overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2007 року. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з «Дуліна» на прізвище чоловіка «Заровна». Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1991 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають протягом одного року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дітей між подружжям відсутній. Спільне життя з відповідачкою не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснивши, що проживає з іншим чоловіком два з половиною роки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, спільне господарство не ведуть, разом не проживають п'ять років. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох років, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох років, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2011 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не надсилала. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2015 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, також просила справу розглянути без її участі. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2015 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1986 року, під час реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають продовж п'яти років, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1986 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, також просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2010 року. У звязку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з «Губрій» на прізвище чоловіка «Довбишева». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved