Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № НАХRRХ14670528 від 15 червня 2007 року у сумі 31875,16 гривень та судові витрати у сумі 318,75 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 15 червня 2007 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 4416 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 03 квітня 2014 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 31875,16 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4258,51 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11026,43 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1165,78 гривень, пені на несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 13430,38 гривень, та штрафу, фіксована частина якого складає 500 гривень, а процентна складова 1494,06 гривень. Представник позивача Большаков С.С., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав.. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 червня 2007 між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» згідно статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809) та [PERSON] був укладений договір № НАХRRХ14670528, згідно умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] строковий кредит на строк 24 місяці до 12 червня 2009 року у розмірі 4416 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 3,00% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту за його користування та комісії щомісяця в період сплати, а Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно цього Договору в повному обсязі. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначеному кредитному договорі та Умовах та правилах надання банківських послуг, які є додатком до нього визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до зазначеного договору, погашення заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку, щомісячно в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 261,21 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 03 квітня 20114 року виникла заборгованість у розмірі 16450,72 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4258,51 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11026,43 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1165,78 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 03 квітня 2014 року утворилася також заборгованість за пенею у розмірі 13430,38 гривень, та штрафу, фіксована частина якого складає 500 гривень, а процентна складова 1494,06 гривень. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № НАХRRХ14670528 від 15 червня 2007 року складає 31875,16 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача складає 14719,59 гривень. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № BO904B0GOL від 04.04.2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 318,75 гривень. Згідно рахунку на оплату №1313 від 02 червня 2014 року позивачем також були понесені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 212,10 гривень Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved