Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив зобовязати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні коридором площею 11,3 кв.м., позначений на плані під літ.2-1, що знаходиться у спільному користуванні власників квартир №2 та №2а по вул.Ак.Богомольця, 5 у м.Львові, шляхом демонтажу побутових речей, коробок, ящиків, шафи, шафи-пеналу та інших речей вжитку. Зобовязати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні балконом площею 3,0 кв.м., що знаходиться у спільному користуванні власників квартир №2 та №2а по вул.Ак.Богомольця, 5 у м.Львові, шляхом демонтажу речей домашнього вжитку (стільців, вазонів, сумок з речима, стелажів, старого холодильника). Зобовязати відповідача в подальшому не чинити йому перешкод в користуванні спільним балконом та коридором, а також стягнути 3000,00 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що є співвласником квартири [ADDRESS], власником квартири №2а, а відтак його сусідкою є [PERSON], відповідач по справі. Разом із відповідачем їм на праві спільної власності належить балкон площею 3,0 кв.м. та коридором площею 11,3 кв.м., якими вони користуються спільно. Однак, протягом останніх років відповідач ігнорує та порушує його право на користування спільними приміщеннями шляхом зайняття та заставлення їх власними речами, перегородила вихід на гвинтові сходи. Вказане призвело до створення позивачу перешкод у безпосередньому доступі до його квартири, незручностей у вільному та безперешкодному користуванні спільним балконом та коридором, оскільки наявність речей відповідачки суттєво звузило і так не надто великий прохід спільними приміщеннями. У звязку із систематичним невиконанням відповідачем рішень суду щодо нечинення перешкод у користування спільними приміщеннями шляхом звільнення їх від належних відповідачу речей, позивачу завдано моральних страждань. Зважаючи на це, звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Однак, підтвердила, що на представлених позивачем фото коридору та балкону зазначені її речі. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру №Л14347 від 21.05.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18914763 від 22.05.2008 року (а.с.7-8). Співвласником квартири №2а по вул.Ак.Богомольця, 5 у м.Львові є [PERSON], відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру №Л17685 від 26.03.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14566487 від 16.05.2007 року (а.с.48-49). Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], у спільному користуванні квартири №2 та квартири №2а знаходяться приміщення, позначені на плані під літ. І (коридор) площею 11,3 кв.м. та ІІ (балкон) площею 3,0 кв.м. (а.с.9-10). Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). У відповідності до положень ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 2 ст.382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні). Статтею 391 ЦК України закріплено такий спосіб захисту права власності від порушень, не повязаних з позбавленням володіння, як право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З оглянутих копій судових рішень Личаківського районного суду м.Львова від 17.06.2008 року, 20.07.2011 року, 23.01.2012 року (а.с.12-16) вбачається, що конфлікти з цього приводу виникають між сторонами неодноразово. З оглянутих в судовому засіданні фотографій спірного коридору та балкону від 12.07.2016 року (а.с.18,22), 31.08.2017 року (а.с.64), 19.11.2017 року (а.с.67,68), факт дійсності яких сторонами не оспорюється, видно, що коридор і балкон спільного користування заставлений різними речима домашнього вжитку, що створює незручності у використанні приміщень за призначенням, тому вважає доведеним створення перешкод позивачу. Однак суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині вимог по демонтажу шафи та пеналу суд відмовляє, оскільки такі розміщені так, що не заважають проходу. Крім цього, суд вважає нормальним та життєво необхідним для особи мати в коридорі шафу для одягу, взуття та інших речей. Як видно з фотографій та стверджується поясненнями сторін, позивач теж має необхідне місце для зберігання речей. Відмовляючи в задоволенні вимоги про зобовязання відповідача не чинити перешкод в подальшому суд виходить з того, що така вимога повязана з майбутнім порушенням прав особи, а згідно аналізу ст.15 ЦК України захисту підлягає уже порушене, невизнане або оспорювань право особи. Щодо моральної шкоди, то суд вважає, що ані факт заподіяння такої, ані її розмір позивачем не доведено та належними доказами не підтверджено. Оскільки відповідно до ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди\~від 31.03.1995 року № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, сплаченого останнім при поданні позовної заяви.

Outcome: approved