Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3155 грн. 50 коп., витрачених на професійне навчання особи, що перебуває на обліку в центрі зайнятості. В позові зазначив, що з 6 липня 2017 року на обліку в центрі зайнятості знаходиться відповідач, яка має статус безробітного і отримує грошову допомогу. Під час перебування на обліку на підставі договору між сторонами № 0856/302/17 від 13.07.2017 року відповідача було направлено для отримання професійної підготовки до дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» за професією оператор котельні з метою її працевлаштування за вказаною спеціальністю в приватному акціонерному товаристві «Запорізький завод залізобетонних шпал». Відповідач отримала зазначену професію і направлення на працевлаштування у вказаний суб'єкт господарювання, проте на роботу відповідач не з'явилася протягом місяця після закінчення навчання, внаслідок чого вакансія по зазначеній спеціальності була зайнята іншою особою. 24 жовтня 2017 року до позивача надійшла інформація від концерну «Міські теплові мережі» про потребу концерну в укомплектуванні кадрами за спеціальністю, яку набула відповідач, а саме: оператора котельні, у зв'язку з чим [PERSON] було видано направлення на працевлаштування до цього підприємства. Відповідач прийняла на себе зобов'язання працевлаштуватися після проходження медичного огляду, між тим до часу звернення позивача до суду вона не поступила на роботу і до концерну «Міські теплові мережі». Оскільки договором між сторонами передбачено повернення центру зайнятості особою зі статусом безробітного суми витрат на професійне навчання у випадку відмови працювати за одержаною професією, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вартість витрат на професійне навчання безробітної [PERSON], яка обчислюється сумою в 3155 грн. 50 коп., а також покласти на неї видатки зі сплати судового збору в сумі 1762 грн. Звернення до відповідача з претензією про позасудове відшкодування суми витрат на професійне навчання, позитивних наслідків не дало, що і зумовило звернення позивача до суду за захистом свого права. Представник позивача до суду не з'явився, надавши письмове звернення про задоволення позову і розгляд справи у його відсутність, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За зазначених обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з'явилася, заяви про вирішення спору у її відсутність не надала. Вказані обставини зумовили проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши доводи позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідач з 6 липня 2017 року перебувала на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості м. Запоріжжя як особа зі статусом безробітного, отримувала грошову допомогу по безробіттю. За умовами договору між сторонами № 0856/302/17 від 13.07.2017 року на підставі заяви відповідача від 13.07.2017 року її було направлено для отримання професійної підготовки до дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» за професією оператор котельні з метою її працевлаштування за вказаною спеціальністю в приватному акціонерному товаристві «Запорізький завод залізобетонних шпал» (а. с. 8-12). Вартість навчання відповідача з отримання вказаної спеціальності становить 3155 грн. 50 коп. (а. с. 15). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін в зобов'язанні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. За змістом договору № 0856/302/17 від 13.07.2017 року його предметом є направлення безробітної [PERSON] до дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» на професійне навчання за професією оператор котельні для проходження повного курсу підготовки за індивідуальними планами та програмами, під конкретне замовлення роботодавця відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання у 211 годин з 14 липня 2017 року по 21 серпня 2017 року. Вказаний курс навчання тривалістю 211 годин відповідач пройшла у повному обсязі, як випливає з робочого навчального плану індивідуальної форми професійного навчання зареєстрованих безробітних за професією оператор котельні (код 8162) (а. с. 13). До обов'язків безробітного за договором між сторонами від 13.07.2017 року входить обов'язок працевлаштування за отриманою професією (спеціальністю) протягом тридцяти календарних днів після закінчення навчання у разі професійного навчання на замовлення роботодавця (а. с. 9, зворотний бік). Зазначений обов'язок відповідачем не виконано, як свідчить зміст звернення до позивача приватного акціонерного товариства «Запорізький завод залізобетонних шпал» про те, що воно не має можливості та не гарантує працевлаштування [PERSON] на посаду оператора котельні, оскільки на протязі одного місяця після закінчення навчання вона не з'явилася на підприємство, а з 27 вересня 2017 року вакансія зайнята іншим працівником (а. с. 19). Сторони домовилися, що у разі відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Якщо безробітний відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (п. п. 3.1.2., 3.1.3. договору на а. с. 9, зворотний бік). Як випливає зі змісту претензії від 26.01.2018 року (а. с. 22), позивач пропонує відповідачу виплатити суму витрат на навчання за договором від 13.07.2017 року. За змістом ст. ст. 525, 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, оскільки одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Виконання зобов'язання позивача з надання професійної підготовки підтверджено наведеними судом фактичними даними, тому вартість цих послуг відповідно до правил про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні, а також згідно з умовами договору підлягає стягненню з відповідача на його користь. Право на отримання вказаних сум в судовому порядку також прямо витікає з пункту 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.10 «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року, тому суд знаходить всі підстави для вжиття захисту порушеного права позивача. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і сплачена ним сума судового збору.

Outcome: approved