Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.06.2013 р. о 10 год. 50 хв. в м. Кіровськ на вул. Центральній відбулася дорожньо - ттанспортна пригода за участі транспортного засобу «Тойота» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21063» р/н [NUMBER], яким керував [PERSON] (відповідач). В результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, що встановлено постановою судді, завдані механічні пошкодження автомобілю «Тойота» р/н [NUMBER]. Зазначену дорожньо-транспортну пригоду згідно страхового договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 005011/4002/0000076 від 27.07.2012, укладеного між [PERSON] (власник транспортного засобу «Тойота» р/н [NUMBER]) та ПрАТ «СК «УНІКА» було визнано страховим випадком, про що складено страховий акт №00118809 від 08.07.2013 р.; відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування виплата страхового відшкодування потерпілому підлягала у сумі 30 252,86 грн., та дану суму страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повністю виплатила [PERSON] Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 30 252,86 грн.; позивач при зверненні до суду посилається на ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У судове засідання сторони не з'явилися, водночас представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд позов задовольнити повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, також не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду та на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 16.06.2013 р. в м. Кіровську на вул. Центральній відбулася дорожньо - ттанспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21063» р/н [NUMBER], яким керував відповідач. В результаті дорожньо-транспортної пригоди а/м «Тойота» р/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2013 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зазначеної вище. Зазначену дорожньо-транспортну пригоду згідно страхового договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 005011/4002/0000076 від 27.07.2012 - було визнано страховим випадком, про що складено страховий акт №00118809 від 08.07.2013 р. У відповідності до умов даного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Позивачем розмір страхового відшкодування був визначений в сумі 30 252,86 грн., та дана сума була виплачена страховиком на користь страхувальника. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як було встановлено судом, страховиком було виплачено страхове відшкодування на користь страхувальника, про що позивач надав докази у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, через що на виконання ст. 27 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконуючи даний обов'язок доказування, з боку позивача було доведено здійснення підстав та факту самої виплати страхового відшкодування, утім, відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався правом надання заперечень проти позову, з його боку не було надано доказів та не було заявлено клопотань про їх витребування у випадку складнощів в їх отриманні, адже на виконання ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, через що суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася судом, таким чином, позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved