Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, і просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні їх спільної дитини [PERSON], [INFO] Надати йому можливість спілкуватись з дочкою раз на тиждень в суботу або неділю з 10.00 до 17.00 год., проводити з дочкою дві неділі літніх канікул в любий зручний для відповідачки місяць з правом виїзду з дочкою за межі Ніжина за погодженням з відповідачкою, необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв»язку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він з відповідачем та дочкою після розірвання шлюбу проживає окремо. Рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 06 березня 2014 року йому було встановлено дні побачень із дочкою щосуботи з 10.00 год. до 17.00 год Бачитись з донькою він не може так як відповідачка не відповідає на його телефонні дзвінки, не пускає його до дочки, мотивуючи надуманими причинами хворобою доньки, тощо. Коли він звернувся до органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради з проханням втрутитись в ситуацію, поновити його право на побачення з дитиною, на її виховання та догляд то йому було рекомендовано звернутись з вказаним позовом до суду. Відповідач, яка зареєстрована в м. Ніжині в судове засідання не з»явилася. Дві повістки повернуті без вручення у зв»язку з тим, що позивач не з»явилася на пошту за їх отриманням. З цих підстав суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні пояснила, що рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 06 березня 2014 року позивачу було встановлено дні побачень із дочкою [PERSON] щосуботи з 10-ї до 17-ї години. Таке рішення було прийняте виходячи із інтересів дитини оскільки мама дитини пояснювала, що дочка в неділю відвідує оздоровчий центр і не має можливочті зустрічатися з батьком. Після прийняття такого рішення позивач звертався з усною вимогою вплинути на поведінку відповідача, яка чинить всілякі перешкоди йому у спілкуванні з донькою. Представник служби у справах дітей намагалась надати допомогу у налагоджені стосунків з відповідачем. Вважає, що в ситуації, що склалась порушуються права дитини на спілкування батьком. Вислухавши пояснення позивача,та третьої особи, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 24.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 19.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне [PERSON] (а.с 6). Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с 7). Встановлено, що оскільки після розлучення між сторонами стали виникати непорозуміння щодо участі позивача у вихованні доньки, вирішенням даного питанням займались органи опіки та піклування. Рішенням виконкому Ніжинської міської ради №57 від 06 березня 2014 року встановлено дні побачень [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] один день на тиждень (щосуботи з 10.00 годин до 17.00 годин (а.с 8). Згідно ч.2, ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини закріплює ст. 141 СК України. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу проживають окремо. Їх дочка [PERSON] проживає з матір»ю. Обоє вони мають рівні права та обов'язки, щодо доньки . Вони зобов'язані особисто виховувати доньку, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний стан. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, незважаючи на те, що проживає окремо. Він бажає спілкуватись з донькою, проводити спільно час, піклується про духовний та моральний стан дитини, однак в реалізації батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків йому чиняться перешкоди, що підтвердила в судовому засіданні представник служби у справах дітей, а також сам факт звернення до служби у справах дітей та до суду з даним позовом., що є порушенням ст.ст. 151, 153 СК України. В справі відсутні докази того, що [PERSON] негативно характеризується, має шкідливі звички, зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами. Не надано суду і доказів, які б вказували на те, що спілкування з дочкою суперечить інтересам дитини. Слід зазначити, що перешкоджання в спілкуванні порушує не лише права батька, а й права його малолітньої дитини, яка в силу віку сама не може дати оцінку необхідності та важливості такого спілкування, а правом дитини на побачення з батьком розпоряджається мати на власний розсуд. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved