Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4546 грн. 71 коп., три процента річних в розмірі 391 грн. 46 коп., пеню в розмірі 604 грн. 23 коп., а всього стягнути на свою користь 5542 грн. 40 коп. Позовні вимоги вмотивував тим, що 13.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір №068-6.507/09-д про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання [PERSON], який був зарахований на 1-й курс денної форми навчання факультету «Економіка та управління», за напрямком підготовки «Маркетинг», з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», а відповідач зобов'язалась своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги, загальна вартість якої становила 25200 грн. Однак, згідно виписки з наказу №86-ст від 29.03.2011 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу. 31.01.2014 року [PERSON] була направлена претензія №85 з пропозицією до 01.03.2014 року сплатити заборгованість за надання освітньої послуги в розмірі 4410 грн., яка останньою була залишена поза увагою, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, отримана від її представника заява від 25.11.2014 року про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки вказані представником причини неявки суд уважає неповажними, як не підтверджені належними доказами, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 13.08.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №068-6.507/09-д про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб (далі - Договір), згідно умов якого, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок відповідача здійснити навчання [PERSON], який був зарахований на 1-й курс денної форми навчання факультету «Економіка та управління», за напрямком підготовки «Маркетинг», з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», а відповідач зобов'язалась своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги, загальна вартість якої становила 25200 грн. (а.с.5). Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Однак, відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з тим, що згідно виписки з наказу №86-ст від 29.03.2011 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навчального плану та графіку навчального процесу, при цьому відповідач за надання освітньої послуги за період з 01.09.2010 року по 21.03.2011 року грошові кошти не сплатила, у зв'язку з чим у неї утворився борг в розмірі 4410 грн. (а.с.6, 9). 31.01.2014 року позивач звернувся з письмовою претензією за №85 до [PERSON] з пропозицією сплатити заборгованість за надання освітньої послуги в розмірі 4410 грн. у строк до 01.03.2014 року, яка останньою та відповідачем була залишена поза увагою (а.с.7-8). Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд уважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за навчання з урахуванням індексу інфляції в сумі 4546 грн. 71 коп., пені за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги в сумі 604 грн. 23 коп. та три процента річних в сумі 391 грн. 46 коп., а разом стягнути з відповідача на користь позивача 5542 грн. 40 коп. (а.с.9-12). Отже, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved