Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.06.2012 року з відповідачем [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунка з видачею платіжної карти в рамках зарплатного проекту №0202022181, який Додатковою угодою №1 від 19.02.2014 року. Згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію, в межах якого було надано кредит з лімітом не більше 3000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки строком до 28.02.2017 року. Відповідач зобов`язався повертати суму кредиту. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 19.10.2018 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 10397,52 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 19.11.2018 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.06.2012 року з відповідачем [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунка з видачею платіжної карти в рамках зарплатного проекту №0202022181, який Додатковою угодою №1 від 19.02.2014 року. Згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію, в межах якого було надано кредит з лімітом не більше 3000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки строком до 28.02.2017 року. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 19.10.2018 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 10397,32 гривень, яка складається із: - 2996,04 гривень - заборгованість по кредиту; - 4986,64 гривень - заборгованість за простроченими процентами за користування Кредитом; - 973,99 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитним договором (за період з 20.10.2017 р. по 19.10.2018 р.); - 1440,85 гривень - пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитним договором (за період з 20.10.2017 р. по 19.10.2018 р.). У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та платити проценти. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню в повному обсязі в загальній сумі 10397,52 гривень. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762,00 гривень.

Outcome: approved