Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який згодом уточнив і свої доводи мотивував наступним. [INFO] померла його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку він не отримував пенсію по січень 2015 року, після чого перестав отримувати її до моменту смерті. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом він успадкував неодержану за життя пенсію в сумі 207785,83 грн. Однак відповідачем йому було виплачено 175503,23 грн., що на 32282,60 грн. менше, ніж зазначено в свідоцтві, залишок відповідачем йому не виплачений. На звернення позивача відповідач роз`яснив, що виплатив недоотриману пенсію за минулий час за три роки до дня звернення за отриманням пенсії відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв`язку з чим, просив стягнути з Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на його користь набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] пенсії за період з 01.02.2015 року по 26.03.2016 року включно, а також грошові кошти в сумі 32282,60 грн. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 29.11.2019 р. відкрито провадження по вказаній цивільній справі. 16.04.2020 р. ухвалою суду витребувано у відповідача довідку про суму нарахованої, але не виплаченої пенсії померлого [PERSON] за період з 01.01.2015 р. по 03.06.2016 р. 29.10.2020 р. ухвалою суду витребувано з АТ «Ощадбанк» відомості про зарахування суми пенсії у період з вересня 2014 р. по березень 2016 р. включно [PERSON] 07.12.2020 р. ухвалою суду витребувано з Головного управління ПФ України в Донецькій області інформацію про нараховані та виплачені [PERSON] суми пенсії у період з лютого 2015 р. по березень 2016 р. включно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Представник відповідача - Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області - у судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового зсідання повідомлений належним чином, відзив не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.12.2018 р., виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2963 (а.с.13). Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до приписів ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 04.06.2019 р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого сума недоотриманої пенсії складає 207785,83 грн., яка зберігається у Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, належної спадкодавцеві на підставі листа-повідомлення Волноваського об`єднаного УПФ України Донецької області №3637/11-33/05 від 04.04.2019 р. (а.с.17). Тобто всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті мають належати саме [PERSON] . На підставі квитанції відповідача №563/3 від 12.06.2019 р. сума отриманих грошових коштів склала 175503,23 грн., тобто на 32282,60 грн. менше ніж зазначено в Свідоцтві про право на спадщину за законом. На запит позивач отримав лист із Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду про те, що 12.06.2019 р. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виплачена недоотримана пенсія після смерті його батька [PERSON] в сумі 175503,23 грн. з урахуванням трирічного строку, визначеного ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який рахувався з дня його звернення до управління - 05.06.2019 р. (а.с.22-23). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] отримав частину недоотриманої пенсії після смерті батька [PERSON] в сумі 175503,23 грн., на 32282,60 грн. менше. Разом з тим, Управління відмовляє позивачеві у виплаті цих коштів як спадкоємцю. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану спадщину, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі. Окрім того, згідно довідки №914380198371 від 31.12.2020 р. розмір нарахованої, але не виплаченої [PERSON] пенсії за період з 01.02.2015 р. по 26.03.2016 р. складає 44698,22 грн. З відповіді АТ «Державний ощадний банк України» №46-13/10501/12335-БТ від 17.11.2020 року вбачається, що у період з вересня 2014 року по березень 2016 року включно на поточні рахунки [PERSON] пенсійні кошти не зараховувались. Таким чином з урахуванням виплаченої спадкоємцю суми пенсії в розмірі 175503,23 грн., загальна сума недоотриманої пенсії за період з 01.02.2015 р. по 19.11.2018 р. складає 76980,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. У відповідності до частин першої, другої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Позивач надав всі необхідні документи для отримання пенсії відповідно до спадщини за законом. Посилання представника відповідача на статтю 46 Закону 1058, відповідно до якої, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Зазначена стаття передбачає порядок виплати пенсії пенсіонеру за минулий час, яку пенсіонер не отримав з власної вини, а не щодо отримання пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. За положеннями статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. ЦК не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058 теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного позивачу спадкового майна. За наведених обставин, враховуючи, що у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON] , як спадкоємець за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути недоотриману пенсію, яка належала померлому [PERSON] за період з 01.02.2015 р. по 19.11.2018 р. та яка складає 76980,82 грн. (44698,22 + недотримані за свідоцтвом кошти в сумі 32282,60). У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 768,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1220-1223, 1266, 1268 ЦК України,

Outcome: approved