Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти в розмірі ј частки усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] , шляхом зарахування на поточний рахунок № [NUMBER] , до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання дочки таїї матеріального утримання. Дитина була влаштована до комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Відповідач дитину не відвідувала, не телефонувала. Жодним чином не приймала участі у вихованні та утриманні дочки. На підставі клопотання комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки органом опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації було винесено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. З посиланням на ст.ст.150, 166 Сімейного кодексу просить стягнути з відповідача аліменти на дитину. В судове засідання представники позивача -Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області та органу опіки та піклування - Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - не з*явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не подала відзив на позов або заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України розглянув справу за її відсутності з ухваленням заочного заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Заслухавши осіб, що з*явилися в судове засідання, та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. За висновком органу опіки та піклуванняНіжинської районної державної адміністрації, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі п.1 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (а.с.7-8). У свідоцтві про народження дитини відповідач зазначена її матір`ю (а.с.11). Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 08.09.2017 року [PERSON] 08 вересня 2017 року о 13-00 год. самовільно покинула пологове відділення Борзнянської центральної районної лікарні, залишивши новонароджену дочку (а.с.12-13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14). Довідкою комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , з 18 жовтня 2017 року по теперішній час виховується в Прилуцькому обласному будинку дитини « Надія »(а.с.15). Згідно довідки-характеристики Великокошелівської сільської ради [PERSON] , [INFO] , проживає в с.В. Кошелівка у будинку матері, не працює, зловживає спиртними напоями (а.с.9). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні дочки. [PERSON] не спілкується з дочкою, не утримує її матеріально, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] буде суперечити її інтересам. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дочки, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Статтями 180-181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про те, що вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved