Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду із дійсною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог якої зазначив, що 02 вересня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,42 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №146905; 1/3 частина земельного паю у землях колишнього КСП «Шлях Леніна» Троїцького району Луганської області, що складається з: багаторічні насадження площею 0,03 умовних кадастрових га, сіножаті площею 0,43 умовних кадастрових га, пасовища площею 1,34 умовних кадастрових га у спільній частковій власності та у спільній сумісній 0,02 га запроектованих польових доріг); а також 1/3 частина виділеної із земельного паю земельної ділянки площею 3,7 га ріллі, що знаходиться на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №085700. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, однак оформити право власності у встановленому законом нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У звязку з цим він змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~ В судове засідання сторони не зявились. Позивач до початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності. Від відповідача - Лантратівської сільської ради також до початку судового засідання надійшла письмова заява, згідно якої відповідач просив справу розглянути без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №146905 від 10.12.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,42 га, яка розташована на території Лантратівської сільської ради (а.с.15). На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 04.06.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину земельного паю у землях колишнього КСП «Шлях Леніна» Троїцького району Луганської області (склад земельного паю багаторічні насадження площею 0,03 у.к.га, сіножаті площею 0,43 у.к.га, пасовища площею 1,34 у.к.га у спільній частковій власності та у спільній сумісній 0,02 га запроектованих польових доріг), а також на 1/3 частину виділеної із земельного паю земельної ділянки площею 3,7 га ріллі, що знаходиться на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №085700 (а.с.15). Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача, [PERSON] є його матірю (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про смерть від 04.09.2014 року, виданого виконавчим комітетом Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON] померла 04.09.2014 року, про що зроблено актовий запис №17(а.с.9) Позивач [PERSON] на момент смерті своєї матері був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується копією будинкової книги будинку №80 за адресою: вул..Леніна, с.Лантратівка Луганської області (а.с.11-13). \~\~\~Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. \~\~\~ \~Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. \~\~\~ \~\~ Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. \~\~\~\~\~ В силу ст.. 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ч.3 ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~ \~Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає\~ встановленій законодавством сукупності функцій\~ притаманній\~ юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.\~ Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного\~ Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі\~ свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Судом було встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері, проте отримати свідоцтво на право власності позивач не має можливості, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачено правовстановлюючі документи на земельні ділянки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~ На підставі ст.,ст. 1223, 1225, 1268, 1274 ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved