overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визначити додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] . Мотивував тим, що при зверненні до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 04 червня 2018 року отримала Постанову лише 20 червня 2018 року, де зазначено, що мною пропущено встановлений законодавством строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Строк звернення нею пропущено з поважних причин в зв`язку із тим, що вона мешкає в іншій області та, крім того, знаходилась в зв`язку із роботою за кордоном, про що свідчать відмітки закордонного паспорта. Про смерть батька стало відомо випадково. Постановою від 20 червня 2018 року державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В. встановлено, що [PERSON] звернувся в дату мого звернення - 04 червня 2018 року із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач, також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно. 04 червня 2018 року позивач звернулась до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 20 червня 2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Строк звернення позивачем пропущено в зв`язку із тим, що про смерть батька дізналась не одразу бо працювала за кордоном та фактично мешкала в іншій області. Їй не було відомо про той факт, що батько помер. Вона не мала всіх необхідних документів для звернення до нотаріуса, тому пропустила строк звернення з поважних причин. Відповідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Викладене приводить суд до висновку про те, що позивачка з поважних причин пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини і позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визначити додатковий строк три місяці на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). За життя [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, що підтверджується копією заповіту (а.с.10). Позивач в квітні 2014року звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою держнотаріуса від 25.04.2014року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON], оскільки вона пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с.5). У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] терміном три місяці.Мотивував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] .. Позивач є єдиним спадкоємцем, не встиг подати заяву про прийняття спадщини оскільки є інвалідом 1 групи за загальним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду, місце мешкання позивача у м. Донецьк, тобто мешкає на не підконтрольній українській владі території, органи державної влади на цій території не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з відповідною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Київської районної адміністрації м. Донецька в судове засідання не з`явився, жодних заяв не надіслав. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с.4/ Спадкоємцем померлої є син [PERSON] . /а.с. 6/ У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини так як позивач є інвалідом 1 групи за загальним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду, та перебуває в м. Донецьк, тобто мешкає на не підконтрольній українській владі території, органи державної влади на цій території не здійснюють свої повноваження. Вказана причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною. Відповідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд встановити, що він не є батьком дитини [PERSON], [INFO]., яка народилась у [PERSON] і виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису про народження. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено судом, 19.10.2013року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) та проживали разом до квітня 2014року. [INFO] відповідач народила дитину - дочку [PERSON], згідно свідоцтва про народження, де в графі батько записано позивача (а.с.5). Однак, у квітні 2014року відповідач повідомила позивача, що він не є батьком дитини. У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливо лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Калінінської районної у м. Донецьку ради повернути їй дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено судом, рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 11 березня 2014року у позивача було відібрано дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав та передано на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Калінінської районної у м. Донецьку ради для вирішення питання подальшого визначення дітей (а.с.6,7). Підставою рішення була відсутність житлових умов у позивача для належного проживання та виховання дітей та через відсутність житла. У теперішній час покращились умови проживання позивача, матеріальний стан, що підтверджується договором оренди житла від 01.05.2014року, довідкою ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходв у Донецькій області від 13.06.2014року, медичними довідками. Позивач до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.10-13). Відповідно висновку від 06.11.2014року № 546, Служба у справах дітей Калінінської районної у місті Донецьку ради вважає можливим повернути [PERSON] її дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення дітей. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що відсутні підстави, котрі перешкоджали нормальному проживанню та розвитку дітей разом з позивачем, інтереси самих дітей відповідають їх проживанню разом з матір`ю. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просила надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини, [PERSON] , [INFO]. Посилалась на таке. Відповідач є її батьком. Вона з дитиною проживають окремо від відповідача за адресою : м. Павлоград, вул. Карбишева, 5/57. Виникла необхідність зареєструвати місце проживання дитини. Позивачка зверталась для реєстрації дитини, але їй було відмовлено, так як потрібна згода батька. Відповідач відмовляється надати згоду для реєстрації дитини. Відсутність реєстрації місця проживання дитини порушує права дитини. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений оголошенням в газеті. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились. Просили розглянути справу у відсутність їх представників. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Суд дослідивши матеріали справи приходить до такого. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO]. Позивачка зареєстрована та проживає з дочкою окремо від відповідача за адресою : м. Павлоград, вул. Карбишева, 5/57. Відповідач проживає та зареєстрований за адресою [INFO]. У позивачки виникла необхідність реєстрації місці проживання доньки для отримання медичної допомоги, для чого вона звернулась до Відділу надання адміністративних послуг Павлоградської міської ради. Позивачці було відмовлено у реєстрації дитини , так як на це була відсутня згода батька дитини - відповідача. Відповідач ухиляється від подачі заяви про свою згоду на реєстрацію місця проживання дитини. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини , яка не досягла десяти років , визначається за згодою батьків. Статтею 6 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Постановою кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року передбачено, що в разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків . Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач ухиляється від надання згоди на реєстрацію дитини за місцем проживання позивачки чим порушує права дитини, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2011 р. Відповідач та її діти зареєстровані за вказаною адресою відповідно до договору найму від 10.08.2011 року, але фактично не проживають у цій квартирі з моменту реєстрації. Згідно записів актів про не проживання відповідачів за місцем реєстрації, затверджених від 24.06.2019 року, відповідачі фактично не проживають за вказаною адресою з дати реєстрації у зв`язку із зміною місця проживання. На сьогоднішній день позивачу доводиться щомісячно сплачувати за відповідача квартирну плату, оскільки на її розраховується плата за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями. Оскільки [PERSON] систематично не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги, вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, представник третьої особи у вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов не визнає. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2011 р. Відповідач та її діти зареєстровані за вказаною адресою відповідно до договору найму від 10.08.2011 року, але фактично не проживають у цій квартирі з моменту реєстрації, що підтверджується відповідними актами про не проживання відповідачів за місцем реєстрації (а.с. 11-20). На сьогоднішній день позивач щомісячно сплачує за відповідача квартирну плату, що підтверджується відповідними квитанціями, наданими позивачем за 2017-2020 роки. Відповідач [PERSON] оплату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги не здійснює. Суд не приймає до уваги надані відповідачем копії переказів на ім`я позивача, оскільки такі не підтверджують оплату комунальних послуг та здійснені після пред`явлення позову до суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 ЖК України договір піднайму може бути достроково розірвано, якщо піднаймач або особи, які проживають разом з ним, зокрема, систематично не вносять плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги. Частина друга статті 405 Цивільного кодексу України передбачає, що члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи зазначене вище, позов, за викладеними в ньому підставами, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком 22, по провулку Комунарів (Річковому) в м.Павлограді Дніпропетровської області. Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку № 22 по провулку Комунарів (Річкова) в м.Павлограді Дніпропетровської області. За вказаною адресою відповідач зареєстрований, але фактично не проживає з квітня 2012 року. Речі відповідача в будинку відсутні. Вважає, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням (будинком), внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Позивач у\~\~судовому засіданні підтримав позов, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній . Відповідач у судове засідання не прибув. Про час та дату повідомлений належним чином. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, вислухавши позивача, дослідивши\~\~матеріали\~\~справи приходить до\~\~наступного. Позивач є власником 1/2 частини будинку №22 по провулку Комунарів (Річковому) в м.Павлограді Дніпропетровської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності та рішення Павлоградського міськрайонного суду від 12.12.2011р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння. Відповідач є зареєстрованим у вказаному будинку, що підтверджується копією довідки про склад сімї, виданою квартальним комітетом № 24./а.с.10/ З квітня 2012 року відповідач [PERSON] в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує. Вказаний факт підтверджено копією акту про не проживання складений головою квартального комітету [PERSON] Реєстрація відповідача порушує права позивача. Частиною 1 статті 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Статтею 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.\~316, 383,391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач зазначає, що є власником будинку, відповідач зареєстрований в будинку, але з липня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач вважає, що відповідач не користується спірним будинком без поважних причин на протязі двох років, а тому має бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право на користування будинком. Позивач в судове засідання не з»явився, але в заяві просить справу розглядити без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений. Заяв про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник треттьої особи в судове засідання не з»явився . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] в якому проживає зі своєю дружиною. Відповідач по справі зареєстрований у будинку з 10.12.2012 року, але не проживає в ньому з липня 2013 року. Зазначені обставини підтверджені у судовому засіданні довідкою виданою виконавчим комітетом Великочернігівської сільської ради Овруцького району №№10, 105 від 10.02.2015 року. Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними, достовірними і тому приймає їх як основу для ухвалення рішення. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), користуються ним для проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і доведеними у судовому засіданні. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що позивач є власником будинком [ADDRESS] . Після відчуження на користь позивача вказаного будинку, колишній власник обіцяв зняти з реєстрації відповідача. Відповідач на відмовляється знятися з реєстрації, чим порушує права позивача. Позивач у судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та розгляд справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивач є власником житлового будинком [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку./а.с.4-5/. Відповідач є зареєстрованим у вказаному будинку, що підтверджується довідкою виданою Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області./а.с.6/ Реєстрація відповідача порушує права позивача. Частиною 1 статті 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 383,391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України та

Outcome: approved