overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. Представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що 20.01.2014 р. позивач з відповідачем [PERSON] уклав договір позики на суму 50 000 грн., який отримав вказану суму, та зобов'язався повернути позику до 19.02.2014 р. На підтвердження отримання позики та погодженого графіка повернення відповідачем надано позивачу відповідну розписку від 20.01.2014 р. Однак умов договору не дотримав, борг по договору позики у погоджений термін не повернув, відтак позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договорам позики та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд вислухавши доводи представника позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20.01.2014 р. позивач з відповідачем [PERSON] уклав договір позики на суму 50 000 грн., який отримав вказану суму, та зобов'язався повернути позику до 19.02.2014 р. На підтвердження отримання позики та погодженого графіка повернення відповідачем надано позивачу відповідну розписку від 20.01.2014 р. Однак умов договору не дотримав, борг по договору позики у погоджений термін не повернув. Дані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією розписки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умови договору позики, а тому 50 000 грн. сума заборгованості та судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст. ст. 1046, 1047, ч.1 1049 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, зазначивши в позовній заяві, що 13.08.2013р. за договором позики передав відповідачу 15000,00грн з кінцевим терміном повернення 13.08.2013р., крім того 28.10.2013р. він за договором позики передав відповідачу 12000,00грн з кінцевим терміном повернення 31.10.2013р. На підтвердження позовних вимог, позивач надав оригінали розписок написані відповідачем власноручно, про отримання від позивача 15000,00грн та 12000,00грн. з кінцевим терміном повернення 28.10.2013р та 31.10.2013р., відповідно. Борг відповідач у зазначений термін не повернув, тому просить стягнути з відповідача суму позики відповідно розпискам в сумі 27000,00грн.та судовий сбір у розмірі 270,00коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, та підписаний його стороною. Розписка, складена та підписана відповідачем - позичальником, є документом, що стверджує про вчинення правочинів між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона позикодавець, передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Вимогами ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно ж до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позики у строк та порядку, що встановлені договором. Крім того, ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Тому відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві суму позики згідно розписок в розмірі 27000,00грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 270,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за користування електроенергією , мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є побутовим споживачем Долинського РЕМ ПАТ Кіровоградобленерго , на імя відповідача відкрито особовий рахунок № 06 1209-781, видано розрахункову книжку за електроенергію. 13 лютого 2015 року при плановій перевірці по розрахункам за спожиту електроенергію і правильного її використання , в будинку відповідача в с.Іванівка вул.Шкільна, 16 Долинського району Кіровоградської області, було виявлено порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, а саме: монтаж відгалуження від електропроводки на вводі в будинку, внаслідок чого електроенергія використовується, але не обліковується, про що складено акт № 002366 від 13.02.2015 року. Відповідно до ч.3 п. 53 вищевказаних Правил , визначено розмір недорахованої електроенергії. Кількість недорахованої електроенергії за період порушення становить 4410 кВт/ год на суму 2678,54 грн. На даний час відповідачем не сплачено борг по вказаному акту, згідно розрахунку борг становить 2678,54 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши в судовому засіданні, що на даний час заборгованість відповідачем не відшкодована, хоча відповідач письмово попереджався про погашення вказаної заборгованості. Ставить вимогу про стягнення з відповідача боргу за користування електроенергією на суму 2678,54 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (ст..74 ч.5 ЦПК України). На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином. Постачальником (позивачем) зобов»язання виконувалися в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем Долинського РЕМ ПАТ Кіровоградобленерго . Відповідач користувався електричною електроенергією за вищевказаною адресою, при плановій перевірці по розрахункам за спожиту електроенергію і правильного її використання , в будинку відповідача в с.Іванівка вул.Шкільна, 16 Долинського району Кіровоградської області було виявлено порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. На даний час відповідачем не сплачено борг по вказаному акту, згідно розрахунку борг становить 2678,54 грн., відповідач письмово був попереджений про відключення електроенергії. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем 11 липня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 14 500 доларів США із сплатою процентів у розмірі 12,5% річних, терміном до 10 липня 2012 року. Відповідач порушує умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 557, 91 доларів США. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 11 липня 2007 року було укладено кредитний договір №06/2485к-07, згідно з умовами якого банк надає відповідачеві кредит у сумі 14 500 доларів США на умовах, визначених договором, на строк до 10 липня 2012 року, зі сплатою 12,5 % річних (а.с.а.с. 6-10). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит не повертається. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав, що підтверджується даними виписки з особового рахунка (а.с. 14), заяви на видачу готівки (а.с. 15). Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 12-13). Відповідно до даних розрахунку заборгованості сума заборгованості станом на 17 червня 2013 року становить 13 557, 91 доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення 158 659, 25 грн. (1 долар США -11, 6957 грн.), з яких: заборгованість про кредиту - 13 086, 52 доларів США, заборгованість за відсотками - 211, 37 доларів США, пеня - 260, 02 доларів США. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 083,68 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 20 лютого 2007 року був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 9 935,21 доларів США із сплатою процентів, неустойки та інших платежів. Відповідач порушує умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46 709, 15 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 02 лютого 2007 року було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 9 935, 21 доларів США на строк до 20 лютого 2013 року, зі сплатою 12 % річних. Згідно з пунктом 3.4. договору в разі прострочення строку погашення заборгованості за кредитом та /або сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості за договором станом на 20 лютого 2014 року сума заборгованості включає в себе: заборгованість по кредиту - 4 424,58 доларів США, що еквівалентно 38 870,82 грн., заборгованість за відсотками -174, 22 доларів США, що еквівалентно 1 530,56 грн., заборгованість по пені за останні 12 місяців - 718 доларів США, що еквівалентно 6 307,77 грн., а всього - 46 709, 15 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 467,09 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 20 липня 2011 року був укладений договір про комплексне банківське обслуговування, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 14 164, 95 грн. із сплатою процентів, неустойки та інших платежів. Відповідач порушує умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57 616, 36 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 20 липня 2011 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування проекту «Альфа-Преміум»), згідно з умовами якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок надав відповідачеві ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 25 500 грн., зі сплатою 28 % на торгові операції та 36% на операції зняття коштів. Погашення заборгованості, відсотків та виплата неустойки повинна була відбуватися відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості за договором станом на 09 грудня 2015 року сума заборгованості включає в себе: заборгованість по кредиту -11 921, 65 грн., просрочку по тілу - 34 128, 14 грн., заборгованість за відсотками - 153 грн., неустойку - 11 413, 57 грн., а всього - 57 616, 36 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1218,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, покликаючись на те, що відповідачі користуються послугами ЛМКП «Львівводоканал», однак не здійснюють оплату в повному обсязі за послуги, надані ЛМКП «Львівводоканал». Внаслідок цього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить позов задовольнити та стягнути 5575,02 грн. заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], що вбачається з довідки ЛКП „Старий Львіфв» № 602 від 19.02.2018 року. Внаслідок несплати відповідачами, в період з 01.04.2017 року до 01.06.2018 року, послуг водопостачання та водовідведення утворилась заборгованість в сумі 5575,02 грн., що стверджується розрахунком заборгованості./а.с.3а/ Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, наймачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї несуть з наймачем солідарну відповідальність. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; Отже, суд приходить до висновку, що позов про стягнення суми боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 5575,02 грн. слід задовольнити, оскільки відповідачі не оплачували надані послуги в період з 01.04.2017 року по 01.06.2018 року. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, покликаючись на те, що відповідач користується послугами ЛМКП «Львівводоканал», однак не здійснює оплату в повному обсязі за надані послуги. Внаслідок цього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить позов задовольнити та стягнути 2720,99 грн. заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що вбачається з довідки ЛКП «Центральне» № 2569 від 28.02.2018 року. /а.с.3/ Внаслідок несплати відповідачем, в період з 01.03.2016 року до 01.06.2018 року, послуг водопостачання та водовідведення утворилась заборгованість в сумі 2720,99 грн., що стверджується розрахунком заборгованості./а.с.4/ Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, наймачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї несуть з наймачем солідарну відповідальність. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Отже, суд приходить до висновку, що позов про стягнення суми боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 2720,99 грн. слід задовольнити, оскільки відповідач не оплачував надані послуги в період з 01.03.2016 року по 01.06.2018 року. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ЛКП «Центральне» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved