Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, що був уточнений, в якому просить суд стягнути з відповідача 4 212,00 гривень, в якості боргу за цивільно-правовим договором від 29.09.2013 року, судові витрати та моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень. 29 вересня 2013 року між позивачем та Державним багатопрофільним підприємством «УРОЖАЙ» було укладено цивільно-правовий договір, термін дії якого, відповідно до пункту 7.1., закінчився 06 грудня 2013 року. За зазначеним договором позивачу не було сплачено заборгованість у розмірі 4 212,00 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, та зазначив, що позивач отримав кошти у розмірі 2 900 гривень, так крім того у позивача є заборгованість перед підприємством, що значно перевищує заборгованість по невиплаченим коштам. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29 вересня 2013 року між позивачем та Державним багатопрофільним підприємством «УРОЖАЙ» було укладено цивільно-правовий договір, термін дії якого, відповідно до пункту 7.1., закінчився 06 грудня 2013 року. Відповідно до п. 1.1., 1.2. вищезазначеного Договору позивач, як Виконавець, взяв на себе зобов'язання на свій ризик виконати роботи щодо охорони об'єктів, що розташовані за адресою: [ADDRESS] а Замовник взяв зобов'язання прийняти і оплатити виконані роботи. Здача робіт, відповідно до пункту 3.1. Договору здійснюється за Актом здачі-приймання виконаної роботи. Відповідно до пункту 3.2. Договору від 29.09..2013 р. оплата виконаних робіт, здійснюється у розмірі 4,50 гривні за годину. Замовник протягом 3-х робочих днів з дня прийняття Замовником роботи за актом. Після закінчення терміну дії договору та після виконаних робіт позивач звернувся до керівництва з метою оформлення акту здачі-приймання та отримання коштів за виконану роботу. Однак в свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором від 29.09.2013 р. не виконав. Керівництво ДБП «УРОЖАЙ» жодних пояснень та причин відмови підписати акти не надало. Відповідно до довідки про доходи від 17.12.2013 р. вих. №1/12 ДБП «УРОЖАЙ» не виплатив позивачу кошти в розмірі 4212,00 грн. Суд не приймає до уваги надані представником відповідача розписки з отримання котів позивачем у розмірі 2 900 гривень, так як з пояснень наданих [PERSON] ці кошти він отримав після надання послуг ДБП «УРОЖАЙ» не передбачених договором від 29.09.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач не зазначив, в чому саме полягає завдана йому моральна шкода та не надав доказів на підтвердження зазначеної шкоди, відтак суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Таким чином, суд вважає за можливе позов [PERSON] - задовольнити частково, та стягнути на його користь з Державного багатопрофільного підприємства «УРОЖАЙ» заборгованість у розмірі 4 212,00 гривень. На підставі вище висловленого та

Outcome: partial