж обсязі, що і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення у добровільному порядку заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи що відповідач [PERSON] свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року не виконав, суд вважає що сума заборгованості за кредитом у розмірі 30978,78 швейцарських франків, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у примусовому порядку. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] є поручителем [PERSON] за кредитним договором № 840/1-27/16/3/7-162 від 26 червня 2007 року, тому сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню також з нього, солідарно. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved