Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить виселити відповідачів з будинку, розташованого за адресою: вул. Благовісна 93 с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є одноосібним власним даного домоволодіння, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 року відповідачів визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вище вказаною адресою. На виконання рішення суду, дані особи були зняті з реєстраційного обліку 23.03.2017 року. Незважаючи на його неодноразові письмові вимоги виселитись з будинку, відповідачі продовжують проживати у будинку, що належить йому на праві приватної власності без правових підстав. Безпідставно користуються світлом та водою, за які позивач сплачує кошти, подвірям та городом. Крім цього, вони зламали замки у звязку з чим, особа яка там прописана та проживає звернулася до органів поліції. Відповідачі не бажають самовільно та добровільно звільнити його житловий будинок, незважаючи на письмові вимоги позивача до них про виселення, що заважає позивачу вільно користуватись належним йому на праві приватної власності будинком. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, наведені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог посилаючись на те, що не може бути застосоване виселення під час опалювального періоду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились повторно, хоча про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 2106, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок по вул. Благовісна 93 у с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69085763 від 27.09.2016 року [PERSON] є власником будинку по вул. Благовісна 93 с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 року, яке набрало законної сили 03.03.2017 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою вул. Благовісна 93 с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області. У довідці, виданій виконкомом Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.07.2017 року за № 1212 вказано, що у житловому будинку, розташованому за адресою вул. Благовісна 93 с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області, власником якого є [PERSON], на момент набуття права власності були зареєстровані такі особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] По рішенню Черкаського районного суду № 707/2597/16-ц від 20.02.2017 р. дані особи зняті з реєстраційного обліку 23.03.2017 року. Відповідачам позивачем надсилались письмові вимоги про виселення від 28.09.2016 року, які отримані ними, згідно даних пошти 27.10.2016 року, однак дані вимоги відповідачами залишені без задоволення. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На даний час позивач є одноосібним власником будинку по вул. Благовісна 93 с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69085763 від 27.09.2016 року. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо того, що їх не може бути виселено з будинку під час опалювального періоду, оскільки дана обставина не обґрунтована належним чином. Таким чином суд констатує, що відповідачі проживають у домоволодінні яке належить позивачу, без відповідної правової підстави, домовленостей чи будь-яких угод між ними та позивачем на проживання у будинку не укладалось, чим порушують права позивача як власника на користування, володіння та розпорядженням даним майном. З огляду на наведені обставини та досліджені судом матеріали справи, суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved