Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, [INFO] року помер його син [PERSON]. За життя син був членом КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений у списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Сину був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,14 умовних кадастрових гектари, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 04 грудня 1996 року під [NUMBER]. Також покійний син позивача мав майновий пай у цьому підприємстві на суму 1424,00 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай [NUMBER], видане КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради 14.03.2000. На дане спадкове майно після смерті сина відкрилася спадщина. На момент смерті сина позивач проживав разом з ним за однією адресою, являвся спадкоємцем першої черги, тому у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. Зараз позивач виявив бажання отримати правовстановлюючі документи на майновий пай та вже на земельні ділянки взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) для подальшого розпорядження земельними ділянками, але йому повідомили, що наявність свідоцтва про право на спадщину є обов'язковою вимогою для оформлення спадщини. Для вирішення даної проблеми позивач звернувся до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори, який оглянувши його документи повідомив, що в них відсутній оригінал правовстановлюючого документа на майновий пай та на землю - сертифікату на право на земельну частку (пай) та запропонував звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Нотаріус не має можливості включати у спадкове майно майновий пай померлого, бо оригінал виданого раніше свідоцтва про право власності на майновий пай втрачено, до того ж сільська рада не може видати позивачеві свідоцтво про право власності на майновий пай на ім'я позивача, оскільки він не матиме можливості надати попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай. Позивач звертався з заявою до відділу Держгкеокадастру у Корюківському районі про те чи дійсно його покійний син отримував якісь документи на землю, про вартість землі на момент смерті та просив видати копії других примірників документів у разі отримання покійним таких, для оформлення спадщини. У відповіді відділу було зазначено серед іншої інформації і те, що надати копію другого примірника сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] неможливо, так як виготовлявся він в одному екземплярі, який було отримано власником (інформація від 13.06.2016 № Х-1019/0-1046/6-16). Крім позивача на спадщину ніхто не претендує. За таких обставин позивач змушений був звернутися до суду. Просить суд визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування право, що належало спадкодавцеві [PERSON], який помер [INFO] року на: земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,14 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 04 грудня 1996 року під [NUMBER]; майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хортіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області реорганізованого в СВК «Полісся», що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай [NUMBER] виданий КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради 14.03.2000. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Хотіївської сільської ради, в судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, у вирішенні позову повністю покладається на розсуд суду. В засідання учасники процесу не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивач по справі [PERSON] народився [INFO] року в с. Хотіївка Корюківського району Чернігівської області. [INFO] року помер його син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Хотіївською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 21 липня 2001 року. За життя син був членом КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений у списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Сину був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 4,14 умовних кадастрових гектари, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 04 грудня 1996 року під [NUMBER]. Також покійний син позивача мав майновий пай у цьому підприємстві на суму 1424,00 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай [NUMBER], видане КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради 14.03.2000. На дане спадкове майно після смерті сина відкрилася спадщина. На момент смерті сина позивач проживав разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Хотіївської сільської ради №2-23/06 від 17.01.2006 року, являвся спадкоємцем першої черги, тому у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. Зараз позивач виявив бажання отримати правовстановлюючі документи на майновий пай та вже на земельні ділянки взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) для подальшого розпорядження земельними ділянками, але йому повідомили, що наявність свідоцтва про право на спадщину є обов'язковою вимогою для оформлення спадщини. Для вирішення даної проблеми позивач звернувся до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори, який оглянувши його документи повідомив, що в них відсутній оригінал правовстановлюючого документа на майновий пай та на землю - сертифікату на право на земельну частку (пай) та запропонував звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Нотаріус не має можливості включати у спадкове майно майновий пай померлого, бо оригінал виданого раніше свідоцтва про право власності на майновий пай втрачено, до того ж сільська рада не може видати позивачеві свідоцтво про право власності на майновий пай на ім'я позивача, оскільки він не матиме можливості надати попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай. Позивач звертався з заявою до відділу Держгкеокадастру у Корюківському районі про те чи дійсно його покійний син отримував якісь документи на землю, про вартість землі на момент смерті та просив видати копії других примірників документів у разі отримання покійним таких, для оформлення спадщини. У відповіді відділу було зазначено серед іншої інформації і те, що надати копію другого примірника сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] неможливо, так як виготовлявся він в одному екземплярі, який було отримано власником (інформація від 13.06.2016 № Х-1019/0-1046/6-16). Крім позивача на спадщину ніхто не претендує. За таких обставин позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин ст. 529 Цивільного кодексу України 1963 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У померлого сина позивача на час його смерті інших спадкоємців крім батька, позивача по справі, не було. Після смерті сина, позивач став єдиним спадкоємцем першої черги на спадкове майно. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованим в Мін'юсті України 06.08.2009 року за №735/16751, із змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року №631, новий державний акт в замін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат». Дана інструкція втратила чинність відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року №325 та від 30.08.2010 року №631», тому фактично отримання дублікату державного акту на спадкодавця для оформлення спадщини на сьогодні є незаконним. Вся реєстрація прав власності відбувається за заявниць ким принципом при безпосередньому зверненні ч через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Склалася така ситуація, що позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінал державного акту на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, позивач змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved