Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив зняти арешт з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладений постановою б/н від 10.07.2003 року, видавник Державна виконавча служба Комсомольського районного управління юстиції (Морозова), номер запису про обтяження: 33670927, зареєстрований 17.10.2005 року державним реєстратором Хомлюченко Ольгою Вікторівною, Ювілейна сільська рада Олешківського району. Херсонська область, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2502988, дата реєстрації 17.10.2005 року, реєстратор: Перша херсонська державна нотаріальна контора, Херсонський міський нотаріальний округ. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з частини квартири, оскільки у АСВП відсутня інформація щодо будь-якого боргу, який став підставою для накладання арешту. Позивач вважає, що наведені обставини свідчать про відсутність правових підстав накладення арешту та існування арешту позбавляє позивача можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Ухвалою суду від 05.10.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка незаборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно витягу №208209511 від 05.05.2020 року [PERSON] належить 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . 12.05.2020 року представник позивача звернувся з заявою до Корабельного районного відділу виконавчої служби м.Херсону із заявою про зняття арешту з вказаного майна. Листом за №42915 від 28.05.2020 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 28.05.2020 року у зв`язку з тим, що виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] у службі не перебувають та вказані виконавчі провадження відсутні в електронному реєстрі відкритих виконавчих проваджень, оскільки постанова про арешт винесена в 2005 році. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення (далі - Порядку), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить З (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобов`язань [PERSON] та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та скасування арешту. На підставі викладеного, ст. ст.3, 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України,

Outcome: approved