Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув; відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2008 року (а.с. 35). Спадкоємцем померлої за заповітом є [PERSON] - позивач по справі про що свідчать долучені до матеріалів справи письмові докази, а саме: заповіти [PERSON] на ім`я [PERSON] від 08 лютого 2005 року і 27 листопада 2007 року (а.с. 37, 38). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова О.В. від 26 липня 2019 року № 214/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 45). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем у заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку через його юридичну необізнаність порядку спадкування, суд не приймає до уваги, оскільки на переконання суду, позивач об`єктивно не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори у строк встановлений законом. У зв`язку з цим, наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки юридична необізнаність позивача не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що з часу відкриття спадщини до закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач беззаперечно мав можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини. Зазначені позивачем обставини щодо юридичної необізнаності щодо строків прийняття спадщини, на думку суду не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини. Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed