Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь 230858 грн. 77 коп. у рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №49-К/06 від 07.12.2006 року, та в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на свою користь на предмет іпотеки за Іпотечним договором №49/2-З/06 від 07.12.2006 року, предметом якого є трикімнатна квартира №9, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що розташована на третьому поверсі девятиповерхового будинку №21 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та яка належить на праві приватної спільної сумісної власності відповідачам [PERSON], [PERSON], шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки, в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності. В обґрунтування своїх позовних вимог указав, що 07.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком «[PERSON] ворота» та відповідачем [PERSON] був укладений зазначений Договір про надання споживчого кредиту №49-К/06, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 165500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних строком до 07.12.2009 року. Разом з тим, в забезпечення зобовязань, взятих на себе [PERSON], між Акціонерно- комерційним банком «[PERSON] ворота» та відповідачами були укладені наступні договори: з [PERSON] та [PERSON] Іпотечний договір №49/2-З/06 від 07.12.2006 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] передали банку в іпотеку належну їм на праві приватної спільної сумісної власності трикімнатну квартиру №9, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що розташована на третьому поверсі девятиповерхового будинку №21 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, із [PERSON] Договір поруки №49-П/06 від 07.12.2006 року та з [PERSON] Договір поруки №49/2-П/06 від 17.11.2008 року, за якими [PERSON] та [PERSON] поручились перед банком за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань. Однак [PERSON] своїх обовязків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 03.08.2015 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в судове засідання також надали письмові заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності та застосувати до виниклих спірних відносин строки позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявились, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 07.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком «[PERSON] ворота», який надалі змінив свою назву на «Публічне акціонерне товариство «[PERSON] ВОРОТА» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №49-К/06 (далі Кредитний договір), згідно якого останній було надано кредит у розмірі 165500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних строком до 07.12.2009 року, а [PERSON] зобовязалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі (а.с.21-23). Разом з тим, в забезпечення зобовязань, взятих на себе [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та відповідачами були укладені наступні договори: з [PERSON] та [PERSON] Іпотечний договір №49/2-З/06 від 07.12.2006 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] передали позивачу в іпотеку належну їм на праві приватної спільної сумісної власності трикімнатну квартиру №9, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що розташована на третьому поверсі девятиповерхового будинку №21 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, із [PERSON] Договір поруки №49-П/06 від 07.12.2006 року та з [PERSON] Договір поруки №49/2-П/06 від 17.11.2008 року, за якими [PERSON] та [PERSON] поручились перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань (а.с.27-33). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом установлено, що відповідач [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 230858 грн. 77 коп., із розрахунку: 84524 грн. 31 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 79391 грн. 20 коп. прострочена заборгованість за відсотками, 22177 грн. прострочена заборгованість за комісійною винагородою, 44766 грн. 26 коп. пеня за простроченою заборгованістю за кредитом, відмотками та комісійною винагородою (розрахована за період з 03.08.2012 року по 02.08.2015 року), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9-20). У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, суд зауважує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] до винесення рішення у справі просили суд про застосування до виниклих спірних відносин строків позовної давності. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, із умов Кредитного договору убачається, що сторони дійшли згоди про встановлення кінцевого терміну повернення кредиту, який згідно п. 1.1 Кредитного договору був установлений 07.12.2009 року (а.с.21). Разом з тим, судом установлено, та сторонами не заперечується, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим, у відповідності до положень ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався від дня, наступного після 07.12.2009 року, тоді як позивач звернувся до суду з даним позовом лише 28.08.2015 року, який був отриманий судом 03.09.2015 року. Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду із зазначеним позовом, а відтак за заявою відповідачів до виниклих правовідносин може бути застосована встановлена законом позовна давність у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з пропуском строків позовної давності. На підставі положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed