Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку йому та [PERSON] на праві спільної часткової власності по Ѕ частині кожному належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що відповідач по справі є сином колишньої дружини від першого шлюбу, значиться зареєстрованим, однак з березня 2018 року там не проживає, фактичне місце проживання йому невідомо. Відповідач не приймає участі в утриманні житла та не сплачує комунальні платежі, його особисті речі відсутні, в зв`язку з чим реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею та неможливість отримати субсидію. Посилаючись на ці обставини, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явився,\~\~про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач, відповідно до п. 3 ч. 8 статті 128\~Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) вважається повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що [PERSON] \~та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 03.06.2003 року на праві спільної часткової власності по Ѕ частині кожному належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку (а.с.5). Спільного господарства позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] не веде, членом його сім`ї він не являється. Зі згоди\~позивача відповідач\~значиться зареєстрованим\~у будинку\~з 2007\~року,\~але не\~проживає в\~ньому з\~березня 2018\~року по\~теперішній час. [PERSON] добровільно залишив будинок. Згідно довідки Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області № 1149/02-34 від 14.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного сусідкою позивача [PERSON] , мешканцями села [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] (а.с.12). Ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до\~ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не мешкає в спірному будинку більше трьох років. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач йому не чинив, він добровільно покинув житло, не проживає і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачує. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved