Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 2 березня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Шлюб в обох перший. За час шлюбу [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили любов та повагу один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, в результаті чого в сім'ї виникають часті сварки. Вони неодноразово припиняли подружні відносини та знову їх поновлювали, намагаючись зберегти сім'ю. Однак, відповідачка свого способу життя не змінила. З травня 2012 року він разом з дочкою був змушений перейти проживати до своєї матері окремо від дружини, де мешкає і на даний час. [INFO] року у відповідачки народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого він ([PERSON].) записаний батьком, з чим він не згодний. Посилаючись на викладене, позивач зазначає, що їх спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач у попередньому судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні погодилась на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому визнання відповідачем позову має не суперечити закону та не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб. З матеріалів справи встановлено, що з 2 березня 2001 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Алтинівською сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 2 (а.с.7). У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8) та син [PERSON], [INFO] (а.с.9), батьком якого позивач себе не визнає. Як вбачається з пояснень сторін, з травня 2012 року позивач разом з дочкою [PERSON] проживає в господарстві своєї матері, відповідачка з сином [PERSON] проживають окремо, що також підтверджується довідкою виконкому Алтинівської сільської ради (а.с.9,10). Сторони припинили подружні відносини та поновлювати їх не збираються. Причинами для розірвання шлюбу позивач зазначає втрату поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачкою спиртними напоями, через що в їх сім'ї виникають постійні сварки та конфлікти, неможливість спільного проживання, про що не надійшло заперечень від відповідачки. Бажання примиритися сторони не виявили, вважають, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам і бажають розірвати укладений між ними шлюб. Спору щодо місця проживання та утримання дітей, поділу спільного майна між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вище, позиції сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін, а надання їм строку для примирення є недоцільним, у зв'язку з чим є підстави для розірвання шлюбу між ними. За вказаних обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим є законні підстави для ухвалення у попередньому судовому засіданні відповідно до положень ст.ст.130, 174 ЦПК України рішення про задоволення позову, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] За клопотанням відповідачки суд вважає за можливе відповідно до ст.113 СК України залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати за клопотанням позивача залишаються за ним. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved