Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються його племінницями, вони з дітьми [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими, однак у будинку не проживають з 2011 року, не користуються ним, не несуть витрат по його утриманню та не сплачують комунальні послуги, їх особисті речі відсутні Реєстрація відповідачів з дітьми у належному позивачу будинку обмежує позивача в праві розпорядження своєю власністю, а добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають. Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати відповідачів з дітьми такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, шляхом подачі оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської РДА для розгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову заперечували. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 лютого 2020 року, належить житловий будинок з надвірними, господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] (а.с.47). Спільного господарства позивач [PERSON] з відповідачами [PERSON] , [PERSON] не веде, членами її сім`ї вони не являються. У зазначеному будинку значаться зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] та їх діти [PERSON] та [PERSON] , але вони не проживають у спірному будинку з 2011 року по теперішній час, що підтверджується довідкою, виданою Верхньосироватською сільською радою Сумського району (а.с.14), їх особисті речі у домоволодінні відсутні, витрат по його утриманню вони не несуть. Згідно акту - підтвердження № 26 про не проживання осіб не за місцем реєстрації на території Верхньосироватської сільської ради, складеного комісією в складі депутата В.Сироватської сільської ради Сумського району Темченко В .П. , старшої [ADDRESS] [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані, але не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2001 року по теперішній час (а.с.15). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України). Оскільки діями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які залишаються без достатніх правових підстав зареєстрованими у належному позивачу будинку, порушуються права позивача як власника будинку, позовні вимоги підлягають задоволенню. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі N 6-158цс14 (Постанова N 6-158цс14) зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] понад дев`ять років не проживають у будинку, вони не є членами сім`ї позивача, їх реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись будинком та обмежує його в праві розпорядження своєю власністю, він має право на усунення перешкод шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житлом. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Оскільки мати неповнолітньої [PERSON] втратила право користування спірним житловим будинком, то і її неповнолітня дитина є такою, що втратила право користування житловим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved