Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 19618,11 грн. боргу, оскільки відповідно до укладеної Генеральної угоди від 04.12.2013 року про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору, [PERSON] був наданий кредит в розмірі 19255,65 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.06.2013 року. Всупереч умов генеральної угоди відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Сукупна сума боргу за вказаною угодою складає 19618,11 грн. Тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст. 169, ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Судом встановлено, що 04.12.2012 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору. Відповідно до даної угоди [PERSON] був наданий кредит в розмірі 19255,65 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.06.2013 року. З розрахунку заборгованості по генеральній угоді від 04.12.2012 року про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору вбачається, що заборгованість відповідача складає 19618,1 грн., з яких: заборгованість за кредитом- 18206,37 грн.; заборгованість за процентами - 1,35 грн.; заборгованість по штрафам 1410,38 грн. Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення в повній мірі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved