Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] та не виконує свої батьківські обов'язки щодо дитини. Так позивач зазначає, що [INFO] року [PERSON] народила дитину та того ж дня відмовилася від нього, написавши заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, про що було складено відповідний акт. Розпорядженням голови Чаплинської РДА від 26.07.2017 року дитина була влаштована до Херсонського обласного будинку дитини. За період перебування дитини у закладі, відповідач жодного разу не поцікавилася долею дитини, не приймала участі у його вихованні, не відвідувала та допомоги на утримання дитини не надавала. Крім того, раніше [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно двох своїх дітей, а відносно інших двох - визначено місце проживання з батьком. В ході проведення профілактичних заходів було встановлено, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, за місцем реєстрації не проживає, постійного місця мешкання не має. Вказані дії відповідача свідчать про нехтування нею своїм материнським обов'язком щодо виховання та утримання дитини, у зв'язку з чим просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини на користь комунального закладу за місцем знаходження дитини у мінімальному розмірі передбаченому законом. В судове засідання представник позивача за довіреністю Симон В.О. не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, завчасно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2017 року, виданого Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [INFO] року народився [PERSON]. Відповідно до вказаного свідоцтва матір'ю дитини є [PERSON]. Відповідно ж до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька №00018343828 від 11.07.2017 року, вбачається що під час реєстрації народження дитини відомості про батька було внесено на підставі ст. 135 ч.1 СК України. Відповідно до акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від [INFO] року в пологовому відділенні Чаплинської районної лікарні [PERSON] в присутності працівника поліції, представника служби у справах дітей Чаплинської РДА відмовилася забрати дитину чоловічої статі, [INFO]. Відповідно до заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я, [PERSON], [INFO] висловила про небажання забрати свою дитину хлопчика [INFO] із пологового будинку Чаплинської районної лікарні у зв'язку з тим, що немає постійного місця проживання. Розпорядженням голови Чаплинської РДА №245 від 26.07.2017 року «Про направлення [PERSON] до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, малолітнього [PERSON] [INFO] направлено в заклад для дітей системи охорони здоров'я. Розпорядженням голови Чаплинської РДА №311 від 05.09.2017 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON], [INFO] року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 25.11.2011 року №2-879, відносно двох малолітніх дітей [PERSON] визначено місце проживання з їхнім батьком [PERSON]. У свою чергу рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 09.09.2015 року за №665/942/15-ц, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Зі змісту акту про невідвідування на малолітнього [PERSON] від 20.03.2018 року за №228 вбачається, що за час перебування малолітнього [PERSON] у комунальному закладі «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, матір дитини [PERSON] жодного разу сина не відвідувала, не телефонувала, долею та здоров'ям дитини не цікавилася, не приймала участі у вихованні сина та допомоги на його утримання не надавала. Відповідно до довідки №229 від 20.03.2018 року, малолітній [PERSON] [INFO] перебуває у КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР на повному державному утриманні з 18 серпня 2017 року. З наданих позивачем документів, зокрема довідки Новонаталівської сільської ради №196 від 14.03.2018 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 14.03.2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має двох членів сім'ї - батька та сестру. Проживають за рахунок заробітної плати батька. В ході перевірки було встановлено, що [PERSON] дома фактично не проживає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, веде себе неадекватно. Відповідно до громадської характеристики сільського голови Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 14.03.2018 року [PERSON] характеризується негативно. Офіційно не працює, схильна до вживання спиртних напоїв, певного місця мешкання немає, може залишатися для ночівлі у інших осіб, на зауваження зі сторони органів місцевого самоврядування та родини не реагує. З висновку Чаплинської районної державної адміністрації, слідує, що Чаплинська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1988 року народження, відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Цією ж Постановою визначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] з народження дитини не виконує свої батьківські обов'язки щодо свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами та поясненнями позовної заяви, а також висновком ради опіки Чаплинської РДА. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, аліменти на її утримання не сплачує. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачем не вчиняється будь-яких дій щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини. Вона не піклується про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не цікавиться життям дитини. Досліджені в судовому засіданні докази, як у своїй сукупності так і кожен окремо підтверджують винну поведінку відповідача при виконанні нею своїх батьківських обов'язків, а також свідчать про нехтування нею загальноприйнятими нормами суспільної моралі в процесі виховання дитини. Суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому її доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У свою чергу, суд вважає, що також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 180, 182 сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів в 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 20 квітня 2018 року. Оскільки з наданої позивачем інформації вбачається, що дитина влаштована до КЗ «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради, то відповідно аліменти потрібно стягувати на користь комунального закладу за місцем знаходження дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved