overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що вони припинили сімейні стосунки у 2012 році, проживають окремо, відповідач проживає у м. Донецьку, періодично у Росії. Причиною розпаду сім»ї стало відношення відповідача до сім»ї, відповідач живе своїм життям, не переймається проблемами та інтересами сім»ї, не виконує обов»язки по утриманню дитини, яка проживає разом з позивачкою. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. До судового засідання сторони не з»явились, позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти надання строку для примиренняЮ проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про судове засідання за відомим місцем проживання, але відповідно до даних поштового відділення, поштою України тимчасово м. Донецьк не обслуговується. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2004 року, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зараз проживають з матір»ю. Позивач вказує, що вони з чоловіком не проживають разом з 2012 року, проживають у різних містах. Причиною розпаду сім»ї стало відношення відповідача до сім»ї, відповідач живе своїм життям, не переймається проблемами та інтересами сім»ї, не виконує обов»язки по утриманню дитини, яка проживає разом з позивачкою Таким чином, суд доходить висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, припинили сімейні відносини, позивач на примирення категорично не згоден, тому суд вважає, що шлюб сторін існує формально, тому підлягає розірванню. Судові витрати суд по розірванню шлюбу покладає на відповідача у справі. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає з матір»юта знаходяться на її утриманні, батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повнолітнього віку. Згідно ст. 181 СКУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, як це зазначено в закону. Відповідно до ст. 183, 191 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом та призначаються з дня подачі позову. Судовий збір за позовом про стягнення аліментів суд стягує з відповідача на користь держави у роз мірі 520 грн. 21 коп. На підставі викладеного й,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що вони припинили сімейні стосунки у березні 2015 року, проживають окремо, відновлювати сім»ю не мають наміру, причиною розпаду сім»ї стали сварки через відсутність порозуміння. В судове засідання сторони не з»явилисьне з»явився з невідомих причин, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 2007 року, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які зараз проживають з матір»ю. Позивач вказує, що вони з дружиною не проживають разом протягом з березня 2015 року, припинили сімейні стосунки з причини відсутності взаєморозуміння, почуття довіри та поваги, відновлювати сім»ю не бажає. Ухвалою суду під час судового розгляду сторонам надавався строк для примирення, але вказані заходи належних результатів не надали, позивач вказує, що примирення не можливе, про що свідчить його заява від 23.11.2016 року. Таким чином, суд доходить висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, припинили сімейні відносини, позивач на примирення категорично не згоден, тому суд вважає, що шлюб сторін існує формально, тому підлягає розірванню. Судові витрати суд покладає на позивача у справі. На підставі викладеного й,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що вони припинили сімейні стосунки у серпні 2015 року, проживають окремо, відновлювати сім»ю не мають наміру, причиною розпаду сім»ї стали сварки через відсутність порозуміння. В судове засідання сторони не з»явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач зазначив, що проти позову не заперечує, просить вирішити питання про повернення їй дошлюбного прізвища. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Позивач вказує, що вони з дружиною не проживають разом протягом з серпня 2015 року, припинили сімейні стосунки з причини відсутності взаєморозуміння, почуття довіри та поваги, відновлювати сім»ю не бажає. Ухвалою суду під час судового розгляду сторонам надавався строк для примирення, але вказані заходи належних результатів не надали. Таким чином, суд доходить висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, припинили сімейні відносини, тому суд вважає, що шлюб сторін існує формально, тому підлягає розірванню. Судові витрати суд покладає на позивача у справі. На підставі викладеного й,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що вони п»ять років тому відповідач пішов з сім»ї, після чого вони з чоловіком не проживають разом. На початку 2016 року відповідач повернувся у квартиру, де проживає вона та зареєстрований відповідач, але відновлювати сім»ю позивачка не бажає, оскільки відповідач грубо повидить себе з нею, ображає їх повнолітніх дітей, які також проживають у даній квартирі. До судового засідання сторони не з»явились, повідомлені своєчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомили. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 1988 року. Позивачка у позовній заяві зазначає, що вони з відповідачем припинили сімейні відносини п»ять років тому, коли чоловік пішов з сім»ї, Протягом п»яти років у них немає нічого спільного, відновлювати сім»ю вона не бажає. Неповнолітніх дітей сторони не мають, позовні вимоги про розподіл майна сторонами не заявлено. Таким чином, суд доходить висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, не може бути відновленим, тому підлягає розірванню. Судові витрати суд покладає на обидві сторони. На підставі викладеного й,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 10.09.2004 відділом РАЦС Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 490. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейне життя не склалось, оскільки між ними виникло непорозуміння та різні погляди на життєво важливі питання. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно. У судове засідання позивач, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини та введення спільного господарства з відповідачем припинені з 2015 року. Відповідач по справі, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем не підтримують з серпня 2015 року. Просив справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 10.09.2004 відділом РАЦС Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 490 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з серпня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 29.03.2016 у Московському відділі державної РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 285. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейне життя не склалось, оскільки між ними виникло непорозуміння та різні погляди на життєво важливі питання. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно. У судове\~засідання позивач,\~не зявився,\~про час\~та місце\~розгляду цивільної\~справи повідомлений\~судом належним\~чином та\~вчасно,\~надав суду\~заяву,\~в якій\~позов підтримав\~в повному\~обсязі,\~справу прохав\~розглядати за\~його відсутності.\~Позивач зазначає,\~з відповідачем\~шлюбно-сімейні\~відносини не\~підтримують з червня 2017. Відповідач по справі, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем не підтримують з 20.09.2017. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 29.03.2016 у Московському відділі державної РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 285 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а. с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з червня 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 01.06.1975 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1717. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем спільних неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, разом вони не проживають. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 20.05.2021 провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.1975 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1717 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявила. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 01.11.2013 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1072. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з матір`ю - відповідачем у справі. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем не підтримують з жовтня 2018 року, разом не проживають, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть, збереження сім`ї неможливо та суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, провести судове засідання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , провести судове засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 01.11.2013 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1072 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 02.10.2015 відділом РАЦС по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2370. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейне життя не склалось, оскільки між ними виникло непорозуміння та різні погляди на життєво важливі питання. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно. У судове засідання позивач, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, справу прохав розглядати за його відсутності. Відповідач по справі, про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена судом належним чином та вчасно, надала суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, зазначила, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем не підтримують з 01.01.2018. Прохала суд залишити прізвище [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 02.10.2015 відділом РАЦС по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2370 між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з 01.01.2018. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 07.06.2014 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 377. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, наявність розбіжностей у способах та методах ведення спільного побуту, фактично шлюбні відносини вони не підтримують з листопада 2019, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач зазначає, що спір по поділ спільного майна на чс подання позовної заяви не виникав. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 03.03.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07.06.2014 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 377 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з листопада 2019 року. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved