Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У позовній заяві вказував, що 03.06.2019 року фізичною особою підприємцем [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг. На виконання умов договору банк перерахував позичальнику грошові кошти на його поточний рахунок. В порушення відповідних умов договору позичальник не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29.07.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 110000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого позичальника є [PERSON] . Позивачем 21.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Драбівської державної нотаріальної контори та 14.08.2020 року отримана відповідь, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Кішкіна О.О. за місцем заведення спадкової справи та 22.04.2021 року отримана відповідь. 08.06.2021 року до відповідача було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором б/н від 03.06.2019 року становить 43692,33 грн., яка складається з наступного: - 36652,33 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; - 0,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 0,0 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; - 0,00 грн. нарахована пеня; - 7040,00 грн. нарахована комісії. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором б/н від 29.07.2010 року становить 14415,19 грн., яка складається з наступного: - 14415,19 грн. заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; - 0,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; - 0,0 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; - 0,00 грн. нарахована пеня; - 0,00 грн. нарахована комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 20.09.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач [PERSON] надала\~\~відзив на позов,\~в якому позовні вимоги заперечила повністю та пояснила, що після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріуса з заявами звернулись [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . В листопаді 2019 року відповідач надала копію свідоцтва про смерть [PERSON] в Драбівське відділення АТ КБ «Приватбанк», так як їй було відомо про борг по кредиту. 10.07.2020 року відповідач та [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] уклали договір поділу спадкового майна та отримали свідоцтва про право власності в порядку спадкування. В червні 2021 року відповідач отримала лист-претензію, щодо погашення заборгованості спадкодавця перед кредитором. Інших повідомлень відповідач не отримувала. Позивачу було відомо про смерть спадкодавця в червні 2020 року, строк звернення до суду виникає з червня 2020 року. Відповідач вважає, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців становлять один рік. Тобто позивач звернувся до суду поза межами строку пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника. Треті особи, які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору [PERSON] та [PERSON] надали письмові заперечення, в яких заперечили проти задоволення позовних вимог в зв`язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, який виник з червня 2020 року. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між банком та [PERSON] шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку було укладено кредитний договір № б/н від 29.07.2010 року, згідно якої він виявив бажання отримати на своє ім`я « [PERSON] особисту картку». 03.06.2019 року шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» [PERSON] уклав кредитний договір з позивачем. Згідно п.1.2. розмір кредиту становить 110000,00 грн., на строк 12 місяців з дати видачі коштів. Кредитний договір підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу», що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором б/н від 29.11.2010 року становить 14415,19 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14415,19 грн. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором б/н від 03.06.2019 року становить 43692,33 грн., яка складається з заборгованість за тілом кредиту та нарахованої комісії в розмірі 7040,00 грн. Користування кредитними коштами, а саме зняття та часткове погашення кредитів [PERSON] підтверджується доданими позивачем виписками по рахунках позичальника. Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст.\~608\~ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст.1216, 1218\~ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст. 1281, 1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281, 1282 ЦК України\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. 23.06.2020 року позивач направив до Драбівської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, якою просив включити кредиторські вимоги в спадкову масу. Дану претензію було направлено 21.07.2020, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів. На дану претензію кредитора Драбівська державна нотаріальна контора 08.08.2020 за №177/01-16 повідомила позивав, що претензію перенаправлено до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О., для виконання за належністю. 22.04.2021 року позивач отримав лист від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О. про те, що лист-претензія з вимогами до спадкоємців [PERSON] долучена до спадкової справи та направлена спадкоємцям. 27.05.2021 року позивач направив відповідачу [PERSON] лист-претензію. Відповідно до\~ч.2, 3 ст.\~1281\~ЦК України кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Встановлені ст.\~1281\~ЦК України\~строки \~це строки,\~у межах\~яких кредитор,\~здійснюючи власні\~активні дії,\~може реалізувати\~своє суб`єктивне\~право. Сплив визначених\~статтею 1281 ЦК України\~строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі №14-53цс18. Враховуючи, що стаття 1281 ЦК України\~не передбачає певного порядку пред`явлення вимог кредиторів, то пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Даний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №495/1933/15-ц. Відповідач у відзиві вказувала, що вона звернулася до банку і повідомила позивача про те, що її чоловік (позичальник) помер. Однак, доказів того, що відповідач повідомила кредитора спадкодавця про те, що саме вона є спадкоємцем суду не надала. Відтак суд вважає, що позивач звернувшись до Драбівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора 23.06.2020 року реалізував право вимоги в межах строків передбачених ст. 1281 ЦК України. За положеннямист.1282\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. З копії спадкової справи №57/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] наданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кішкіною О.О. вбачається, що заяву про прийняття спадщини після його смерті подала його дружина [PERSON] , та діти [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] 10 липня 2020 року між спадкоємцями померлого [PERSON] було укладено договір про поділ спадкового майна, яким розподілили майно спадкодавця. Договір зареєстровано в реєстрі за №2215. 10.07.2020 року на підставі вищевказаного договору про поділ спадкового майна відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та яке складається з 100% статутного капіталу ТОВ «Надір» у розмірі 11800,00 грн., автомобіля марки та моделі ВАЗ 21063, 1990 року випуску, (загальна вартість майна згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі становить 0,01 грн.), транспортного засобу марки та моделі ПР ПГА1, 2005 року випуску (загальна вартість майна згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі становить 0,01 грн.), транспортного засобу марки та моделі Восход-3, 1981 року випуску (загальна вартість майна згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі становить 0,01 грн.) та автомобіля марки та моделі Opel Vectra 2007 року випуску (загальна вартість майна згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі становить 0,01 грн.). На Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та Ѕ частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , площею 0,1500 га, кадастровий номер 7120655100:01:001:1025 свідоцтва про право на спадщину не видавались. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, отже доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року по справі № 640/6274/16-ц. Суд вважає, що вартість отриманого відповідачем спадкового майна перевищує суму боргу [PERSON] перед позивачем. При цьому необхідно врахувати, те, що спадкоємців четверо і кожен з них відповідає за борг в межах вартості майна, отриманого в спадок. З договору про розподіл спадкового майна вбачається, що цінність отриманого кожним з спадкоємцем майна поза розумним сумнівові є більшою ніж заявлені вимоги позивача, борги позивача не були включені до розподілу, на відміну від боргів інших кредиторів. Виходячи з принципу розумності та справедливості та у зв?язку з тим, що відповідач не надав суду точну вартість всього майна спадкодавця, суд вважає, що при визначенні розміру боргу відповідачки, необхідно виходити з рівності часток суми боргу перед позивачем як кредитором. Відтак, розмір боргу, який заявлений позивачем і який припадає на відповідача становить 14526,88 грн. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі частки спадкового майна, яке прийняла відповідачка згідно свідоцтва про право спадщину за законом. Також судом враховуються п. 32 роз`яснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у\~постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Таким чином вимога АТ КБ «Приватбанк» про стягнення за кредитним договором від 03.06.2019 року нарахованої комісії в розмірі 7040,00 грн., що нарахована станом на дату смерті позичальника 17.09.2019 року задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів за який саме період здійснено нарахування вказаної суми та підстави її нарахування. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 12776,88 грн., яка дорівнює 1/4 частини заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.07.2010 та кредитними договором №б/н від 03.06.2019 року. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial