Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №1816 від 25.10.2007 року посилаючись на те, що вони не виконують умови договору, в зв'язку з чим заборгованість по ньому складає 11 986 грн. 97 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Біляївське відділення №5422 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1817, за яким останній одержав кредит в сумі 15 000 грн., строком до 25.10.2010 року зі сплатою 22 % річних. [PERSON] зобов'язався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки. В забезпечення повернення вказаного кредиту з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки відповідно №1 та №2 від 25.10.2007 року. Посилаючись на те, що боржник не виконав своє зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків позивач просить стягнути з нього та поручителів солідарно вказану заборгованість. В судовому засіданні представник банку на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, про причину неявки суд не повідомили і заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідно положень п.3 ч.5 ст. 74 ЦПК України відповідач, який не проживає за місцем реєстрації, вважається таким, що повідомлений належним чином. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів - заочно, відповідно положень ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Біляївське відділення №5422 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1817, за яким останній одержав кредит в сумі 15 000 грн., строком до 25.10.2010 року зі сплатою 22 % річних. (а.с.6-7) Кредит [PERSON] не виплатив і згідно розрахунку станом на 27 листопада 2013 року загальна заборгованість за кредитним договором №1817 від 25.10.2007 року становить 11 986 грн. 97 коп., в тому числі: прострочений основний борг за кредитом - 5 256 грн. 66 коп., прострочені проценти за користування кредитом - 5 233 грн. 86 коп., пеня за прострочений основний борг по кредиту - 804 грн. 57 коп., пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 691 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком загальної заборгованості за договором (а.с.12) Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. В порушення вказаних вимог боржник [PERSON] не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, тобто належним чином не виконав зобов'язання, а тому повинен повернути заборгованість з нарахованими відсотками та пенею. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] обґрунтованими та законними. Щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості солідарно і з поручителів, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В забезпечення повернення кредиту з [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки відповідно №1 та №2 від 25.10.2007 року (а.с.8-9,10-11), за якими вони (поручителі) на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язанням [PERSON] Відповідно до пункту 4.1 договорів поруки, вони діють до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. В пункті 4.2 договорів поруки, сторони визначили, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору №1817 від 25.10.2007 року не пред'явить вимоги до поручителів. Із роз'яснень, що містяться у п. 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року вбачається, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Враховуючи умови кредитного договору та договорів поруки, строк повернення усієї кредитної заборгованості настав 25 жовтня 2010 року. Проте, протягом шести місяців з цієї дати позивач не пред'явив вимоги до поручителів, а звернувся в суд із цим позовом лише 30 січня 2014 року. А тому відсутні підстави для стягнення кредитної заборгованості із поручителів [PERSON] та [PERSON] оскільки порука припинена, а тому в позові до них позивачу необхідно відмовити. Відповідно положень ст. 88 ЦПК України відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial