Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 23 877 грн 89 коп. за кредитним договором б/н від 13 липня 2011 року, укладеним між Банком і відповідачем, посилаючись на те, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку. З 21.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.3.5 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач не виконує свої обов`язки, внаслідок чого станом на 09.12.2019 утворилася вказана заборгованість. Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року відкрито провадження у спрві та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим через оголошення на сайті суду, і не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав за укладеним з Банком кредитним договором б/н від 13 липня 2011 року кредит у розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві вказано, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, жодний з яких [PERSON] не підписаний. Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 09.12.2019 становить 23 877 грн 89 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 16 994 грн 53 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, в сумі 5 270 грн 13 коп., а також штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - фіксована частина і 1 113 грн 23 коп. - процентна складова штрафу (а.с.7-9). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) викладена правова позиція, яка зводиться до такого висновку. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обізнаність останнього з цими умовами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 636 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані Банком Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку, - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наявність неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним, - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не підписані відповідачем і їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту. З прийняттям вказаної постанови внесена визначеність при застосуванні положень закону у випадку встановлення обставин щодо стягнення заборгованості за позовом АТ КБ «Приватбанк». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 16 994 грн 53 коп. заборгованості за тілом кредиту, а позов у частині стягнення 5 270 грн 13 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - фіксована частина і 1 113 грн 23 коп. - процентна складова штрафу задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 23 877 грн 89 коп., судом ухвалено до стягнення 16 994 грн 53 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 71% (16 994,53 х 100 : 23 877, 89=71%), що є підставою для стягнення на користь позивача з відповідача 1 156 грн 10 коп. судового збору (2 102 х 71 :100 =1 492 грн 42 коп.).

Outcome: partial