Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів, в якому зазначив, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [INFO] і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з цим, у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 по 31.10.2016 у розмірі 7657,34 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2011 по 31.10.2016 в розмірі 3286,20 грн., що з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми, складає заборгованість на загальну суму 12472,65 грн. Представник позивача, що іє на підставі довіреності - [PERSON], на судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та посилаючись на факти та обставини, викладені в позові, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] на судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, посилаючись на ті обставини, що між сторонами жодних договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення не укладено, пропозицій щодо укладення таких договорів відповідачі не отримували. Надані позивачем докази (розрахунки, відомості про нарахування) відповідачі не вважають належними доказами, що можуть підтверджувати факт надання їм будь-яких послуг позивачем. Крім того відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд про застосування положень про позовну давність до заявлених КП «Харківводоканал» вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за їх відсутністю не надали, в матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову за підписом відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, ознайомившись із письмовими запереченнями відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особистого рахунку №215926. Пункт 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002р. зазначає, що споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач стверджує та надає докази на підтвердження того, що у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2011 по 31.10.2016 в розмірі 3286,20 грн., та за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 по 31.10.2016 у розмірі 7657,34 грн., що з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми, складає заборгованість на загальну суму 12472,65 грн. Такий факт підтверджено зведеною карткою абонента, розрахунком 3% та індексації по заборгованості за послуги, відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківської області. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обвязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями\~ст. 530 ЦК України\~визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до ст. 265 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Зважаючи на викладене, суд, оскільки про це просили відповідачі, застосовує до вимог КП «Харківводоканал» позовну давність у три роки, при цьому, при визначенні початку строку перебігу позовної давності, судом враховується факт звернення КП «Харківводоканал» 24.11.2016 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, судом не приймаються до уваги твердження відповідачів про відсутність між ними та позивачем укладених у відповідності до вимог чинного законодавства договорів про надання послуг, оскільки як вбачається з письмових заперечень відповідачів, так і відомостей, що містяться у Зведеній картці абонента, відповідачі регулярно, хоча і не в повному обсязі, здійснюють оплату послуг позивача, чим, фактично, підтверджують факт надання їм певних послуг з боку КП «Харківводоканал». Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial