Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] , посилаючись на те, що 07 квітня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] укладено Договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] , згідно з умовами п. 2.1 якого позивач надав відповідачу Кредитний ліміт (Овердрафт) шляхом відкриття відкличної відновлювальної Кредитної лінії у сумі 50 000 гривень 00 копійок. Згідно п. 2.1. Кредитний ліміт (Овердрафт) надавався відповідачу на строк до 1 року, з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитним лімітом (Овердрафтом) до 06 квітня 2015 року. Овердрафт - це форма короткострокового кредиту, при надання якого банк здійснює оплату платіжних документів понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника в межах визначеного договором ліміту кредитування. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, відкривши відповідачу картковий рахунок на умовах тарифного пакету «Класичний VIP Platinum». Відповідач використав кредитні кошти з карткового рахунку за допомогою платіжної картки у повному обсязі шляхом зняття грошових коштів в банкоматах банку та шляхом безготівкового розрахунку за придбані товари у торгівельних мережах. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору процентна ставка за Овердрафтом складає 31 % процентів річних, а процентна ставка за простроченим Овердрафтом складає 48 % річних. Проценти нараховуються на суму використаного Кредитного ліміту (Овердрафту) (в т.ч. прострочену суму) на кінець кожного, в розмірі згідно з Тарифами, згідно Додатку 1 до Кредитного договору. Розрахунок процентів на заборгованість відповідача за кредитним лімітом (Овердрафтом) здійснюється за фактичну кількість днів наявності цієї заборгованості з розрахунку фактичної кількості днів у місяці та умовної кількості днів у місяці та умовної кількості днів у році 360 (факт/360). При нарахуванні процентів на використану суму Кредитного ліміту (Овердрафту) (в т.ч. на прострочену суму) враховується день виникнення та не враховується день погашення заборгованості. Згідно п. 3.2. Кредитного договору погашення кредитного ліміту (Овердрафту) та процентів за користування кредитним лімітом (овердрафтом) сплачуються щомісячно у строк не пізніше 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору повернення кредитного ліміту (овердрафту) та відсотків за ним здійснюється шляхом зарахування на картковий рахунок клієнта готівкових коштів, внесених в касу банку або до програмно-технічних комплексів самообслуговування банку, а також безготівкового переказу коштів, здійсненого з визначеними договором реквізитами. Згідно п. 4.3.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний суворо дотримуватися положень кредитного договору. Відповідно до п. 4.3.4. кредитного договору відповідач зобов`язаний погасити банку в повному обсязі кредитний ліміт (Овердрафт) в строк, встановлений п. 2.1. Договору. Згідно п. 4.3.5. Кредитного договору відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти в строки, встановлені п. 3.2. Кредитного договору. В порушення умов Кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом в обумовлені договором строки. Станом на 21.08.2015 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 56137,38 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту - 40 671,72 грн.; - прострочена заборгованість по відсоткам - 15 465,66 грн. (за період з 01.08.2014 року по 20.08.2015 р.). Постановою Правління Національного банку України від 15.01.2015 року № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «АКТАБАНК» було вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «АКТАБАНК». 16.01.2015 року на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 6 в ПАТ «АКТАБАНК» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» з 16 січня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» призначено [PERSON] строком на 1 рік з 16 січня 2015 року по 15 січня 2016 року. Рішенням ФГВФО № 253 від 30.12.2015 року строк ліквідації продовжено до 15.01.2018 року. Просить стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь Публічного Акціонерного Товариства «АКТАБАНК», юридична адреса: 49000 м. Дніпропетровськ вул. Шевченка, буд. 53, заборгованість за Договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 07.04.2014 року станом на 21.08.2015 року становить 56 137,38 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 40 671,72 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 15465,66 грн. (за період з 01.08.2014 року по 20.08.2015 року). В подальшому на адресу суду надійшла заява про уточнення до позовної заяви, у якій просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «АКТАБАНК» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 07.04.2014 року у розмірі 56 137,38 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. Ухвалою суду від 05.06.2018 року було замінено позивача ПАТ «АКТАБАНК» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] та її представники в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомляли. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавали та просили суд відмовити у задоволенні позову, а також відповідачем на адресу суду направлено заперечення, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, який вважає необґрунтованим, а факти, на які посилається позивач, не відповідають реальним обставинам справи. Підтвердила, що дійсно 07.04.2014 року між нею та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] і в липні 2014 року вона скористалася карткою на суму не більше ніж 6500 грн. При цьому, в липні-серпні 2014 року вона поклала на картковий рахунок 9100 грн., після чого картка виявилася заблокованою, що унеможливлювало реалізацію умови п. 2.1. та п. 3.3. договору, про що нею отримано повідомлення про неможливість здійснення платежу. Деякий час вона була за межами України, а тому була позбавлена можливості з`ясувати причину заблокування картки і невиконання банком умов договору. Повернувшись в Україну, 04 вересня 2014 року вона звернулася до ПАТ «АКТАБАНК», у зв`язку з тим, що вона була позбавлена можливості зняти гроші та/чи покласти їх на картковий рахунок № [NUMBER] , тобто була позбавлена можливості користуватися своїми правами та виконувати обов`язки, які передбачені договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку, оскільки відділення банку не працювало, а картка була заблокована. Відповіді на заяву вона не отримала. 01.10.2014 року, у зв`язку з тим, що ситуація не змінилася, відділення банку не працювали, картка була заблокована, вона вимушена була повторно звертатися до банку із відповідною заявою. 01.10.2014 року їй була надана відповідь про те, що на той час, можливості видавати кошти у цьому відділенні банку не має через відсутність готівки. Така ситуація стала наслідком проведення заходів щодо закриття відділення. 14.08.2014 року відділення банку № 8 закрилося, про що внесений запис до державного реєстру банків України. Ситуація не мінялася, тому 16.09.2014 року вона втретє звернулася до банку з аналогічним листом та отримала аналогічну відповідь. Повідомлення ж про те, яке відділення тепер буде обслуговувати її, повідомлено не було. Також вважає, що у відповідності до вимог ст.613 ЦК України, якби позивач надав би хоча б один доказ, підтверджуючий позовні вимоги, все рівно банк не мав би їй нараховувати відсотки, оскільки не пізніше 14.08.2014 року, коли на взяті нею кошти у розмірі 6500 грн. розповсюджувалася пільгова відсоткова ставка 0,01%, банк, в особі відділення № 8, припинив усіх своїх клієнтів, що підтверджується самим же банком у листі. На її думку, наданий в підтвердження позову розрахунок, не відповідає установленим законодавством стандарту, тому не може бути взятий судом до уваги, оскільки не підтверджений первинними документами бухгалтерського обліку. Також вважає, що інші письмові копії, надані позивачем у підтвердження позову, не відповідають встановленим нормам та Інструкції з діловодства. Вважає, що на рахунку позивача залишилися її особисті кошти у розмірі 2800 грн., оскільки після внесення цих коштів на рахунок її картка була заблокована. У зв`язку із зазначеним просить суд відмовити у задоволенні позову. Суд вважає, що відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідача та її представників, враховуючи наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у ст. 16 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Позивач у позові посилається на те, що 07.04.2014 року відповідачем було підписано договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] . Також в підтвердження позову позивачем надано виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , яка ніким не підписана, а лише посвідчена штампіком ПАТ «АКТАБАНК» на якому наявний підпис, але не вказано ні прізвища, ні посади особи, яка поставила цей підпис. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем направлено на адресу суду копії заяв до позивача щодо неможливості скористатися карткою, у зв`язку із заблокуванням картки, датовані 04 вересня 2014 року, 01 жовтня 2014 року та 16.10.2015 року, та відповіді ПАТ «АКТАБАНК» на ці заяви, датовані13.11.2014 року та 16.10.2014 року (т. 1 а.с. 44-48). Згідно зазначених відповідей ПАТ «АКТАБАНК» підтверджує, що у цей час кошти з поточних рахунків клієнтів відділення Банку № 8 не видавалися, оскільки були відсутні у банкоматах та касах. Відсутність коштів пояснюється тим, що у зазначеному відділенні проводилися заходи по підготовці до закриття відділення. 14.08.2014 року відділення Банку № 8 закрилося, про що внесений запис до державного реєстру банків України. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року № 576 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «АКТАБАНК» до категорії несплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014 року № 90 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК», згідно з яким з 17.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне Акціонерне Товариство «АКТАБАНК» строком на три місяці з 17.09.2014 року по 17.12.2014 року. Про час та порядок виплат буде повідомлено додатково на офіційному сайті та у відділеннях банку. Тобто судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] користувалася коштами згідно договору № 26257000298470 у період з 07.04.2014 року по 21.08.2015 року, при тому, що у своїх відповідях позивач роз`яснює відповідачу про процедуру їх ліквідації та створення тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі № 161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, Верховний Суд України в постанові від 15.12.2015 року у справі № 21-4266а15 зазначив: договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав й обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Тож господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а фактом руху активів платника податків і руху його капіталу. Відповідно до п. 5.1 Положень про організацію операційної діяльності в банках України, затверджених Постановою Правління НБУ № 254 від 18 червня 2003 року, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Регістри синтетичного та аналітичного обліку операцій - це носії спеціального формату (паперові, машинні) у вигляді відомостей, книг, журналів, машинограм тощо. Отже, усі доказі, що підтверджують відповідні обставини, повинно бути підтверджені оригіналами первинних бухгалтерських документів, в тому числі розрахунково-касових документів. Позивач не надав суду належної первинної бухгалтерської документації щодо руху коштів по рахунку Відповідача, а надана представником позивача виписка з карткового рахунку [PERSON] не може бути достатнім доказом, так як викладена іноземною мовою та не містить відповідного перекладу на державну мову. За таких обставин, суд вважає не доведеними твердження позивача, що в результаті не виконання [PERSON] своїх зобов`язань по Кредитному договору утворилась заборгованість відповідача перед Банком на суму 56137,38 грн., а відтак, доходить висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed