Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4.70 га, що розташована на території Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, на земельну ділянку площею 0.1421 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із вказаного майна та яке померлий заповів позивачу. На теперішній час позивач виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але вирішити в нотаріальному порядку це питання не може, оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 48. Після смерті померлого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянку площею 4.70 га, що розташована на території Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, земельна ділянка площею 0.1421 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , яке відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку ЯИ №742765, державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС №030589 та свідоцтва про право власності на Ѕ частку житла від 07.04.1995, належало померлому. За життя [PERSON] склав заповіт від 22.10.2019 (останній згідно матеріалів спадкової справи), посвідчений на ім`я позивача приватним нотаріусом, про що свідчить його копія НОА 823345, зареєстровано в реєстрі за №1165. За цим заповітом [PERSON] заповів на користь позивача все належне спадкодавцю майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати спадкодавцю на день його смерті та на що за законом він буде мати право. З матеріалів спадкової справи вбачається, що померлим також було складено заповіти від 01.07.2010 та від 25.11.2015, яким останній на користь [PERSON] заповів вищенаведене майно. За загальним правилом, визначеним положеннями частини другої статті 1254 Цивільного кодексу України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Тобто, саме позивач є спадкоємцем вищенаведеного майна за останнім заповітом від 22.10.2019. Позивач вчасно в шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особа, визначені в заповіті. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя набув право власності на земельну ділянку площею 4.70 га, що розташована на території Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, на земельну ділянку площею 0.1421 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , та склала заповіт, відповідно до якого заповів позивачу вказане майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved