Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використану електричну енергію. У позовній заяві вказував, що ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Драбівський район електричних мереж до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району та постачав електричну енергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою. Договір на електропостачання було втрачено і тіло договору у позивача відсутнє. Відповідач споживав електроенергію та сплачував її вартість з 01.01.2010 року. Станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком відповідача рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1135 грн. 86 коп. Електроустановку відповідача 28.03.2019 року відключено від електроенергії на лічильнику п.п.27,35 ПКЕЕН в зв`язку із заборгованістю за спожиту електричну енергію. Незважаючи на те, що між відповідачем та позивачем немає письмового договору, відповідач здійснював споживання електричної енергії. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 27.08.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач до 01.01.2019 року являвся постачальником електричної енергії на території Драбівського району Черкаської області та постачав електроенергію до житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , майна, що зареєстроване за нею на території Рецюківщинського старостинського округу немає. Власником будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою Рецюківщинського старостинського округу від 14.08.2019 року № 02-38/38. Відповідно до розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] абонента [PERSON] за адресою [ADDRESS] кінцеве сальдо становить 1135,86 грн. Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1999 року за № 1357 і є обов`язковими для виконання кожною із сторін. Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки з послідуючим продовженням за певних умов. Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV), чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоча у ч.1 ст.19 даного закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Підтвердженням наявності заборгованості за використану електроенергію є дані розрахунку по особовому рахунку [NUMBER], який рахується за місцем проживання відповідача. Останній доказів, які б спростовували наявність даної заборгованості не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved