Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, та уточнюючи позовні вимоги просив встановити факт того, що дійсне прізвище [PERSON] , є « [PERSON] , який народився [INFO] , в селищі Єрасх, Араратський район, Республіка Вірменія. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив що він народився [INFO] в Вірменській РСР. Після переїзду до м. Кривого Рогу, у 1993 році був здійснений переклад його свідоцтва про народження, завірений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори. На підставі вказаного перекладу свідоцтва про народження № [NUMBER] , завіреного державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори 22.10.1993, позивач навчався у школі, отримав атестат, свідоцтво про базову загальну середню освіту, ідентифікаційний номер та посвідку на постійне місце проживання. Звернувшись до ГУДМС України в Дніпропетровської області з метою обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 25-річного віку, подавши при цьому необхідний перелік документів, в тому числі і нотаріально завірений переклад його свідоцтва про народження, з`ясувалося, що його дійсне прізвище, яке надане йому при народженні та записане в свідоцтві про народження є « [PERSON] ». ГУДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в оформленні посвідки, про що письмово повідомлено Криворізький РС ГУДМС в Дніпропетровській області. Також рекомендовано отримати національний паспортний документ громадянина Республіки Вірменія на своє ім`я, звернутися до суду щодо підтвердження тотожності особи. Позивач вказував, що « [PERSON] » є прізвищем матері позивача, а « [PERSON] », - його батька. Обставини здійснення первісного невірного перекладу свідоцтва про його народження, завіреного державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, йому невідомі, оскільки, на той час йому було 3 роки. Жодних сумнівів у прізвищі « [PERSON] », у позивача ніколи не виникало, підстав вважати інакше не було. У родині ніхто не розмовляє і не читає вірменською мовою, тому самостійно не мали змоги прочитати і дізнатися вірний переклад його прізвища. Присутні в підготовчому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник позивача визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] у Вірменській РСР, про що Єрахською сільською Радою Араратського району Вірменської РСР зроблено запис № 31 від 21.08.1990 (а.с.5). Після переїзду до м. Кривого Рогу, у 1993 році здійснено переклад його свідоцтва про народження, завірений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори 22.10.1993, зареєстрованого в реєстрі № І-4851 (а.с.8). На підставі вказаного перекладу свідоцтва про народження № [NUMBER] (а.с.8), завіреного державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори 22.10.1993, позивач навчався у школі, отримав атестат (а.с.19), свідоцтво про базову загальну середню освіту серія [NUMBER] від 24.06.2005 (а.с.20), ідентифікаційний номер (а.с.4), і посвідку на постійне місце проживання серія [NUMBER] , видану ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.3). Згідно з п. 9. Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 28.03.2012 № 251, строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку. У зв`язку з досягненням позивачем 25-річного віку, 25.10.2016 останній звернувся до ГУДМС України в Дніпропетровської області, з метою обміну посвідки на постійне проживання, подавши при цьому, відповідно до п. 15 Порядку, необхідний перелік документів, в тому числі і нотаріально завірений переклад його свідоцтва про народження. У той же час, під час здійснення останнього перекладу з`ясувалося, що дійсне прізвище позивача, яке було надане йому при народженні та записане в свідоцтві про народження, є « [PERSON] » (а.с.6, 9-12). ГУДМС України в Дніпропетровській області 31.10.2016 прийнято рішення про відмову в оформленні посвідки, про що письмово повідомлено Криворізький РС ГУДМС в Дніпропетровській області листом від 02.11.2016 №1201/16241, де вказано про необхідність надання письмових пояснень заявника та його батьків з питання документування їх посвідками на постійне проживання та правдивості їх персональних даних. А також долучення до матеріалів справи додаткових документів, які стали підставою для оформлення посвідок на постійне проживання. У квітні 2017 року Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України здійснено перевірку законності надання права на постійне проживання та оформлення посвідки на постійне проживання позивачу, де за результатами розгляду повідомили наступне: для підтвердження законності надання дозволу на імміграцію заявникові необхідно вжити таких дій: отримати національний паспортний документ громадянина Республіки Вірменія на своє ім`я, звернутися до суду щодо підтвердження тотожності між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що за відсутності вказаних документів, дозвіл на імміграцію підлягає скасуванню, оскільки відповідно до вимог абзацу 6 пункту Прикінцевих положень ЗУ «Про імміграцію» на осіб, які отримали посвідки на постійне проживання на підставі абзаців 2-5 Прикінцевих положень, поширюється чинність статей 12-15 Закону (а.с.6). Виконуючи рекомендації ГУДМС України в Дніпропетровській області, позивач звернувся до посольства Республіки Вірменія в Україні, на що мені йому надано довідку К- 449 від 23.11.2017 (а.с.13,14), про відсутність відомостей стосовно громадянства, прописки/виписки [PERSON]. , паспортом громадянина Республіки Вірменія не документований. « [PERSON] » є прізвище матері позивача, « [PERSON] » є прізвищем батька позивача, що підтверджується їх посвідками на постійне проживання (а.с.18,27). За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявниці подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що правильним прізвищем позивача є « [PERSON] », що підтверджується копією актового запису про народження № 31 від 21.08.1990 (а.с. 86-87), який надійшов до суду з Республіки Вірменія у порядку з виконання міжнародного доручення суду та перекладено з вірменської мови. Крім того, відомості про дату та місце народження позивача повністю співпадають. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення особи та факту вірного прізвища позивача необхідно для реалізації своїх конституційних прав, однак можливості поновити свої права в позасудовому порядку він позбавлений, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved