Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.06.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100270202В про надання кредиту, цільовим призначенням - на споживчі потреби, у розмірі 50000 грн. з кінцевим терміном погашення 06.06.2015 року із сплатою 32 % річних. Банком було повністю виконано свої зобов'язання за даним договором, надано кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредитні кошти та відсотки за користування ними не сплачує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.10.2014 року становить 131934,52 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 50669,12 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, заборгованості по відсотках - 25806,31 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, пені за прострочення погашення кредиту та відсотків за користування ним - 55459,09 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином рекомендованим листом повідомлена, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, про поважність причин неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 06.06.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100270202В про надання кредиту, цільовим призначенням - на споживчі потреби, у розмірі 50000 грн. з кінцевим терміном погашення 06.06.2015 року із сплатою 32 % річних. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язалась щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та за відсотками. Сторони договору погодили, що при порушенні позичальником строків повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених Договором кредитору сплачується пеня в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, відповідно до п.7.1 договору. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, в наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 15.10.2014 року відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується і суд, загальна сума заборгованості за кредитним договором №R53100270202В від 06.06.2012 року становить 131934,52 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 50669,12 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, заборгованості по відсотках - 25806,31 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, пені за прострочення погашення кредиту та відсотків за користування ним - 55459,09 грн. Позивачем на адресу відповідача 10.11.2014 року було направлено відповідний лист-вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, проте, відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. Відповідно до положень п.5.2.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливої неустойки, комісійної винагороди у тому числі у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, невиконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору, затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦПК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований, в зв'язку з чим підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved