Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 26 671 гривні в якості відшкодування шкоди. Позов мотивує тим, що між позивачем та [PERSON] 19 вересня 2017 року було укладено договір № 28-1301-17-00347 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого було страхування транспортного засобу автомобіля Volkswagen Caddy д.н.з. [NUMBER] . 10 листопада 2017 року в м. Львові на вул. В.Великого, 38 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Lexus д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № [NUMBER] та постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2017 року в справі № 463/5768/17 названа дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням [PERSON] . ПДР України. Позивачем у відповідності до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 48 300,15 гривень, зокрема 40 883,91 гривень сплачено згідно платіжного доручення № 974 від 17 січня 2018 року, 7 416,24 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, про що зазначено в страховому акті № ЗСКА-7503 від 16 січня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на статті 993, 1166, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 27 січня 2020 року. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Шеремету Г.І. 28 січня 2020 року суддею Шереметою Г.І. подано заяву про самовідвід, яку було задоволено ухвалою суду від 28 січня 2020 року. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Нечай Ю.В. , яка діяла на підставі довіреності № 0120-11 від 10 січня 2020 року, в судове засідання не з`явилася, в позові просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 13 березня 2020 року та 10 квітня 2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] 19 вересня 2017 року було укладено договір № 28-1301-17-00347 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого було страхування транспортного засобу автомобіля Volkswagen Caddy д.н.з. [NUMBER] , строком дії з 20 вересня 2017 року по 19 вересня 2018 року. З постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2017 року у справі № 463/5768/17 вбачається, що [PERSON] керуючи транспортним засобом Лексус д.н.з. [NUMBER] , 10 листопада 2017 року о 10 годині 05 хвилин в м. Львові на вул. В.Великого, 38, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER] , завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України. На час розгляду справи вищеназвана постанова суду неоскаржена та не скасована, а тому є чинною (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/71236807). Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З ремонтної калькуляції № ЗСА-7503 від 11 січня 2018 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Caddy д.н.з. [NUMBER] становить 50 045,15 гривень. Позивачем у відповідності до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 48 300,15 гривень, зокрема 40 883,91 гривень сплачено згідно платіжного доручення № 974 від 17 січня 2018 року, 7 416,24 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що стверджується страховим актом № ЗСКА-7503 від 16 січня 2018 року. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В судовому засіданні встановлено, що шкода, заподіяна відповідачем, відшкодована позивачем в розмірі 48 300,15 гривень, внаслідок чого до позивача перейшло право зворотної вимоги по сплаті страхового відшкодування. Враховуючи наведене, а також суму позивних вимог, з відповідача в користь позивача слід стягнути 26 671 гривню в рахунок відшкодування шкоди. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102 гривень.

Outcome: approved