Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтував таким. 08.02.2016 року померла [PERSON].\~Після її смерті відкрилась спадщина. 08.11.2010 року, ще за життя, [PERSON] вчинила заповітне розпорядження, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядилась належним їй майном, а саме: державним актом серія ЯА № 820077 площею 0,2500 га, та державним актом серія ЯА № 820078 площею 0,1735 га, які заповіла - позивачеві [PERSON]. Позивач спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту, проте реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,1735 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: с. Стара Прилука, вул. Лесі Українки, 3, Липовецького району Вінницької області, які належали спадкодавцеві на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820077, та серія ЯА № 820078, вона позбавлена можливості, оскільки по змісту заповіту спадкодавець розпорядилась правовстановлюючими документами, проте згідно ст. 1236 ЦК України при складанні заповіту потрібно зазначити майно, яке належить спадкодавцеві, а не документ. Зважаючи на те, що спадкодавець мала намір розпорядитись саме належним їй майном, інших земельних ділянок не мала, тому позивач просить суд розтлумачити зміст заповіту вчинений [PERSON] 08.11.2010 року, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області, та зареєстрованого в реєстрі за №133, таким чином, що волевиявлення спадкодавця при вчиненні заповіту було спрямоване на те, що вона заповіла належні їй земельні ділянки: площею 0,1735 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Стара Прилука, вул. Лесі Українки, 3, Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820078, та площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: с. Стара Прилука, вул. Лесі Українки, 3, Липовецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 820077. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, однак надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явились. Згідно заяв, які було направлено в адресу суду, позовні вимоги визнають, просять справу розглянути за їх відсутності. Представник третьої особи: Липовецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи належним чином. Зважаючи на те, що сторони скористались наданими їм ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а неявку третьої особи суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. 08.02.2016 року в селі Стара Прилука Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №2 від 08.02.2016 року та видано виконкомом [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області свідоцтво про смерть серії І-АМ №341404 (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 08.11.2010 року, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилась належним їй майном, а саме заповіла державний акт серія ЯА № 820077 площею 0,25 га, та державний акт серія ЯА № 820078 площею 0,1735 га, які заповіла - позивачеві [PERSON]. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №133, а.с. 8. Згідно запису на зворотній стороні заповіту вчиненим секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯА № 820077, та серія ЯА № 820078 (а.с. 9, 10), судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та площею 0,1735 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: с. Стара Прилука, вул. Лесі Українки, 3, Липовецького району Вінницької області. Із матеріалів Спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 08.02.2016 року, що була витребувана судом встановлено, що своїм правом на спадкування за заповітом скористалась позивач [PERSON], подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту. Втім, нотаріус звернув увагу, що в заповіті померла вказує на Державні акти на право власності на земельні ділянки, а не самі земельні ділянки площею 0,2500 га, та площею 0,1735 га, згідно державних актів серія ЯА № 820077, та серія ЯА № 820078. Зважаючи на те, що укладений заповіт має неточності і викликає спори між спадкоємцями щодо волі спадкодавця, тому позивач просить суд здійснити його тлумачення. Згідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Відповідно ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~125\~та\~126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Аналізуючи вказані правові норми у взаємозвязку із встановленими судом обставинами справи, суд дійшов висновку, що справжня воля спадкодавця [PERSON] на момент вчинення правочину - 08.11.2010 року була спрямована на розпорядження саме належними їй земельними ділянками, площею 0,1735 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за адресою: с. Стара Прилука, вул. Лесі Українки, 3, Липовецького району Вінницької області. Зважаючи на те, що виявлені у заповіті неточності позбавляють позивача реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, що вказує на те, що право позивача оспорюється, отож, з урахуванням дійсної, справжньої вираженої волі спадкодавця, мети правочину, суд дійшов висновку, що слід здійснити тлумачення заповіту вчиненого заповідачем в частині вираження її волі щодо розпорядження належним її майном. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження зібраними та перевіреними в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, отож, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved