Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №260/2008/Б від 20.06.2008 року в розмірі- 4 717,58 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при \~заочному розгляді \~справи, що відповідає \~ положенням \~ст.224 ЦПК \~України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Так зясовано, що 20 червня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено Кредитний договір №260/2008/Б, відповідно якого позичальнику було надано грошові кошти в сумі 5 000 грн., терміном повернення -20.06.2011 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 24,00 % річних. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 Загальної частини Договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку ( штраф/пеню). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач зобовязання перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі - 4 717,58 грн., а саме: прострочена до повернення сума кредиту- 1 610,29 грн., прострочені проценти за користування кредитом- 1 804,97 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту та процентів-1 302,32 грн., розрахунок якої додається ( а.с. 5-6 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду із позовом) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов 'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved