Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 601,54 грн., стягнення з відповідачів судового збору в сумі 243,60 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є споживачами природного газу, постачання якого здійснює підприємство позивача, однак відповідачі свої обов'язки стосовно оплати за спожитий природний газ вчасно не виконували, у зв'язку з чим за період з 01.08.2012 р. по 31.10.2013 р. перед ПАТ «Київгаз» виникла заборгованість у сумі 601,54 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. На адресу відповідачів підприємством позивача неодноразово направлялись претензії про сплату заборгованості, проте вона залишилась без належного реагування, що є причиною звернення ПАТ «Київгаз» до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову та пояснили, що ніяких договорів з позивачем не було укладено з надання послуг з газопостачання, вони частково користуються послугами позивача, однак не в такому обсязі та не на таку суму, про яку йде мова, а тому підстав до стягнення з них вищевказаного боргу немає, в зв'язку із чим просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встноалвное, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є споживачами природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз». Згідно зі ст. 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. Договір про надання послуг з газопостачання між ВАТ «Київгаз» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в письмовій формі укладено не було, однак оскільки позивач є монополістом на ринку транспортування природного газу та не має права в односторонньому порядку розривати відносини, що фактично склалися між споживачами природного газу та підприємством, існування договірних відносин між ВАТ «Київгаз» та відповідачами, а також існування у останніх обов'язку по сплаті за газ підтверджується тим, що підприємство позивача вчинили дію - поставку газу, а відповідачі прийняли споживання газу. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов'язки виникають також з актів цивільного законодавства. Пунктом 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 р. №2246 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно розрахунку боргу заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за спожитий газ складає з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 601,54 грн. (а.с. 7) Відповідачу [PERSON] 16.07.2013 року надсилалась претензія з вимогою сплатити заборгованість, яка залишились без відповіді. (а.с. 8) Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати як з договору, так і безпосередньо з актів цивільного законодавства та інших актів органів державної влади. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Пунктом 30 Правил встановлено, що споживач має право на повне припинення газопостачання як в опалювальний, так і міжопалювальний період на підставі письмової заяви; часткове припинення газопостачання шляхом відключення опалювальних приладів і пристроїв як в опалювальний, так і міжопалювальний період на підставі письмової заяви; проведення перерахунку за період не більш як шість місяців у разі тимчасової відсутності за основним місцем проживання споживача або членів його сім'ї чи за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильника газу за умови подання у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду до газопостачального (газорозподільного) підприємства письмової заяви з відповідними підтвердними документами. Згідно з п. 32 вищезазначених Правил газопостачальне підприємство зобов'язане забезпечити безперервне постачання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором; припиняти газопостачання на підставі письмової заяви споживача про індивідуальне опалення як у міжопалювальний, так і в опалювальний період та провадити перерахунок за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильників газу, як це визначено пунктом 28 цих Правил. Плата за природній газ нараховувалася відповідачам відповідно до норм споживання газу, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996 року, та з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 11.06.2005 року, якою встановлено цільову надбавку до тарифу на природній газ, яка становить 2 відсотки до діючого тарифу. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду судової справи, стороною відповідачів не заперечено розрахунки надані позивачем на підтвердження позовних вимог, які базувались на даних, виходячи з розрахунку норм споживання газу з урахуванням площі приміщення, що опалюється, кількості мешканців приміщення та встановленого газового обладнання з кожного мешканця щомісяця, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачем не надано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за з'ясованих та перевірених доказами у судовому засіданні обставин, враховуючи те, що з боку відповідачів перед позивачем дійсно існує заборгованість за спожитий природній газ в сумі 601,54 грн., а тому позов ПАТ «Київгаз» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожитий газ підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved