Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача, яким остаточно просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за розпискою від 16.07.2014 у розмірі 152910,86грн., що складається із 49970грн. основного боргу інфляційні нарахування в сумі 14237,45грн., проценти річних за користування грошовими коштами в сумі 85231,14грн. та 3472,27грн. як проценти річних за порушення грошового зобовязання, разом із судовими витратами та витратами на правову допомогу на суму 8000грн. В підтвердження вимог зазначає, що 16.07.2014 відповідач отримала від [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 54720грн., про що власноруч склала розписку, згідно якої зобовязалась повернути кошти протягом року, але не пізніше 16.07.2015 з виплатою відсотків за користування грошовими коштами у сумі 50%. В подальшому відповідач частково сплачувала борг, а саме, У СЕРПНІ 2015 в сумі 1750грн.; з жовтня по грудень 2015 по 300грн. за місяць, а всього 900грн.; з січня по липень 2016 по 300грн. на місяць, а всього 2100грн. Між тим, у подальшому припинила будь-які дії щодо повернення боргу. Отже, згідно розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості становить 152910,86грн., яка складається із 49970грн. основного боргу інфляційні нарахування в сумі 14237,45грн., проценти річних за користування грошовими коштами в сумі 85231,14грн. та 3472,27грн. як проценти річних за порушення грошового зобовязання. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу, які згідно розрахунку представника позивача остаточно становлять 8000грн. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за її відсутністю не надала, тому суд, зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 16.07.2014 [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 54720грн. на підтвердження чого, [PERSON] надала особисто розписку, згідно якої остання зобовязалася повернути суму боргу протягом року не пізніше 16.07.2015 зі сплатою процентів в розмірі 50% (а.с.5). Отже, між сторонами укладено простий письмовий договір позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобовязується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки у розписці зазначено правові наслідки в разі порушення взятого зобовязання, а саме, розмір відсотків, то сума боргу за відсотками становить 85231,14грн. Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач не тільки до встановленого у розписці терміну, але і до сьогоднішнього часу не повернув суму позики в розмірі, то з відповідача повинно бути також стягнуто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за прострочення грошового зобовязання і три відсотка річних від суми боргу, а всього на загальну суму 152910,86грн. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позову щодо стягнення заборгованості за розпискою є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Між тим, суд частково задовольняє вимоги позову щодо стягнення з відповідача суму понесених витрат на правову допомогу. Так, дійсно, до суду з боку представника позивача [PERSON] надані розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу, договір про надання правової допомоги від 19.10.2017, повноваження представника. Між тим, жодного доказу у підтвердження сплати позивачем вказаної вище суми за надання правової допомоги, суду не надано. У матеріалах цивільної справи міститься єдина квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 18.10.2016 у підтвердження сплати [PERSON] адвокату [PERSON] 1000грн. за договором про надання правової допомоги від 11.08.2016 згідно акту виконаних робіт від 18.10.2016, що суд вважає належним підтвердженим і стягує з відповідача на користь позивача 1000грн. за надання правової допомоги. Отже, на підставі вищенаведеного в цієї частині вимоги позову підлягають частковому задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial