overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 19 листопада 2005 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З березня 2020 року вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, уникають спілкування. Причиною розпаду сім`ї стала невідповідність їх характерів та поглядів на шлюб і сім?ю, що породжувало постійні непорозуміння та сварки, свідком яких була малолітня дитина. Вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 08 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду суддею Князєвою Н.В.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2005 року Виконавчим комітетом Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20. Мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2020 року, спільне господарство не ведуть. Різні погляди на шлюб та сім?ю, відсутність взаєморозуміння призвели до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на задоволенні позову, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, сторони спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], з якою вони проживали спільною сім'єю в будинку [ADDRESS]. Після її смерті все її майно: житловий будинок та предмети домашнього вжитку перейшли в його користування та управління. Він є спадкоємцем першої черги і вступив в права спадкоємця, оскільки фактично став володіти спадковим майном, але своєчасно подати заяву державному нотаріусу, про прийняття спадщини, не зміг з об'єктивних причини, оскільки по роду своєї діяльності, так як працює водієм і виїздить в довготривалі рейси, тобто фактично постійно перебуває у відрядженнях, а також хворів у цей період, що і спонукало його звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на своїх вимогах, а представник відповідача та третя особа позов повністю визнали, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2013р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управляння юстиції в Одеській області та рішення Красноокнянського районного суду Одеської області №2-139/2008 від 25 березня 2008 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19105018 від 06.06.2008р., [PERSON], яка померла [INFO], володіла частиною житлового будинку з господарськими прибудовами по [ADDRESS]; /ар.сп. 6,7,11-12 / відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.1961 року позивач [PERSON] є сином [PERSON], тобто спадкоємцем першої черги після її смерті;/ар.сп. 4 / із копії спадкової справи №480/2013 від 18.10.2013р. наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області від 10.01.2014р. видно, що після смерті [PERSON] спадкова справа відкривалась за заявою [PERSON]; /ар.сп. 21-26 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною його матері,[PERSON], оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], котра мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина, у вигляді цього ж будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №060546 виданим 04.07.2011 року Красноокнянською селищною радою Одеської області. Покійна мати позивача залишила заповіт, яким заповіла все майно сину - позивачу [PERSON]. Однак він, із-за юридичної необізнаності та відсутності коштів, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення за спадщиною, що і спонукало його звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на своїх вимогах, а представник відповідача позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2013р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії САЕ №060546 виданого 04.07.2011 року Красноокнянською селищною радою Одеської області [PERSON], яка померла [INFO], володіла житловим будинком загальною площею 186,1 кв.м. по [ADDRESS]; /ар.сп. 5,9 / відповідно до копії заповіту, складеного 26.09.2012року та посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла все своє майно в тому числі житловий будинок позивачу [PERSON], який відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Кіровським бюро ЗАГС, 27.05.1949 року, є сином покійної [PERSON]; /ар.сп. 7,8 / відповідно до повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 07.05.2014р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.05.2014р. № 37320196, після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась; /ар.сп. 20-21 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною його матері, оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, у вигляді земельної ділянки на території Антонівської сільської ради Красноокнянського району розміром 2,38 га., право на яку посвідчується Державним актом серії ОД №051432 виданого на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації №362 від 11.08.2005року. Заповіту померла не залишила, і, позивач, як син покійної, є спадкоємцем першої черги. Однак, в зв»язку з тим, що позивачу було невідомо про порядок прийняття спадщини, та відсутністю коштів, він пропустив строк для звернення за спадщиною, що і спонукало його звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на своїх вимогах, представник відповідача позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 15-16 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2013р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, [PERSON], померла [INFO] року; /ар.сп. 5 / із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 25.06.1977р., виданого Антонівською сільською радою Одеської області, позивач є сином померлої [PERSON]; /ар.сп. 9 / відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №051432 від 11.08.2005р., виданого Красноокнянською райдержадміністрацією Одеської області, покійній [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,38га.,що розташована на території Антонівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп.4/ із повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 02.09.2014р. №1439/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №38216154 від 27.08.2014р. видно, що після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалась; /ар.сп. 19-20 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною його матері, оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 06.11.2006 року кредитного договору банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 28024,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом на строк з 06.11.2006 до повного погашення кредиту. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 12.05.2014 року за ним наявна заборгованість у сумі 33824,46 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 33824,46 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 28023,53 грн., сума заборгованості за відсотками - 5800,93 грн. та судовий збір у розмірі 338,24 грн. Представник позивача у судовому засіданні не з'явився, відповідно до поданої заяви просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримав у повному розмірі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.11.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № 49.29/04312/06-ТК (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 28024,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом на строк з 06.11.2006 до повного погашення кредиту. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Окрім нього, у вказаному житловому будинку з 17.11.1984 року зареєстрований син його дружини - [PERSON], що підтверджується домовою книгою. Однак, відповідач з 25.12.2012 року виїхав за межі України, не проживає у вищевказаному будинку більше двох років, особисті речі його в будинку відсутні. Просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час , день і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту, домової книги на будинок [ADDRESS], власником будинку є [PERSON], відповідно до домової книги, окрім позивача, зареєстрований у вищевказаному житловому будинку відповідач з 17.11.1984 року. Відповідно до довідки квартального комітету №2117 від 18.07.2015 року відповідач за адресою: [ADDRESS], не проживає з 25.12.2012 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що син дружини позивача - [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, особистих речей відповідача в будинку немає. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання [PERSON] в спірному будинку, суду не надано. Суд приходить до висновку, що виходячи з того, що відповідач [PERSON] в спірному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, він втратив право користування спірним житловим будинком, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2011 року, актовий запис № 195. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Разом не проживають з червня 2014 року й спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на примирення не згоден. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розірвати шлюб. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у відділі РАЦС Голопристанського РУЮ Херсонської області, 02.12.2011 року, актовий запис № 195.Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Подружжя спільно не проживає з червня 2014 року, та відповідно не веде спільне господарство. Надії на збереження сімї також немає. Подальше примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Під час судового засідання суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Подружжя має неповнолітню дитину, проте з врахуванням цієї обставини, а також повного небажання сторін примиритись, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2013 року. Дітей від шлюбу не мають, спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, у своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Згідно положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає можливим судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2013 року. Дітей від шлюбу не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, який надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved