Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 18 серпня 2008 року укладено кредитний договір на відкриття кредитної лінії з лімітом кредитування в розмірі 22945 дол.США з оплатою за процентними ставками відповідно до п.4.1 кредитного договору з терміном повернення кредитних коштів до 18 серпня 2015 року. Договором було передбачене зобовязання позичальника здійснювати погашення заборгованості шляхом щомісячних платежів. Станом на 29 лютого 2016 року склалась заборгованість за кредитним договором: 19654,36 дол.США по основному боргу кредиту; 3202,59 дол. по відсотках; 955751,16 грн. пеня по основному боргу та відсотках. В забезпечення виконання зобовязань було укладено договір застави легкового автомобіля марки Octavia A5 погодженою вартістю 116000 грн. Поручителем за договором виступила відповідач [PERSON], яка зобовязалась нести солідарну відповідальність з боржником. Оскільки позичальник зобовязання за договором не виконав, просив винести рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 22856,95 дол. США та 955751,16 грн. пені, судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що при зверненні до суду з позовом банком не пропущений строк позовної давності, оскільки позичальник до припинення виплат щомісячно вносив платежі, хоча і не завжди у повному обсязі. Розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов договору, відсотки в повному обсязі не погашені. Підвищена ставка відсотків застосована згідно договору у звязку з порушенням позичальником вимоги щодо страхування транспортного засобу. Відповідачі позовні вимоги визнали частково, однак не погодились з розрахунком, наданим позивачем. Автомобіль вони застрахували і платежі за кредитом здійснювали до моменту, коли не в змозі були сплачувати доларовий кредит через зростання його курсу та ускладення сімейного становища. Згодні на погашення боргу за рахунок продажу автомобіля, однак він не був проданий і ймовірна сума продажу не покриє кредитну заборгованість. Представник відповідачів з позовом погодився частково, подав до суду свої заперечення та власний розрахунок заборгованості. Зокрема зазначив, що сторони узгодили між собою термін виконання зобовязання до 18 серпня 2015 року, а також строки виконання окремих зобовязань щомісячними платежами з 1 по 10 число місяця, наступного за звітним відповідно до графіка, який є невідємною частиною договору. У такому випадку кредитор має право заявлення вимоги з моменту порушення боржником строку погашення кожного чергового платежу, з цього моменту починається перебіг строку позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності відповідно до графіку погашення чергових платежів. Крім того, виходячи з того, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що і божник, а кредитор на протязі шести місяців з дня порушення права позичальником не заявив вимоги до поручителя, то порука в частині зобовязань за межами строку позовної давності припинилась. Позивачем збільшено відсоткову ставку до 14,8%, не погодивши дану обставину з поручителем, збільшивши відповідальність поручителя без його згоди, тому у задоволенні позовних вимог до поручителя просив відмовити. У судовому засіданні зазначив, що за даним кредитним договором до суми заборгованість в розмірі 8404,94 дол.США слід застосувати строк позовної давності і сума заборгованості не кредиту становить 11249,43 дол.США. Згідно графіку погашення заборгованості розмір відсотків за користування кредитом становить 13172,04 дол. США, фактично сплачено 19527,36 дол. США. Заборгованості по відсоткам не має і різниця в розмірі 6355,32 дол. США повинна бути направлена на погашення кредиту. Сума заборгованості кредиту підлягає зменшенню до 4894,11 дол.США. Пеня за відсотками відсутня через їх сплату, а пеня за кредитом становить 9116,17 дол.США. Оскільки вона значно перевищує суму заборгованості в розмірі 4894,11 дол.США, просив її зменшити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року між кредитором ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 22945 дол.США з оплатою за процентними ставками відповідно до п.4.1 договору на придбання автомобіля марки Octavia A5. Терміном виконання договору, відповідно до п.3.2 визначене 18 серпня 2015 року. Порядок погашення кредитних коштів визначений п.3.3 договору, відповідно до якого позичальник зобовязався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця згідно із графіком зниження розміру заборгованості, який є додатком до договору, здійснювати погашення ануїтентними платежами у наступних розмірах: від 456 дол.США протягом першого року з наступним зменшенням щомісячних платежів щорічно до 418 дол.США протягом сьомого фактичного року не пізніше 18 серпня 2015 року. За користування кредитними коштами п.4 договору визначені розміри процентів від 16% до 18 серпня 2009 року з наступним зменшенням до 12,1% до 18 серпня 2015 року. Відповідно до п.5.2 договору позичальник зобовязується застрахувати на весь період дії цього договору предмет застави, здійснити обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Відповідно до п. 4.2 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань відповідно до п. 5.2 договору, застосовується збільшена на 2% процентна ставка, зокрема в частині страхування предмета застави. У випадку виконання вимоги щодо страхування позичальник має право звернутись до кредитора з клопотанням про зменшення процентної ставки відповідно до умов п.4.1 договору. В іншому випадку зазначена у цьому пункті процентна ставка є чинною до кінця дії строку договору. Пунктом 6.1 договору передбачена сплата пені за прострочення повернення кредитних ресурсів та процентів з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення (а.с.5-7). Додатком №1 до договору та його невідємною частиною є графік зниження розміру заборгованості, підписаний сторонами (а.с.8). 18 серпня 2008 року між кредитором та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язань по договору. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.9-10). Позичальник виконував зобовязання за договором не в повному обсязі. У період з 10 вересня 2008 року по 29 лютого 2016 року щомісячно вносив платежі, які банком зараховувались відповідно до умов п.3.7 договору: на погашення прострочених процентів, нарахованих процентів, прострочених сум основного боргу, простроченої заборгованості по кредитних ресурсах, прострочених ануїтентних платежів, комісії банку та інших платежів (а.с.11-14). У звязку з виконанням зобовязань за кредитним договором не у повному обсязі, за боржником рахується заборгованість в загальній сумі в гривневому еквіваленті 1574132,23 грн. З них 19654,36 дол.США сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 3202,59 дол.США сума простроченої заборгованості по відсоткам; 955751,16 грн. пеня по простроченому боргу та відсотках (а.с.15). 21 березня 2012 року кредитор направив позичальнику повідомлення про те, що у звязку з невиконанням умов договору щодо страхування транспортного засобу за договором буде застосована підвищена процентна ставка у розмірі 14,8%. Крім того, повідомлено, що у випадку усунення вказаного порушення позичальник має право звернутись до банку з письмовим клопотанням про подальше нарахування процентів у розмірі, передбаченому п.4.1 кредитного договору (а.с.42). Відповідно до довідки Директора Сумської філії «Просто страхування» від 27 травня 2016 року №143, з 2008 року по 3 вересня 2015 року транспортний засіб на умовах кредитного договору був застрахований у Сумській філії (а.с.41). Однак, відповідач з письмовим клопотанням про нарахування процентів у раніше визначеному розмірі до установи банку не звертався. При вирішенні спору суд виходить з того, що зобовязання сторін за кредитним договором повинні виконуватись належним чином. Відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, які зобовязався повернути до 18 серпня 2015 року шляхом внесення щомісячних платежів у фіксованій сумі. Банком на підставі укладеного договору сплачені суми зараховувались у передбаченому договором порядку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Суд не може погодитись з котррозрахунком представника відповідача, який грунтується на тому, що за частиною позовних вимог сплив строк позовної давності. Відповідач не припиняв внесення щомісячних платежів і підстави для застосування строку позовної давності до частини позовних вимог відсутні. Відповідно, віднесення у контррозрахунку сплачених сум на погашення основного боргу замість погашення прострочених процентів необгрунтоване. За наведених обставин суд приймає до уваги розрахунок заборгованість, наданий позивачем. Стосовно солідарної відповідальності поручителя, суд виходить з положень ст.559 ЦПК України в частині шестимісячного строку предявлення претезій до поручителя після закінчення терміну виконання зобовязання. Кінцевим терміном виконання кредитного договору визначене 18 серпня 2015 року. Позов до позичальника та поручителя поданий 27 квітня 2016 року, після спливу шестимісячного строку. До цього часу банк претензій поручителю не заявляв. Позовні вимоги до поручителя задоволенню не підлягають. Основний договір не містить застережень щодо застосування подовженого строку позовної давності. В частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 955751,16 грн., суд при прийнятті рішення враховує матеріальне та сімейне становище відповідача, який потрапив у складні життєві обставини, має незначний дохід. Представник позивача звернувся з клопотанням про змешення її розміру відповідно до ст. 551 ЦК України. Сума нарахованої пені значно перевищує суму основного боргу в розмірі 531736,92 грн. і підлягає зменшенню. Судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial