Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням\~відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 28.03.2006, внаслідок чого на 31.01.2018 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 18034,28 грн. Ухвалою суду визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. У справі є клопотання позивача про ухвалення заочного рішення. Відповідач копію ухвали, позовної заяви і доданих до неї документів за зареєстрованим місцем проживання отримав, не подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, не подав відзив. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем заяви (а.с. 11) 28.03.2006 укладено договір б/н, згідно якого відповідач 28.03.2006 отримав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 3,00 % на місяць, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, штраф за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням\~більш ніж на 120 днів 500\~грн + 5\~% від ціни позову. Відповідно до зазначеної заяви заява разом із пам'яткою клієнта (відсутня у справі), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 11-17) складають договір про надання банківських послуг. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2 ст.\~10561 ЦК\~). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 7-10) вбачається, що з 11.05.2006 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів здійснено відповідачем банку\~ 27.08.2015 у сумі 0,99\~грн. Згідно розрахунку станом на 31.01.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 18034,28 грн, яка складається із: 2413,07 грн заборгованість за кредитом, 14286,24 грн заборгованість за процентами, 500 грн штраф (фіксована частина), 834,97 грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок. Судові не надано доказів щодо його необґрунтованості. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Позовна вимога про стягнення 834,97\~грн штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань на строк більше 120 днів не ґрунтується на законі. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Договором, станом на 31.01.2018 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором за кредитом, процентами, штрафом 500 грн на загальну суму 17199,31 грн (2413,07 + 14286,24 + 500,00)\~ і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1680,42\~грн (1762*17199,31/ 18034,28). На підставі викладеного,

Outcome: approved