Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов'язання та моральної шкоди, покликаючись на те, що 17 грудня 2011 року на перехресті вул. Замарстинівська - Липинського у м. Львові відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ-ДЕО», державний реєстраційний номер [NUMBER], під його керуванням, та, транспортного засобу «ВАЗ32124» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2012 року дорожньо - транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. У результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю було завдано шкоду у розмірі 19582,00 грн.. Цивільно - правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ32124», державний реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано у НАСК «Оранта» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВЕ/1734109. Позивачем у день ДТП було повідомлено НАСК «Оранта» про ДТП та 19 грудня 2011 року подано заяву про страхове відшкодування. Відповідач зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування у квітні 2012 року, проте здійснив виплату лише 10 жовтня 2013 року. Таким чином відповідач порушив строки виплати позивачу коштів за страховим випадком, з травня 2012 року по 10 жовтня 2013 року нараховується пеня у розмірі 2120,32 грн. Оскільки період прострочки сплати боргу складає з 01 травня 2012 року по 10 жовтня 2013 року, а тому відповідач повинен сплатити ще 3% річних у розмірі 630,71 грн. Внаслідок пошкодження його транспортного засобу та порушення відповідачем своїх зобов'язань йому були спричинені постійні душевні страждання. Просить стягнути з відповідача 2120,32 - пені, 630,71 грн. - трьох відсотків річних та 2000,00 грн. - моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позов підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив та пояснив, що положення ст. 625 ЦК України не застосовується до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 992 ЦК України винятком є відповідальність страховика. Оскільки відповідальність страховика за несплату ним страхувальникові або іншій особі страхової виплати передбачена ст. 992 ЦК України, а тому положення ст. 625 ЦК України, на яких ґрунтуються вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних, не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами, які склалися щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. А також зазначив, що у позовній заяві відсутні будь-які докази наявності у позивача душевних страждань, які могла б спричинити НАСК «Оранта». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП, а саме: 17 грудня 2011 року на перехресті вул. Замарстинівська - Липинського у м. Львові керуючи автомобілем «ВАЗ32124», державний реєстраційний номер [NUMBER], порушивши правила дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-ДЕО», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Вказана постанова набрала законної сили та є чинною. /а.с. 9/ Згідно полісу № ВЕ/1734109, яким забезпечено автомобіль «ВАЗ32124», державний реєстраційний номер [NUMBER], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 із врахуванням франшизи в сумі 510,00 грн. /а.с. 16/ Відповідно до ст. 37.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Натомість відповідач, в порушення зазначених вимог закону, отримавши 31 січня 2011 року визначені у статті 35 вказаного закону документи, що стверджується відміткою вхідної кориспонденції відповідача, не провів виплату страхового відшкодування протягом одного місяця та здійснив таку виплату лише 02 серпня 2012 року, що також підтверджено платіжним дорученням № 51651 від 02 серпня 2012 року. /а.с. / Згідно ст. 37.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Як вказано у постанові Національного банку України № 377 від 09 серпня 2010 року, розмір облікової ставки з 10 серпня 2010 року становить 7,75%. Таким чином розмір пені за період прострочення виплати страхового відшкодування з 01 березня 2011 року по 02 серпня 2012 року складає 5507,72 грн. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведені норми закону та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого зобов'язання за грошовим зобов'язанням, а саме виплатою страхового відшкодування сума індексації основного боргу в розмірі 24990,00 грн., з врахуванням індексу інфляції за період з 01 березня 2011 року по 02 серпня 2012 року, складає 1249, 50 грн. Крім того, стягненню з відповідача підлягає три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 24990,00 грн. за період з 01 березня 2011 року по 02 серпня 2012 року, що становить 1527,54 грн. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: partial