Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.09.2018 року між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 56-170-850-2-18-Г, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівкою в розмірі 116 822,43 грн. на строк з 03 вересня 2018 до 02 вересня 2022 року зі сплатою 15,00% річних. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та з 01.12.2018 р. порушує умови та строки сплати платежів за кредитом. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 01.09.2020 р. відповідач має загальну заборгованість за кредитом у розмірі 186 364,26 грн., яка складається з наступного: суми залишку заборгованості за кредитом - 113 224,46 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.12.2018 по 31.08.2020 у розмірі 5966,91 грн.; залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2018 по квітень 2019 в розмірі 14 602,80 грн.; суми штрафу 52 570,09 грн. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, задовольнити вимоги у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. 03.09.2018 року між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 56-170-850-2-18-Г, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівкою в розмірі 116 822,43 грн. на строк з 03 вересня 2018 до 02 вересня 2022 року зі сплатою 15,00% річних. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, що підтверджується заявою на видачу готівки №TR.1826499.38487.46 від 03.09.2018 р. та випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 03.09.2018 по 31.08.2020 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та з 01.12.2018 р. порушує умови та строки сплати платежів за кредитом. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 01.09.2020 р. відповідач має загальну заборгованість за кредитом у розмірі 186 364,26 грн., яка складається з наступного: суми залишку заборгованості за кредитом - 113 224,46 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.12.2018 по 31.08.2020 у розмірі 5966,91 грн.; залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з грудня 2018 по квітень 2019 в розмірі 14 602,80 грн.; суми штрафу 52 570,09 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи вище визначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved