Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 27.04.1996 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 308. В обґрунтування позову зазначив, що він та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, розбіжностями в способах та методах виховання дитини, що призводило до частих сварок та непорозумінь. Спір щодо поділу майна відсутній. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач [PERSON] в судове засідання 12.05.2015 року не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10.03.2015 року заперечувала проти позову та заявила клопотання про надання їй та позивачу строку для примирення. Позивач в судовому засіданні 10.03.2015 року заперечував проти надання строку для примирення, зазначивши, що не бажає примирюватись з відповідачем. В зв'язку з наведеним клопотанням відповідача судом сторонам був наданий строк для примирення до 12.05.2015 року. Відповідач в судовому засіданні, яке призначене на 12.05.2015 року зазначив, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує, проте не погоджується з доводами позивача щодо причин розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 27.04.1996 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб, актовий запис № 308, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін та ведення ними спільного господарства припинено, спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній, спроби примирення виявились безрезультатними. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, порушувало принцип добровільності шлюбу, встановлений Конституцією України та Законами України, в зв'язку з чим приходить до висновку щодо необхідності розірвання шлюбу. Відповідно до заяви відповідача, її прізвище після розірвання шлюбу змінюється на «[PERSON]». Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, сплачені позивачем у повному обсязі під час подання позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved