Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що він є власником житлового будинку із надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. З того часу систематично та постійно проживає в зазначеному житловому будинку спільно зі своєю сім'єю. В 2006 році до нього приїхала в гості [PERSON], яка є близьким родичем його дружини та попросила приписати її за адресою вищевказаного житлового будинку, пообіцявши, що через декілька місяців зніметься із реєстрації. В 2010 році відповідач взявши у нього домову книгу повідомила, що знялась із реєстрації. В 2015 році він оглянувши свою домову книгу з'ясував, що [PERSON] не знялась із реєстрації. На його неодноразові прохання знятись із реєстрації відповідач не реагує. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні житловим будинком по [ADDRESS], шляхом зобов'язанням до зняття з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву вхід.№ 641 від 24 січня 2018 року в якій справу просить розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву від 22 січня 2018 року про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (копія договору дарування від 14 червня 2001 року (а.с.6). Із копії виписки з по господарської книги встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що [PERSON] без поважних причин не проживає у житловому будинку [ADDRESS] понад один рік та позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд вважає, що з метою відновлення прав на житлове приміщення позивача буде доцільним визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.141 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, понесених ним і документально підтверджених судових витрат, а саме: 640 гривень 00 копійок судового збору.

Outcome: approved