Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом у якому зазначає, що 22 липня 2016 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір про надання фінансових послуг адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему «Авто Так». Згідно додатку №1 до договору позивач отримує право на придбання автомобіля «Kia Ceed» за ціною 381420 грн., сплачує винагороду за послуги повязані з включенням до системи «Авто Так» та формування групи. На виконання умов договору [PERSON], як учасник системи сплачував щомісячні внески в розмірі 5077,60 грн., а також заповнював та направляв на адресу відповідача пропозицію авансових внесків для надання права на отримання автомобіля. Однак права на отримання автомобіля позивач так і не отримав. Загальна сума сплачених платежів складає 74662 грн. 06 вересня 2017 року [PERSON], звернувся до ТОВ «АВТО ПРОСТО» із заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів. У відповідь на свою заяву позивач отримав інформацію про те, що договір розірвано згідно ст.3 Розділу 1 та ст.12, п.12.1 Розділу 2 Договору, а також, що поверненню підлягають періодичні платежі, розраховані у відповідності до положень ст.12, п.12.1.1 Розділу 2 Договору. Позивач зазначає, що під час підписання умов договору та додатків до нього він не був належно проінформований про правові наслідки підписання договору, вважає, що договір є несправедливим, а відтак порушує його права. Саме тому позивач звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання недійсним договору №720498 від 22.07.2016 року про надання фінансових послуг адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему «Авто Так» укладеного між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» та стягнути із відповідача на його користь грошові кошти в сумі 74662 грн., сплачені згідно умов договору. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву у якій просив суд розглядати справу у його відсутності. Крім того, від нього на адресу суду надійшов відзив на позов в якому позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір №720498, який за завою останнього був розірваний з 22.09.2017 року. Втім, на думку відповідача, строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання заяви про дострокове розірвання договору. Посилаючись на те, що строк виконання обов'язку по поверненню періодичних платежів не настав, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 22 липня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір №720498 предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання сторонами Договору та підписання додатку №1, який є невідємною частиною договору. Згідно ст.4 Розділу 1 договору, учасник зобовязується сплатити винагороду за послуги, повязані з включенням до системи АвтоТак та формування групи та щомісяця не пізніше 15-го числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою. На виконання умов даної угоди позивач здійснював періодичні платежі за період з 16 серпня 2016 року по 13 липня 2017 року (всього 11 платежів) на загальну суму 55857,67 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.18-28), а також здійснив оплату винагороди по договору доручення в сумі 13731,12 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 17).

Outcome: dismissed