Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить суд виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку [ADDRESS] В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог вказав, що 15.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №КRР0GК00151052, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 21151,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, строком до 14.02.2028 року. Разом з тим, в забезпечення зобов'язань, взятих на себе [PERSON], між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений Договір іпотеки від 15.02.2008 року, згідно якого, позивачу в іпотеку [PERSON] передав житловий будинок [ADDRESS] Однак [PERSON] своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого утворилась заборгованість за названим Кредитним договором та позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2013 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №КRР0GК00151052 було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] шляхом продажу предмету іпотеки. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь понесені ним судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог заперечив у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Представник третьої особи, служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, в судове засідання також не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 15.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», організаційно-правова форма якого змінилась «Публічне акціонерне товариство» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №КRР0GК00151052 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 21151,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, строком до 14.02.2028 року, а [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки (а.с.5-7, 26). Разом з тим, в забезпечення зобов'язань, взятих на себе [PERSON], між ним та позивачем був укладений Договір іпотеки від 15.02.2008 року, згідно якого, позивачу в іпотеку [PERSON] передав належний йому житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-13). У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Однак у порушення зазначених норм закону та умов укладеного Кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за Кредитним договором утворилась заборгованість, в результаті чого позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2013 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.14-15). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 15.10.2013 року позивач звернувся до [PERSON], а 23.10.2015 року - до [PERSON] та [PERSON] з письмовими вимогами про добровільне звільнення ними та всіма зареєстрованими особами житлового будинку [ADDRESS] які останніми були залишені поза увагою (а.с.19). Таким чином, судом установлено, що позивачем виконано всі умови зазначених вище правових норм, у зв'язку з чим у нього виникло право на звернення до суду з вимогою про виселення відповідачів, а тому суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Окрім того, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., в рівних частках, тобто по 114 грн. 70 коп. з кожного відповідача окремо (а.с.28). Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку про задоволення позову. Проте, суд уважає за необхідне, враховуючи зимову пору року на час ухвалення даного рішення суду та ту обставину, що виселенню підлягає не лише [PERSON] та [PERSON], але й неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], в інтересах якого також діє [PERSON], відстрочити виконання даного рішення в частині виселення відповідачів строком на чотири місяці, тобто до 18.05.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved