Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому простять стягнути з відповідача матеріальну збитку в сумі 111002,46 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 826,56 грн. Вимоги мотивує тим, що 25.10.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Acura MDX», р.н. [NUMBER], відбулося зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo», р.н. [NUMBER], під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода виникла через порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. Вина відповідача підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Acura MDX», р.н. [NUMBER], [PERSON] булла застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СК «Статус» згідно полісу №АС/7314939. Позивач, як потерпіла сторона, звернувся до Приватного акціонерного товариства «СК «Статус» з заявою про виплату страхового відшкодування та наддав необхідні документи для прийняття позитивного рішення по виплаті страхового відшкодування. 17 березня 2014 року позивачем отримано лист від Приватного акціонерного товариства «СК «Статус» про відмову у виплаті відшкодування у звязку з порушенням відповідачем обов'язку письмового надання страховику повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим, матерііальний збиток відшкодовується завдавачем шкоди, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення матеріальних збитків в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], 25 жовтня 2013 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Acura MDX» державний номер [NUMBER], по вулиці Краківська, в місті Києві, не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі вулиці Бажова, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo» державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Згідно Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП, за порушення п. 12.2 Правил дорожнього руху України. (а.с. 7) Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 597 від 14.05.2014 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП складає 111002,46 грн. (а.с. 13-29). Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 111002,46грн., оскільки відповідач у встановленому порядку визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, ці обставини підтверджуються постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2013 року, що не потребує доказуванню відповідно до положень ч. 3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, при визначені розміру матеріального збитку суд бере за основу висновок експертного автотоварознавчого дослідження № № 597 від 14.05.2014 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та складає 111002,46грн., при цьому суд враховує, що відповідач під час розгляду судової справи заперечень з приводу визначеного розміру матеріальної шкоди не подавав, як і відсутні інші докази, які мали спростувати надані позивачем обставини по справі та висновок про визначення матеріального збитку власнику транспортного засобу. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з проведенням оцінки вартості пошкодження транспортного засобу в розмірі 826,56 грн., оскільки позивачем на підтвердження сплати коштів за проведення експертного дослідження. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial