overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було укладено 26.10.2002р. Від шлюбу мають спільних синів: [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н., які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає не можливим. Спору з приводу поділу майна, яке є спільною сумісною власністю не має. Примирення не можливе. Спільне мано поділено добровільно. Між відповідачем та нею досягнуто згоди стосовно матеріально утримання та виховання їх спільних дітей. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище чоловіка, а саме »[PERSON]» В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися. В матеріалах справи є нотаріально посвідчені заява позивача: [PERSON] та відповідача: [PERSON] від 20.02.2015р., в яких вони просять суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.10.2002 року у м. Харків, відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1265, під час державної реєстрації шлюбу позивачка прізвище змінила з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться, родина остаточно розпалась. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з 2012 року, збереження шлюбу на його думку, неможливо. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просивши задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що спору в них про місце проживання дитини та спільне майно немає. Суд, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 22.07.2006р. відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського РУЮ Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.07.2006р., актовий запис №78). Позивач стверджує у позові, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони разом не проживають, відновлення шлюбних стосунків неможливе; відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, між сторонами відсутній спір про місце проживання їхньої дитини - [PERSON], [INFO] Беручи до уваги вищевикладене, а також дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає, відповідач не заперечує проти задоволення позову, спору між ними про місце проживання дитини немає, тому задоволення даного позову не суперечить вимогам ст.104,112 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дітей. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що спору в них про місце проживання дітей та спільне майно немає. Суд, вивчивши доводи позову, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 30 жовтня 1999року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 30.10.1999 року, актовий запис №14). Від цього шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує у позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони разом не проживають, відновлення шлюбних стосунків неможливе, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Між сторонами відсутній спір про місце проживання дітей. Беручи до уваги вищевикладене, а також дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає, відповідач не заперечує проти задоволення позову, спору між ними про місце проживання дітей і їх утримання немає, тому задоволення даного позову не суперечить вимогам ст.104,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 23 квітня 1993 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами постійно виникали суперечки з різних питань спільного життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені з липня 2012 року, проживають окремо, сім'я існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала. В зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 квітня 1993 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №65 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №323536 від 26 липня 2017 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, враховуючи ту обставину, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивних результатів, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. При укладенні шлюбу прізвище відповідача не змінювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Посилається на те, що між сторонами 31 серпня 2013 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1345. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, вже на протязі багатьох років в їх відносинах є складнощі. Втрачено почуття любові та поваги. Зазначає про те, що постійно виникають сварки та конфліктні ситуації в сім'ї, що негативно впливає на дітей. Мають різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, не відповідає інтересам сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в підготовчому судовому засіданні, відповідно до поданої до суду заяви, в який просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовчому судовому засіданні відповідно до поданої до суду заяви, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 31 серпня 2013 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1345, свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ № 215272 від 31 серпня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ № 344630 від 13 лютого 2014 року). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. \~ \~ \~ \~Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований в [PERSON] міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис 1303. Посилається на те, що 29.06.1990 року між ним та відповідачем [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1303. Зазначає, що мають від шлюбу повнолітніх дітей, неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Подружні стосунки припинені більше десяти років тому, разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що поновлення сімейних стосунків неможливо, оскільки сторони мають своє, окреме один від одного, особисте життя. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 червня 1990 року [PERSON] міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 1303 (свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ № 010914 від 31 жовтня 1995 року). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача, сплачену позивачем суму судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 11.04.2014р. року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - Марину 09.07.2014р.н., року народження, яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сімейне життя не склалося із за повної відсутності взаєморозуміння при вирішенні різних питань стосовно сімї і биту. Під час сумісного життя зясувалося, що у них різні погляди на життя і різні характери. Протягом останніх вісім місяців проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Втрачено фізичні та духовні звязки між ними. Вважає що в подальшому збереження сімї є недоцільним і суперечить їхнім інтересам. Від позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву 30.11.2015р., в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність, та залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Павленко». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.04.2014року у м. Харкові, Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 322, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Павленко» на «Голощапова» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 228954). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Марину [INFO] ( свідоцтво 1-ВЛ №363232 від 23.07.2014р.) Судом встановлено, що останні вісім місяців подружжя будь яких стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, родина остаточно розпалась. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 12.07.2008р. року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] [INFO]., яка проживає з відповідачкою. Подружнє життя не склалося у зв'язку з тим, що відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Такі взаємовідносини привели до того, що втрачено почуття любові. Родина фактично розпалась, кожен з них живе особистим життям. На даний момент вони не ведуть спільного господарства, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують з травня 2016р. Подальше спільне проживання з відповідачкою він вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. 18.07.2016р. від позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву 26.07.2016р., в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність, та залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.07.2008. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис 1024, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що з травня 2016р. фактично шлюбні відносини між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться, родина остаточно розпалась. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 15.10.1994р. року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO], року народження, який постійно мешкає з ним. Подружнє життя не склалося та не цікавить нас обох. Відповідачка, як би відсторонена від сім'ї. Вона не приймає участі у житті сім'ї. Свій вільний час проводить поза сім'єю. Втрачено почуття любові один до одного, поваги та всілякий інтерес. Відповідачка пішла із сім'ї у 2011р. та на сьогоднішній день проживає з іншим чоловіком. На даний момент вони не ведуть спільного господарства, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо один від одного і все це має місце з 2011р. . Подальше спільне проживання з відповідачкою він вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Між сторонами досягнуто згоди, щодо проживання дитини з позивачем. 18.02.2015р. від позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву 18.02.2015р., в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність, та залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.10.1994року у м. Харкові, Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 563, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO] ( свідоцтво [NUMBER] від 13.07.2004р.) Судом встановлено, що з 2011р. фактично шлюбні відносини між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться, родина остаточно розпалась. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 27.08.2004р. року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів Дениса 06.01.2005р.н. та Максима [INFO] які проживають разом з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу послугувало те, що на теперішній час сімя існує формально, під час спільного проживання у сімї виникали сварки та розбіжності з приводу різних побутових питань, зникло взаєморозуміння один одного. Різного роду конфлікти призвели до відчуження, відсутності почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. На протязі останніх двох років шлюбно - сімейні відноси не підтримують, сумісного господарства не ведуть, єдиний сумісний бюджет відсутній. Проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання з відповідачкою він вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. 15.07.2016р. від позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву 15.07.2016р., в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність, та залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Анічина». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.08.2004р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №758, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Анічина» на «Корогод» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 217753). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей Дениса 06.01.2005р.н. ( свідоцтво 1-ВЛ №000970 від 15.04.2005р.) та Максима [INFO] ( свідоцтво 1-ВЛ №066699 від 28.04.2007р.) Судом встановлено, що з 2014р. фактично шлюбні відносини між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться, родина остаточно розпалась. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved