Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2010 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №12444405. 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №37/14-ФНКю, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача коштів включаючи суму основного зобов»язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов»язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до додатку №1 до договору відступлення права вимоги №37/14-ФНКю від 28.03.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 867,6 грн. На виконання п. 1.3 Договору відступлення права вимоги №37/14-ФНКю від 28.03.2014 року відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов»язується повернути кредит, внести плату за кредитом та виконати інші зобов»язання в повному обсязі у строк та на умовах, передбачених цим договором. Проте, відповідач не виконує в повному обсязі умови кредитного договору, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 11 867 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнутим з відповідача в судовому порядку, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі, стягнути з відповідача суму заборгованості за договором банківського кредиту, суму сплаченого судового збору. Проти ухвалення судом рішення в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] не з»явився в судове засідання на виклик суду, повідомлявся судом належним чином про день та час розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 06.08.2010 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №12444405. 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №37/14-ФНКю, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача коштів включаючи суму основного зобов»язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов»язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до додатку №1 до договору відступлення права вимоги №37/14-ФНКю від 28.03.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 867,6 грн. На виконання п. 1.3 Договору відступлення права вимоги №37/14-ФНКю від 28.03.2014 року відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов»язується повернути кредит, внести плату за кредитом та виконати інші зобов»язання в повному обсязі у строк та на умовах, передбачених цим договором. Проте, відповідач не виконує в повному обсязі умови кредитного договору, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 11 867 грн. 60 коп. з яких: · 656,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; · 0,12 грн. - заборгованість за відсотками; · 5961,01 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; · 5250,00 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved