Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цією заявою і просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] [INFO], померлої 08 лютого 2015 року, яке складається з: 1) садового будинку з господарським будівлями та спорудами під №\~49 (сорок девять), який розташований по вул. Монтажній 4, садівничого товариства «Монтажник», обєднаного садівничого товариства «Чайка», Дачненської сільської ради, Біляївського району Одеської області, та який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1020 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5121082400:01:004:0958 та складається в цілому з: літ «А» - садовий будинок, загальна площа 92,7 (девяносто дві цілих сім десятих) кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - кладова, I цистерна, 1-3 огорожа; 2) земельної ділянки під №\~49 (сорок девять), яка розташована по вул.\~Монтажній 4, садівничого товариства «Монтажник», обєднаного садівничого товариства «Чайка», Дачненської сільської ради, Біляївського району Одеської області, площею 0,1020 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5121082400:01:004:0958, цільове призначення для ведення садівництва. Позивач до суду не зявився, але написав заяву в якій на позові наполягає і просить суд справу розглянути у його відсутність. Відповідач до суду не зявився, але написав заяву в якій позов визнає і просить суд розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом 08 лютого 2015 року померла дружина позивача [PERSON] [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис № 1749 від 13 лютого 2015 року. Після смерті дружини позивача залишилась спадщина, яка складається з нерухомого майна та відповідних речових прав на нього. Позивач у строк, визначений ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі зазначеної заяви 18\~березня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу за № 57236344 та зареєстровано у спадковому реєстрі за №\~09/15. На підставі даних вказаної спадкової справи, після спливу шестимісячного строку з дати смерті дружини позивача, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 10\~серпня 2015 року було видано свідоцтво право на спадщину на спадкове майно, зареєстроване за № 1339 та здійснено державну реєстрацію прав власності на майно, яке складається з квартири під №\~7, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Сахарова, будинок під №\~42. Про те, позивачем разом з дружиною під час шлюбу на спільні кошти було придбано за договором купівлі-продажу від 28 вересня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2175 садовий будинок з господарським будівлями та спорудами під №\~49, розташований по вул. Монтажній 4, садівничого товариства «Монтажник», обєднаного садівничого товариства «Чайка», Дачненської сільської ради, Біляївського району Одеської області. Також, позивачем разом з дружиною було придбано за договором купівлі-продажу від 28 вересня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №\~2177 земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений будинок. Обидва вищевказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та видано відповідні витяги про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів. Вищевказані договори були оформлені на померлу дружину позивача. Умови по даним договорам було виконано сторонами в повному обсязі: майно передано у фактичне володіння та користування померлої дружини позивача відповідно до умов договорів. Але приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний садовий будинок з господарським будівлями та спорудами та земельну ділянку з причин того, що право власності за вищевказаними договорами не було зареєстровано згідно вимогам законодавства, чинного на момент укладення зазначених договорів. За таких обставин нотаріусом було пояснено, що у нього відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за вказаними договорами, яке складається з садового будинку з господарським будівлями та спорудами та земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок. Позивач зі своєю дружиною користувались вищезазначеним садовим будинком з господарським будівлями та спорудами та земельною ділянкою з моменту його придбання. Тому, позивач є таким, що має право на спадщину, вступив в її володіння та користування нею, продовжує користуватись зазначеним майном, проте позбавлений можливості отримати правовстановлюючий документ на нерухоме майно з причин, які від нього не залежать. Як встановлює ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору 28.09.2012р.) визначає, що обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. До об'єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці під окремим порядковим номером на вулиці, площі, провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири в багатоквартирних будинках. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. З огляду на вищезазначені розяснення Пленуму ВССУ померла дружина позивача володіла та користувалась спірним майном на законних підставах, що підтверджується наявністю відповідних договорів купівлі-продажу. Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У п. 3.3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертається увага на те, що відсутність державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем може бути підставою для звернення спадкоємців до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, якщо вони прийняли спадщину. В такому випадку належним захистом права спадкоємця є застосування ст. 392 ЦК України. Також ВССУ у зазначеному листі зазначив, що обґрунтованим є задоволення таких позовів спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд вважає, що позов законний, обгрунтований, підтверджується матеріалами справи, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved