Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 08.09.2014 року уклав з відповідачем договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, згідно з яким передав останньому грошові кошти в сумі 1320,00 доларів США під 10 % на місяць, з умовою їх повернення до 08.10.2014 року. В вересні 2014 року позивач за рахунок придбання автомобіля у відповідача, списав з останнього суму боргу у розмірі 500 дол. США. В той час залишок боргу відповідач у вказаний строк не повернув. В кінці грудня та у січні, після неодноразових звернень відповідач виплатив йому відсотки. З січня 2015 р. залишок боргу не повертає. У зв'язку із цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за позикою в сумі 910,00 доларів США та відшкодувати йому судові витрати. Позивач уточнив позовні вимоги заявою поданою на ухвалу про усунення недоліків, просив стягнути з відповідача на його користь борг з врахуванням відсотків за позикою в сумі 23000,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заявою поданою через канцелярію суду просив позов задовольнити в повному обсязі, справу слухати без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день,час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України.. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошових коштів. [PERSON] отримав від позивача позику у сумі 1320,00 доларів США та зобов'язався їх повернути до 08.10.2014 року, про що надав 08.09.2009 року письмову розписку, оригінал якої є в матеріалах справи. З вказаної розписки та пояснень, викладених позивачем у позовній заяві та інших заявах, наданих до суду, суд вбачає, що [PERSON] позичив [PERSON] 1200 дол. США, у суму повернення сторони заклали погоджені відсотки в сумі 120 дол. Позивач зазначив, що відповідачем йому повернуто 120 доларів США в рахунок оплати відсотків та 500 доларів США, як сума списана позивачем в рахунок придбання автомобіля. Ці факти окремими доказами не підтверджуються позивачем, однак суд вважає за можливе прийняти такі пояснення як допустимі, оскільки іншими доказами не спростовані. Враховуючи зазначене позивачем про те, що відповідач сплатив йому відсотки в сумі 120 дол.США, списання суми боргу у розмірі 500 дол. США, суд вважає, що не сплаченою залишилась сума боргу у розмірі 700 дол.США (1320-120-500), що на час подання позову до суду еквівалентно 16450 грн.(700*23,5),(офіційний курс Національного Банку України на час здійснення позивачем розрахунку заборгованості відповідача 03.04.2015р. становить 23,5). На час розгляду справи остаток позиченої суми у розмірі 700 доларів США не повернутий, про що свідчить наявний оригінал розписки у позивача, в зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є доведеними виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні дії або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання, відповідно до ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (ст.545 ЦК України). Договір позики, за приписами ст. 1048 ЦК України, укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, позивачем зобов'язання за вказаною усною домовленістю виконані своєчасно та в повному об'ємі, що вбачається із розписки про отримання грошових коштів відповідачем, а відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позові, наявності боргового документу у позивача. Разом з тим, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, суд вважає недоведеним та не підтвердженим належними та допустимими доказами обумовлені нарахування суми відсотків та різницю між тією сумою, що заявив позивач до стягнення і тією яку суд вважає такою що належить стягнути, а саме 210 доларів США(910-700), що еквівалентно 4935,00 грн.(210*23,5). За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, у зв'язку із чим на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 177,30 грн.

Outcome: partial