Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилась за період з вересня 2010 року по травень 2014 року та склала 5 328,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача подав заяву, про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі до суду не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, заперечень суду не надали. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Суд за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України, за відсутністю відповідачів. Дослідив матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що згідно п. 1.1. Статуту Концерн «Міські теплові мережі» створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 11.01.02 № 17, згідно із законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про підприємства в Україні», «Про власність», «Про підприємництво». Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.09 виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Позивач у період з вересня 2010 року по травень 2014 року надав Відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 10 136,29 грн. Станом на 01.06.2014 р. боржники частково здійснювали оплату за надані послуги у розмірі 4 807,64 грн., у зв'язку з чим загальна сума заборгованості складає 5 328,67 грн. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР. наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сім ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ГК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями ч.1 ст. 369 ЦПК України передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановлений ЗУ «Про виконавче провадження», згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 якого, у виконавчому документі зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України. Згідно відповіді Міністерства доходів та зборів від 17.09.2014 року надати реєстраційний номер облікової картки [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] не можливо з причини того, що боржник з такими реєстраційними даними у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved