Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що трудові відносини між сторонами було припинено, при цьому відповідачем не було проведено повний розрахунок з позивачем по заробітній платі, не видано трудову книжку, тому позивач просив: -зобовязати ТОВ «Крок центр» видати [PERSON] належним чином заповнену трудову книжку; -зобовязати ТОВ «Крок центр» зазначити дату звільнення [PERSON] фактичним днем видачі трудової книжки; -стягнути з ТОВ «Крок центр» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34\~633 грн. 80 коп.; -стягнути з ТОВ «Крок центр» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати розміром 15\~000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на порушення відповідачем трудового законодавства, несвоєчасну виплату заробітної плати, невидачу трудової книжки, ухилення від позасудового врегулювання спору, просить суд задовольнити позовні вимоги, постановивши заочне рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився втретє, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив, тому суд вважає можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В період щонайменше з липня 2016 року по жовтень 2016 року [PERSON] працював у ТОВ «Крок центр», зокрема архітектором 2-ї категорії, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, характеристикою, листом. При цьому більш точний час роботи, періоди перебування на посаді (посадах), розмір посадового окладу, розмір заборгованості по заробітній платі, реквізити наказів про прийняття та звільнення із роботи та інші відомості щодо трудових відносин між сторонами не встановлено. Станом на час вирішення спору судом трудова книжка [PERSON] перебуває у розпорядженні відповідача ТОВ «Крок центр», позивачем не отримана, що підтверджується листом ТОВ «Крок центр» від 03.11.2016 року, заявою та квитанцією пошти. Правовий статус відповідача підтверджується інформацією про юридичну особу. При наданні правової оцінки спірним правовідносинам суд приймає до уваги наступне. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч.4 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Доводи позивача про наявність заборгованості по заробітній платі, розмір такої заборгованості під час судового розгляду залишились недоведеними. Терміни затримки розрахунку при звільненні, розмір середнього заробітку, відомості про записи у трудовій книжці та інші відомості, необхідні для задоволення відповідних позовних вимог встановити під час судового розгляду не вдалося, оскільки позивач належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин не подавав, заяв про витребування доказів не подавав, просив вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Надані позивачем докази на підтвердження відомостей про трудові відносини між сторонами суд вважає недопустимими, оскільки посилання на отримання позивачем коштів на його власний банківський рахунок внаслідок поповнення іншими особами не можуть слугувати допустимими і переконливими доказами розміру заробітної плати, базою для обрахунку середньої заробітної плати тощо. Також не є переконливими посилання позивача на те, що посадочні документи свідчать про службові командировки, оскільки відповідних наказів, посвідчень про відрядження чи інших доказів службового характеру поїздок не надано. Так саме не є переконливими посилання на відомості про застраховану особу [PERSON] як доказ перерахування нею коштів саме в якості заробітної плати позивача у ТОВ «Крок центр», оскільки це суперечить встановленому законодавством порядку виплати заробітної плати. Згідно ч.1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Листи, скріншоти та інші докази щодо відносин позивача із ТОВ «Кайлас-К» не можуть слугувати належними для вирішення спору, оскільки не стосуються предмету доказування. Інші доводи та посилання позивача свідчать про неофіційні, не врегульовані законом, нелегальні відносини між сторонами, тому порушення подібних домовленостей між сторонами не підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене вище, доведеними суд вважає лише твердження позивача про неотримання трудової книжки, що вказує на порушення трудових прав позивача, які підлягають судовому захисту та можуть бути відновлені у визначений позовом спосіб шляхом покладення на відповідача зобовязання видати позивачеві належним чином заповнену трудову книжку. В іншій частині позовні вимоги не знайшли обєктивного підтвердження та є передчасними. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, на підставі поданих позивачем доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні лише частково, оскільки частково ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial