Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2003 року стягнуто з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2003 року і до повноліття сина. З серпня 2006 року син [PERSON] знаходиться на його утриманні. Відповідач участі у вихованні та матеріальній підтримці дитини не приймає. Крім того, на його утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO]. У зв»язку з цим за ним виникла заборгованість зі сплати аліментів станом на вересень 2017 року у розмірі 25 358, 61 грн., від якої він просить його звільнити. Також з урахуванням наведених вище обставин просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина та дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про поважні причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого, Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області [PERSON] народився [INFO] року. Його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого, Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області [PERSON] народилася [INFO] року. Її батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2003 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.08.2003 року і до повноліття (а.с.8). З акту № 61 на факт проживання від 21 серпня 2017 року встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають протягом року без реєстрації у своєї бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Діти знаходяться на утриманні свого батька [PERSON]. Мати [PERSON] разом із сином [PERSON], 2006 року народження за вказаною адресою не проживають протягом року. Участі у вихованні та у матеріальній підтримці своїх дітей не приймає (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON], заборгованість по аліментах станом на 01.10.2017 р. становить 25 358,61 (а.с.10). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її дочка [PERSON] з серпня 2016 року проживає окремо. Діти проживають разом з нею, поки зять [PERSON] на роботі, а коли приїжджає то діти проживають з ним. Діти знаходяться на його утриманні. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], дали аналогічні пояснення. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо припинення правовідносин зі сплати аліментів на користь [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки син [PERSON] перебуває на повному матеріальному утриманні позивача, а тому відпали підстави для стягнення з позивача аліментів. Досліджуючи правомірність звільнення [PERSON] від сплати заборгованості, яка виникла у зв'язку з несплатою аліментів суд звертає увагу на наступному. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно п.22 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Частина 2 статті 197 СК України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на утримання якого стягувались аліменти, протягом періоду за який рахується заборгованість з жовтня 2016 року по вересень 2017 року проживав разом з позивачем та перебував на його повному утриманні, що являє собою суттєву обставину, яка має істотне значення а тому, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах в сумі 25358,61 грн.. Проживання на даний час дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, а також його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує сина. Відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок відповідач по справі не виконує, тому в силу ст.181 СК України суд приймає рішення про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь батька.

Outcome: approved