Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №197 від 02.02.2015 року та за договором поруки б/н від 02.02.2015 року у сумі 8\~612 грн. 86 коп., судового збору розмірі 1378 гривні 00 копійок у рівних частинах з кожного . Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позову, розгляд справи за їх відсутності (а.с.95). У судовому засіданні від 19.10.2016 року відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила , що вона не оформлювала кредитного договору та не отримувала кредиту . Підписи від її імені у кредитному договорі №197 від 02.02.2015 року ,заяві на отримання кредиту виконані не нею. Після цього заявила , що позову з додатками не отримувала ( до 22.09.2016 року справа перебувала у провадженні іншого судді) , внаслідок чого суд був змушений вручити їй копії вказаних матеріалів та оголосити перерву . У судове засідання від 30.11.2016 року відповідачі не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності ; відповідач [PERSON] в заяві вказала про невизнання позовних вимог в повному обсязі, відповідач [PERSON] вказав про визнання позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи ,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору №197 від 02.02.2015 року , графіків погашення кредиту та розрахунків (а.с.5-7) відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500 грн. з терміном використання 12 місяців зі сплатою щомісячно 60% річних за його користування. Позичальник зобовязався повернути кредит та сплати проценти. Згідно договору поруки від 02.02.2015 року , укладеного позивачем з [PERSON] (а.с.10): п .1.1. поручитель зобов»язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов»язань , що виникли з кредитного договору №197 від 02.02.2015 року , укладеного між кредитором кредитною спілкою «Центр-кредит» та боржником [PERSON] ; п.4.1. - у разі порушення боржником зобов»язання за основним договором поручитель зобов»язується виконати за боржника зобов»язання останнього у 5-ти денний термін. Згідно заяви , протоколу №18 засідання правління від 02.02.2015 року позивача (а.с.55-56) відповідач [PERSON] є членом кредитної спілки , сплатила вступний внесок. Згідно протоколу засідання кредитного комітету від 02.02.2015 року (а.с.58) вирішено надати кредит члену кредитної спілки [PERSON] у розмірі 5500 грн. строком на 12 місяців з 60% річних . Згідно розрахунку (а.с.8) кредитна заборгованість відповідача [PERSON] становить 8612 грн. 86 коп. , що складається з основного боргу - 5269 гривень 00 копійок,відсотків за користування кредитом - 3343 грн. 86 коп. Згідно витягу зі статуту , виписки з ЄДРПОУ (а.с. 9 ,54 ) кредитна спілка «Центр Кредит» - це неприбуткова організація , заснована фізичними особами на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки . Відносини , що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору та договору поруки, вважає за необхідне керуватися главами 48,49, 71 ЦК України, Законом України «Про кредитні спілки». Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦПК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» - кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Частиною 5 ст. 8 вказаного Закону України передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. Згідно із ч. 3 ст. 5, п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» - таким видом діяльності є надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, до яких не відносяться внески членів кредитної спілки, що спрямовуються на формування капіталу кредитної спілки. [PERSON], за змістом зазначених вище норм закону діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи не потребує отримання ліцензії. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено ,що ,на підставі кредитного договору №197 від 02.02.2015 року , відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500 грн. з терміном використання 12 місяців зі сплатою щомісячно 60% річних за його користування. Позивач на законних підставах надав відповідачу [PERSON] кредит , оскільки вона є членом кредитної спілки ,сплатила вступний внесок , кредитна спілка має право надавати кредити своїм членам , кредит було надано за рахунок капіталу спілки. Відповідач [PERSON] належним чином не проводила виплати за договором ,строк його дії закінчився . Суд погоджується з обрахунками заборгованості , що були виконані позивачем. В забезпечення кредитного договору позивачем одночасно було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] , який несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] за укладений нею кредитний договір. А тому , вимоги щодо солідарної відповідальності відповідачів є обґрунтованими . У судовому засіданні від 19.10.2016 року відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила , що вона не оформлювала кредитного договору та не отримувала кредиту . Підписи від її імені у кредитному договорі №197 від 02.02.2015 року ,заяві на отримання кредиту виконані не нею. Суд розяснив відповідачу [PERSON] , що у разі якщо вона заперечує укладання договору, так як не підписувала його , їй необхідно звернутися до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним , клопотати про призначення судово-почеркознавчої експертизи щодо вирішення питання чи її підпис у ньому міститься , тобто довести свою позицію. Однак , відповідач [PERSON] вказаних дій не вчинила , після перерви у судове засідання не зявилася , подала до суду заяву про невизнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.ч.1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому , оскільки відповідачем [PERSON] не було доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, суд вважає , що кредитний договір позивачем з нею був укладений , вона є належним відповідачем по справі, позовна вимога відносно неї підлягає задоволенню. Враховуючи викладене ,суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню у повному обсязі . Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати , понесені позивачем , необхідно стягнути з відповідачів у рівних частинах на його користь.

Outcome: approved