Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки ВАЗ (Лада) 211010, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) VIN-Y6L211010AL217222, Y6L211010AL217222, реєстраційний № [NUMBER] в рахунок погашення кредитних зобовязань в розмірі 27402,21 грн. відповідача перед ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.73574 від 16.11.2010 року, укладеним між ПАТ «Плюс Банк» (ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк») та [PERSON], шляхом продажу заставленого автомобіля, а також стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за невиконання договору поруки відповідачем [PERSON] в розмірі 50 грн., крім того, просив стягнути судові витрати у справі. Позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про надання коштів на придбання автомобіля. Зазначений договір був забезпечений договором застави транспортного засобу та договором поруки в межах 50 грн. Однак взятих на себе зобовязань відповідачі не виконали внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27402,21 грн., яку позивач просить стягнути шляхом звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу його будь-якій особі покупцю за ціною не нижче ринкової, яка буде визначена субєктом оціночної діяльності, для чого надати позивачу всі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, крім того, просить стягнути з солідарно з відповідачів частину заборгованості внаслідок невиконання зобовязання за договором поруки в розмірі 50 грн. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечує (а.с. 52). Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим в порядку ст. 74 п. 9 ЦПК України через засоби масової інформації (а.с. 73). Оскільки [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не надав, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає, що справу слід розглянути без його участі та за відсутності згоди позивача не постановляти заочне рішення суду. Від представника відповідача [PERSON] у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 45). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк», відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів банку 11.08.2011 року, ПАТ «Ідея Банк» є правонаступником всіх його прав та обовязків (а.с. 11). 16.10.2010 року між ПАТ «Плюс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.73574 (а.с. 17-20). Згідно п. 1, п. 2 зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 61496,20 грн. на строк 60 місяців для фінансування купівлі [PERSON] транспортного засобу марки ВАЗ (Лада) 211010, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) VIN-Y6L211010AL217222, Y6L211010AL217222 у сумі 59130 грн.; фінансування страхового платежу за страхування життя [PERSON] в сумі 1183,60 грн.; фінансування страхового платежу за договором добровільного страхування фінансових ризиків, повязаних із втратою роботи укладеного з ПрАТ «Альфа Страхування» у розмірі 1182,60 грн. Умовами зазначеного договору визначена 18,90 % процентна ставка (із змінною частиною ставки, п.п. 2.1, 2.2) за користування кредитом, порядок повернення кредиту, сплата процентів за його користуваннята, визначені інші платежі, які здійснюються в порядку та умовах зазначених у договорі та відповідно до графіку платежвів, який є додатком № 1 до договору та є його невідємною частиною. Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 910.73574 від 16.11.2010 року, між ПАТ «Плюс Банк» та [PERSON]І, яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 16.11.2010 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 12342 (а.с. 28) - укладено 22.12.2010 року договір застави транспортного засобу марки ВАЗ (Лада) 211010, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) VIN-Y6L211010AL217222, Y6L211010AL217222, реєстраційний № [NUMBER] (а.с. 22-25). Згідно п. 2.1 зазначеного договору, у разі невиконання заставодавцем ([PERSON]М.) зобовязань за кредитним договором заставодержатель (банк) має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Крім вищезазначеного договору застави транспортного засобу, 11.02.2015 року на забезпечення зобовязання [PERSON] передбачених кредитним договором № 910.73574 від 16.11.2010 року, між ПАТ «[PERSON] банк» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки (а.с. 16). Відповідно до умов даного договору, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобовязань в сумі 50 грн. з терміном виконання у три робочі дні з моменту предявлення банком такої вимоги. Дія договору поруки припиняється з моменту погашення в повному обсязі боржником та/або поручителем зобовязань за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своє зобовязання виконав та надав [PERSON] обумовлений договором кредит (а.с. 21, 37). Однак [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором у звязку з чим станом на 14.08.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 27\~402,21 грн., яка складається з наступних платежів: тіло кредиту 6\~180, 78 грн., прострочена заборгованість за кредитом 16\~390,60 грн., прострочена заборгованість по процентах 4\~444,87 грн., строкові проценти 385, 93 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 14.08.2014 року по 14.08.2015 року 0,03 грн. Нарахована заборгованість підтверджується випискою по особовому рахунку № 29098491073574.980 (а.с. 38-40), довідкою-розрахунком заборгованості (а.с. 34) У звязку із порушенням позичальником основного зобовязання, банк звернувся до відповідача [PERSON] (поручителя) із вимогою про погашення заборгованості у відповідності до п. 3 договору поруки, однак відповідач порушила свої зобов'язання по договору поруки, у звязку з чим існує не погашена заборгованість за договором поруки в розмірі 50 грн. 00 коп. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Оскільки судом встановлено, що відповідачами порушено умови кредитного договору та договору поруки, заборгованість за договорами залишилась непогашена, а тому суд вважає підставними вимоги позивача про звернення стягнення на автомобіль в рахунок погашення заборгованості. Положеннями ст. 25 Закону України «Про забезпечення права вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, окрім іншого, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; Відповідно до положень ст. 26 вказаного закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Аналогічне положення задеклароване сторонами у пункті 5.2 договору застави. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач на свій розсуд правомірно обрав спосіб реалізації предмета застави - продаж автомобіля шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити в повному обсязі. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу меморіального ордеру № PX:3043 (192838) від 18.08.2015 року (а.с. 8) на 274,02 грн., оригіналу меморіального ордеру № 1795_4 від 16.10.2015 року (а.с. 51) на 943,98 грн., позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1218 грн. Крім того, позивач поніс судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача [PERSON] в розмірі 420 грн. (а.с. 72) та оплатою судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 609 грн. (а.с. 56), таким чином загальна сума судових витрат по справі складає 2247 грн. (274,02 грн. + 943,98 грн. + 420 грн. + 609 грн. = 2247 грн.). Разом з тим, судові витрати слід стягувати не в солідарному порядку, а з врахуванням пропорційності задоволення вимог до кожного із відповідачів: загальна сума заборгованості становить 27402,21 грн. (100% боргу), [PERSON], як поручитель відповідає за невиконання основного зобовязання в розмірі 50 грн. (п.4 договору поруки), що становить 0,18 % від загальної суми заборгованості. Позивачем сплачений судовий збір на загальну суму 1827 грн. (1218 грн. за предявлення позову + 609 грн. за заяву про забезпечення позову) тому враховуючи пропорційність задоволення вимог до кожного із відповідачів з [PERSON] слід стягнути 1823,72 грн., а з [PERSON] 3,28 грн. При цьому, враховуючи, що [PERSON] викликали у судове засідання через оголошення у пресі, на нього слід покласти також витрати понесені із друкуванням оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати в розмірі 2243,72 грн. (1823,72 грн. + 420 грн.), з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати в розмірі 3,28 грн.

Outcome: approved