Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до Інформаційної довідки від 24 березня 2021 року №288 Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної часткової власності за [PERSON] , підстава: Дублікат договору дарування (ВВМ №344349 р.520) від 10.09.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. [PERSON] за життя заповіла належне їй домоволодіння [PERSON] - матері відповідача, яка після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, але за життя оформити спадщину не встигла, так як сама померла. Єдиним прямим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка звернулась до державної нотаріальної контори для прийняття та оформлення спадщини за законом, але з не відомих причин свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала до цього часу. 24 квітня 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір купівлі - продажу Ѕ частини вказаного будинку, проте відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору як під час укладання договору, так і після цього. 24 квітня 2013 року позивач передав, а відповідач прийняла грошові кошти в розмірі 15 000 грн. за продаж спірного будинку та відповідач передала йому ключі від будинку. 04 травня 2014 року позивач передав останній платіж в розмірі 15 000 грн. До цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. Просить визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений між сторонами дійсним, та визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 89,3 кв.м., жилою площею 40,9 кв.м. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що\~\~ [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою:\~\~ [ADDRESS] , яке належало померлій на підставі договору дарування, укладеного 10.09.2004 та посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала [PERSON] все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, але за життя оформити спадщину не встигла, так як померла. Єдиним прямим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1216 та 1218\~ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.\~1217,\~1258,\~1261 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ст.ст.\~1268,\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 24\~квітня 2013 між позивачем [PERSON] та продавцем [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Умовами договору визначена ціна будинку, яку покупець [PERSON] сплатив продавцю [PERSON] , у розмірі 30000 грн. Частина суми сплачена 24.04.2013 у розмірі 15000 грн. Факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] , іншої частини грошових коштів за продаж Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується розпискою [PERSON] від 04.05.2014 на суму 15000 грн. \~ \~ \~ \~Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу відсутнє. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст.\~210,\~640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення\~статті 220 ЦК України\~можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу\~ст. 657 ЦК України\~підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2\~ст. 220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд\~України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку, від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухиляється, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved