Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 26.08.2005 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка- [PERSON], [INFO] Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 16 квітня 2016 року та стали проживати окремо. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. 27.02.2018 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. У зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначила, що у [PERSON] байдуже та невідповідальне ставлення до своїх батьківських обов'язків, щодо матеріального утримання своєї дочки, тому просить стягнути аліменти. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити, щодо задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнає, зустрічний позов просить задовольнити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 929 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], отже, рівною мірою зобов'язані його утримувати. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved