Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визначити наступні способи участі позивача у вихованні та спілкуванні доньки [PERSON] , [INFO] : п`ятниця (перший та четвертий день місяця) з 17 год. 00 хв. з ночівлею та повний день суботи до 19 год. 00 хв.; четвер (другий та третій тиждень) з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з правом забирати її з дитячого садка на прогулянку за своїм місце постійного проживання; спільний відпочинок: два тижня влітку кожного року, якого визначається за домовленістю сторін, дитина проводить з батьком, для оздоровлення доньки та проїзд на курорти, відпочинок; необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною; новий рік, Різдво, день народження дитини - домовленістю позивача та відповідача. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Майже з народження дитини у нього з відповідачкою не склалися відносини та почалися непорозуміння щодо прийняття участі його у вихованні дитини. На даний час він з відповідачкою разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з відповідачкою. Відповідачка чинить перешкоди та відмовляє йому у зустрічі з дитиною та проводження спільного часу відпочинку, прогулянок. Штучно створює такі обставини та вигадує різні аргументи, через які позивач не має можливості зустрічатися з дитиною. Він звертався до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з проханням визначення порядку спілкування з дитиною. Рішенням Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області було визначено порядок спілкування з дитиною, проте відповідачка вказане рішення не приймає до уваги та ігнорує його виконання. Вважає, що він має можливість вільно спілкуватися з дитиною, вирішувати питання пов`язані з її розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати усім необхідним. Ухвалою суду від 23.10.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.01.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ухвали суду від 20 вересня 2021 року залучено у якості третьої особи Службу у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачки надійшла заява, з якої вбачається, що остання просить розглядати справу за її відсутності. Зазначає, що вона не чинить перешкоди у спілкуванні дитини з позивачем. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить винести рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2014 року. Шлюб між сторонами розірвано 12.11.2020 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2020. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач в своєму позові зазначає, що майже з народження дитини у нього з відповідачкою не склалися відносини та почалися непорозуміння щодо прийняття участі його у вихованні дитини. Після розірвання шлюбу, дитина проживає разом з відповідачкою. Відповідачка чинить перешкоди та відмовляє йому у зустрічі з дитиною та проводження спільного часу відпочинку, прогулянок. Штучно створює такі обставини та вигадує різні аргументи, через які позивач не має можливості зустрічатися з дитиною. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, згідно із ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Рішенням Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 117 від 24.09.2020, встановлено батьку [PERSON] дні та години спілкування з малолітньою [PERSON] , [INFO] , а саме: п`ятниця (перший та четвертий день місяця) з 17 год. 00 хв. з ночівлею та повний день суботи до 19 год. 00 хв.; четвер (другий та третій тиждень) з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з правом забирати її з дитячого садка на прогулянку за своїм місце постійного проживання. Рекомендовано матері [PERSON] дати дозвіл на спілкування з донькою її чоловіку та визначитися з умовами виходячи з малолітнього віку дитини, стану її здоров`я та прихильності самої дитини до батька, які проживають окремо. Позивач в своєму позові вказує, що відповідачка вказане рішення не приймає до уваги та ігнорує його виконання. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалась, доказів на спростування тверджень позивача суду не надала. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.2007, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.10.2007. Згідно довідки ФОП [PERSON] , [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді комірника. Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації зазначила, що не має змоги надати висновок, оскільки [PERSON] не з`являється до Служби і у зв`язку з відсутністю сторін унеможливлюється надання відповідного висновку. Вирішуючи спір між сторонами, суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Шевченківської сільської ради №117 від 24 вересня 2020 року, та вважає за необхідне встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною: - кожну першу та четверту п`ятницю місяця з 17 години 00 хвилин з ночівлею та повний день суботи до 19 години 00 хвилин; - кожен другий та третій четвер тижня з 17 годин 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом забирати дитину з дитячого садка на прогулянку за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - два тижня влітку кожного року, які визначаються за домовленістю сторін, дитина проводить з батьком [PERSON] для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; - необмежене спілкування з [PERSON] з [PERSON] засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною; - Новий рік, Різдво, день народження дитини за домовленістю [PERSON] з [PERSON] . Надати право батькам змінювати час спілкування батька з дитиною за взаємною згодою батьків. За таких підстав, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання дитини, батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Outcome: approved