Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, якій обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір оренди гаражів [ADDRESS]. За умовами договору відповідач мав щомісячно проводити оплату орендної плати (до 25 числа, що передує звітному) в розмірі 3000 грн. на місяць. Також, відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити пеню в розмірі 5% в день від суми заборгованості та звільнити гаражі до 01.09.2013 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, порушував строки внесення орендної плати та у визначений договором строк гаражі не звільнив. Зазначив, що фактично відповідач звільнив гараж лише 16.12.2013 року, а тому на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України відповідач має сплатити йому неустойки з період з 01.09.2013 року по 15.12.2013 року у розмірі подвійної плати за користування гаражами. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати в розмірі 6000 грн., пеню за порушення строків внесення орендної плати в розмірі 72035 грн., а також неустойку визначену ч. 2 ст. 785 ЦК України в розмірі 21000 грн. Також просить стягнути на свою користь понесені по справі на сплату судового збору та правову допомогу судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов заперечив та пояснив, що дійсно між ним та позивачем було укладено договір оренди гаражів. В серпні 2013 року він з батьком повідомив позивача про припинення оренди та звільнення гаражу до 01.09.2013 року. 05.08.2013 року позивач замінив замок та став перешкоджати доступу до гаражу. З вказаної дати він міг попадати до гаражу лише з дозволу та у присутності позивача. 14 серпня 2013 року він сплатив позивачу 1500 грн. орендної плати за серпень 2013 року, а решту плати за серпень сплатив наступним чином: 28.08.2013 року - 1450 грн. та 50 грн. 02.09.2013 року. Також 02.09.2013 року він сплати позивачу пеню в розмірі 600 грн. Звільнити приміщення та забрати свої речі він зміг лише 03.10.2013 року за допомогою працівників міліції. Просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди гаражів [ADDRESS]. За умовами вказаного договору відповідач мав щомісячно наперед (авансово) проводити оплату орендної плати (п. 2.4, 3.1 Договору - до 25 числа поточного місяця за наступний місяць) в розмірі 3000 грн. на місяць. Також, відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити пеню в розмірі 5% в день від суми заборгованості (п. 3.1 Договору) та звільнити гаражі до 01.09.2013 року (п. 1.2 Договору). За умовами договору (п. 5.5) кожна з сторін мала право в односторонньому порядку розірвати договір. Вказані обставини підтверджуються копією договору (а.с. 10) та визнані сторонами у судовому засіданні. Також встановлено, що відповідач вирішив не продовжувати дію договору оренди та повідомив позивача про те, що до 01.09.2013 року звільняє орендовані гаражі. Також встановлено, що в супереч вимогам договору відповідач у визначений договором строк (до 25 липня 2013 року) не сплатив позивачу оренду плату за серпень 2013 року. Фактично, орендна плата за серпень 2013 року відповідачем була сплачена на ступним порядком: 14.08.2013 року сплачено 1500 грн. орендної плати, 28.08.2013 року сплачено 1450 грн. орендної плати, 02.09.2013 року сплачено 50 грн. орендної плати та 600 грн. пені. Зазначені вище обставини підтверджуються поясненнями відповідача у судовому засіданні та наданими позивачем та відповідачем листами-претензіями від 15.08.2013 року з приводу оплати орендної плати (а.с. 54,86) З вказаного листа претензії (а.с. 54,86) вбачається, що станом на вказану дату відповідач мав заборгованість з оплати орендної плати в розмірі 1500 грн., інші 1500 грн. сплачені 14.08.2013 року., а позивач вимагає сплати пені в розмірі 1950 грн. за період прострочення до 14.08.2013 року та в розмірі 75 грн. на день до дня остаточного погашення боргу, якій станом на 15.08.2013 року становив 1500 грн. Суд не може прийняти до уваги, посилання позивача на те, що й раніше відповідач вчасно не проводив внесення орендної плати, оскільки позивачем не надані жодні належні докази на підтвердження цього. Власні листи позивача та самостійне обрахування платежів (а.с. 13-16, 82, 84-85, 87-94) суд не може прийняти до уваги, оскільки вони суперечать змісту погодженого сторонами та визнаного відповідачем листа-претензії від 15.08.2013 року. З змісту якого, як вже наведене вище, вбачається, що іншої заборгованості, окрім платежу за серпень 2013 року, відповідач станом на 15.08.2013 року не мав. Як вже встановлено судом, відповідач прострочив строк внесення орендної плати за серпень 2013 року, а тому на підставі п. 3.1 Договору має сплати пеню в розмірі: станом на 15.08.2013 року - 1950 грн. ( з 01.08.2013 року по 13.08.2013 року з суми в 1500 грн.), 975 грн. за 13 днів (з 14.08.2013 року по 27.08.2013 року з суми 1500 грн.), 12,50 грн. за 5 днів (з 28.08.2013 року по 02.09.2013 року з суми в 50 грн.). Загальний розмір пені, що підлягає сплаті відповідачем становить 2937,50 грн., з яких 600 грн. відповідачем були сплачені позивачу 02.09.2013 року (а.с. 86). Залишок не погашеної пені становить 2877,50 грн. Заборгованості з оплати орендної плати відповідач не має. Також, встановлено, що фактично відповідач звільнив орендовані гаражі лише 16.12..2013 року, що визнано сторонами. Частиною 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язок щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. За містом вказаної норми закону, такий обов'язок зі сплати неустойки в розмірі подвійної плати за користування гаражем, може бути покладено лише за винне не невиконання обов'язку з повернення орендованої речі. В той же час, як встановлено з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, відповідач мав намір та намагався звільнити орендоване приміщення у визначений договором строк )тобто до 01.09.2013 року). Однак, зв'язку з тим, що позивач 05.08.2013 року замінив замок у гаражі та став чинити перешкоди у доступі до гаражів, відповідач не зміг своєчасно звільнити орендоване приміщення. Також судом встановлено, що 11.09.2013 року відповідач звернувся до міліції з приводу дій позивача, якій самовільно замінив замки та став чинити перешкоди у доступі до орендованих гаражів (а.с. 60-62). За наведених вище обставин, суд приходить до висновки про те, що відповідач вчасно не звільнив гаражі та не повернув позивачу орендовану річ в наслідок дій самого позивача, якій перешкоджав відповідачу у доступі до гаражів, а тому у суду відсутні підстави для покладення та відповідача обов'язку зі сплати позивачу передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойки. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільними та врегульовані ст. 526,530, 610,612,613,614, 785 ЦК України та договором оренди. Враховуючи викладене, суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в розмірі 2877,50 грн. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю вимог. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 28,77 грн., пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Підстав для стягнення витрат на правову допомогу у суду не має, оскільки суду не надані докази про надання позивачу такої правової допомоги та розмір витрат понесених позивачем на її оплату.

Outcome: partial