Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт неотримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з Киселівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, подавши відзив на позов. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи позивач по справі - [PERSON] з 12.09.2005 року по 30.09.2014 року проходив службу в Киселівському виправному центрі Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№125), звідки звільнився за власним бажанням в зв`язку з початком бойових дій на сході України. З 20.11.2014 року по 31.03.2019 року 2019 року проходив службу в державній установі «Петрівська виправна колонія №49» Петрівського району Кіровоградської області , що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.10). Згідно наказу державної установи «Петрівська виправна колонія №49» від 28.02.2019 року був звільнений за ч.1 п.7 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», (за власним бажанням), що підтверджується копією наказу №19/ос -19 (а. с.11). При звільнені з державної установи «Петрівська виправна колонія №49» Петрівського району Кіровоградської області, позивачу було нараховано та виплачено грошову допомогу за 4 роки в сумі 10963 гривень 36 копійок. 29.03.2019 року позивач подав рапорт начальнику державної установи «Петрівська виправна колонія №49» про включення при нарахуванні йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, в звязку з тим, що одноразова грошова допомога не була ним отриманна при звільненні з Киселівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№125). Листом К_49_1408_3.1 від 03.04.2019 року начальника державної установи «Петрівська виправна колонія №49» позивачу було повідомлено про те, що в зв`язку з ненаданням ним довідки з попереднього місця роботи про отримання, або неотримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, відсутні підстави для врахування попередніх років служби для нарахування йому вислуги в повному обсязі. А також позивачу було повідомлено, що у випадку надання вказаних документів, підтверджуючих неотримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні з Киселівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№125), питання донарахування допомоги буде розглянуте повторно (а. с.14). Після чого, позивач звернувся до Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області. Але, листом № 11 від 28.05.2019 року Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області позивачу було повідомлено про те, що не має можливості надати позивачу довідку про отримання, або неотримання одноразової грошової допомоги при звільненні з Киселівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№125) (а. с.16). Згідно до розділу 1 статті 9 абзацу 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги. Відповідно до розділу 3 пункту 1 підпункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року №925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги. Позивач довідку з попереднього місця служби, а саме з Киселівського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№125), про отримання, або неотримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, відповідачу не надавав. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт неотримання позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, але при цьому позивачем не надано жодного письмового доказу на підтвердження факту неотримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби. Відповідно до ч.1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач не довів факт неотримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, тому позов не підлягає задоволенню. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81ЦПК України та Законом України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Outcome: dismissed