Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину сина [PERSON], 14.12.1996 р. н., мотивуючи свої вимоги тим, що він самостійно виховує та утримує сина, відповідачка добровільно матеріальної допомоги не надає. Син навчається в Херсонському державному університеті на денній формі навчання за контрактом, потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 900 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи з моменту подачі позовної заяви. Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримав, наполягав на заявленому розмірі аліментів. Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заперечень на позов не надала, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 14.12.1996 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, свідоцтвом про розірвання шлюбу та копіями паспортів сторін (а.с.2, 4, 5, 13). Відповідно до довідки №120/15 від 27.07.2015 [PERSON], є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету біології, географії і екології, за спеціальністю 6.040104 Географія, контрактної форми фінансування Херсонського державного університету ІV рівня акредитації. Термін закінчення навчання 26 червня 2018 року (а.с.6). Відповідно до довідки №1 від 24.07.2015 сума, яка підлягає сплаті за навчання [PERSON] у Херсонському державному університеті згідно угоди №494543 від 19.08.2014 становить 34 752 грн. (а.с.9). За проживання [PERSON] у гуртожитку ХДУ також сплачено кошти (а.с.8, 12). Беручи до уваги, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, в звязку з чим не має можливості працевлаштуватися, платна основа навчання не надає йому права на отримання стипендії, у звязку з чим знаходиться на утриманні позивача, а відповідач не бере участі у фінансуванні навчання сина, суд вважає, що відповідач зобовязана брати участь в утриманні свого повнолітнього сина, надавати йому матеріальну допомогу на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів суд у відповідності до ст.ст. 182, 200 СК України виходить з того, що відомостей про місце роботи відповідачки суду не надано, що є підставою для визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, суд враховує наступне. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі: з 1 грудня - 1330 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки обовязок утримувати дитину лежить на обох батьках, при цьому позивач сплачує кошти за навчання в ХДУ та проживання у гуртожитку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання повнолітнього сина у заявленому позивачем розмірі 900 грн. щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved