Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.09.2012 року, укладеним між ПАТ «АКЦЕНТ-Банк» та [PERSON], в сумі 21899,77 грн., посилаючись на те, що відповідач за вказаним договором отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 09.06.2016 р. має зазначену заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1729,53 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15701,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2950,00 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1019,04 грн., які просив стягнути з відповідача. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив договір від 03.09.2012 року, укладений між ПАТ «АКЦЕНТ Банк» та [PERSON], визнати недійсним. Позов мотивував тим, що при підписанні заяви на отримання кредитної картки [PERSON] не надавалися Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, які разом із заявою складають кредитний договір, тобто ПАТ «АКЦЕНТ Банк» не роз'яснив йому умови та правила користування кредитною карткою, чим порушив норми Закону України «Про захист прав споживачів». Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в первісній позовній заяві. Відповідач (позивач за зустрічним позовом), його представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, підтримавши зустрічний позов з підстав, зазначених в ньому. Також, під час судового розгляду звернулися із усною заявою, в якій просили застосувати строк позовної давності до стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд, вислухавши відповідача (позивача за зустрічним позовом), його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] - задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором № б/н від 03.09.2012 року, який складається з: заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил банківських послуг в А-Банку, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, ПАТ «АКЦЕНТ Банк» надав [PERSON] кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 09.06.2016 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим позивачем Розрахунком складає 21899,77 грн. Останній платіж по погашенню кредиту здійснено відповідачем 28.08.2013 р. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, власник картки зобов'язаний сплачувати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користуванням, за перевищенням платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі невиконання зобов'язань за Договором, власник картки зобов'язаний за вимогою Банку виконати зобов'язання за поверненням Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), сплаті винагороди Банку. Наданий банком розрахунок заборгованості дає підстави вважати, що заборгованість за кредитом у відповідача станом на 09.06.2016 року складає 1729 грн.53 коп. Згідно з Тарифами банку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов'язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних та комісії за зняття готівки. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що банком змінювалася процентна ставка за користування кредитними коштами. Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Пунктом 4.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк зобов'язаний один раз на місяць способом, вказаним в Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків та про виконаних за минулий місяць операціях за Картрахункам. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 жовтня 2014 року з 30 % до 38,4 %, з 1 квітня 2015 року з 38,4 % до 46,8 %. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з 30 % до 38,4%, і в наступному з 38,4 % до 46,8 %. Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, належного повідомлення [PERSON] про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії, надані Банком додаткові документи твердження відповідача про необізнаність з підвищенням процентної ставки з боку кредитодавця, не спростовують, тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 15701,20 грн. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в указаному розмірі. При цьому, з урахуванням надання позивачем розрахунку заборгованості з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору, частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1115,03 грн., яка існувала до зміни процентної ставки банком станом на 01.10.2014 року. Таким чином, з урахуванням наявних доказів суд вважає, що станом на 09.06.2016 року фактична заборгованість відповідача перед позивачем складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 1729,53 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1115,03 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] Що стосується вимог про стягнення сум пені та штрафів, то у цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 статті 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 18.06.2014 р. № 6-61цс14, яка відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України. Згідно п. 8.6. «Умов та правил надання банківських послуг» при порушення Клієнтом строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше, ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 9.6. Умов передбачено, що за відсутністю на Картковому рахунку Картки грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг Банку для продовження дії Картки і при не поступленні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту припинення строку дії Картки, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючого тарифу. Вказана комісія стягується Банком по закінченню зазначеного у цьому пункті строку, щомісячно. З Розрахунку вбачається, що прострочена заборгованості за кредитним Договором у [PERSON] виникла з 01.09.2013 р. (тіло кредиту) та з 25.10.2012 р. (проценти), і після перебігу 120 днів з цих дат відповідно до п. 8.6. Умов він зобов'язаний був уплатити штрафні санкції, що ним не виконано. Банк звернувся із позовом до суду 01.07.2016 р., тому у зв'язку із спливом більше, ніж 1-річного періоду з часу, коли відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по виконанню п. 8.6. Умов, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) такими, які не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Щодо інших штрафних санкцій, передбачених п. 9.6. Умов, виходячи із зазначеної вище дати звернення Банку до суду з позовом, має бути обрахована заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом лише за період з 01.07.2015 р. по 09.06.2016 р. (остання дата розрахунку), яка складає 1100 грн. З цих підстав, вимоги в частині стягнення пені та комісії за більш ранні періоди не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Таким чином, первісний позов є частково обґрунтованим із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості у загальній сумі 3944 грн. 56 коп. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], то згідно з ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг [PERSON] 03.09.2012 року ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що підтверджується його підписом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечував щодо укладення з відповідачем договору, отримання від відповідача грошових коштів та не надав належних доказів на підтвердження того, що він не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані Банком до позовної заяви, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, тому, зустрічний позов [PERSON] суд вважає необґрунтованим та відмовляє з цих підстав у його задоволенні. З цих підстав, суд не приймає до уваги доводи [PERSON] та його представника про недійсність кредитного договору. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial