Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який ним уточнювався (а.с.112-114, 123). З урахуванням уточнень позивач просить: - встановити юридичний факт належності [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документу - договору дарування від 05.06.1963 року, посвідченого державним нотаріусом шостої Харківської державної нотаріальної контори за №2695, в якому прізвище обдарованого замість «[PERSON]» зазначене як «[PERSON]» та «[PERSON]»; - встановити юридичний факт родинних відносин, відповідно до якого [PERSON] є онуком [PERSON], яка померла [INFO]; - встановити юридичний факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на 79/100 (сімдесят дев'ять сотих) частин домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) по [ADDRESS], в тому числі: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом від 29.03.1991 року на 58/100 (п'ятдесят вісім сотих) частин домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] та на 14/100 (чотирнадцять сотих) частин домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) по [ADDRESS], на які спадкоємцем за законом був [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], але за життя не оформив свої спадкові права; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 7/100 (сім сотих) частин домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) по [ADDRESS], після смерті бабки [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано за [PERSON], який є дідом позивача та співвідповідача [PERSON], - в розмірі 42/100 частин, а також [PERSON], який є батьком позивача, - в розмірі 58/100 частин, які у 1963 році були подаровані [PERSON] На час смерті [PERSON] [INFO] його спадкоємцями за законом були його дружина [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON], які проживали разом з [PERSON] Тобто частка кожного з цих спадкоємців після смерті [PERSON] становила 14/100 частин спірного нерухомого майна (42/100 : 3 = 14/100). У [INFO] померла [PERSON], у [INFO] помер [PERSON] (батько відповідача), а у [INFO] помер [PERSON] (батько позивача). За свого життя батько позивача залишив заповіт на його користь. Після смерті [PERSON] спадкоємці, які разом з ним проживали, не зверталися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на належну їм частку у спащині. Також смерті [PERSON] ніхто з її спадкоємців не звертався з відповідними заявами до нотаріальної контори. Цими спадкоємцями за правом представлення є позивач та відповідач [PERSON], які проживали разом зі спадкодавцем, оскільки на час смерті [PERSON] померли обидва її сина (батько позивача [PERSON] та батько відповідача [PERSON]). Таким чином після смерті [PERSON] її частку у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON] у розмірі 14/100 частин спірного будинку з надвірними будівлями успадковують її онуки - позивач та відповідач у рівних частинах. Після смерті свого батька у 1997 році позивач , який проживав разом з ним, прийняв спадщину, але з заявою до нотаріальної контори не звертався. Спадкове майно після померлого батька позивача становить 79/100 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями та яке складається з 58/100 частин, що належали батькові позивача на праві власності на підставі договору дарування від 1963 року, 14/100 частин, що успадковані батьком позивача після смерті його батька [PERSON] у [INFO], та 7/100 частин, що успадковує позивач за правом представлення після своєї бабки [PERSON], яка померла у [INFO]. Разом з тим, нотаріально оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки для цього необхідно встановити певні юридичні факти родинних відносин, які пов'язані з розбіжностями у написанні українською мовою прізвищ спадкодавців та спадкоємців - членів родини позивача та самого позивача. В свою чергу, відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом (а.с.174-178). Частина зустрічних позовних вимог була залишена без розгляду за заявою представника позивача (а.с.214-216). Таким чином предметом судового розгляду є зустрічна позовна вимога про визнанняза [PERSON] права власності на 21/100 (двадцять одну соту) частину домоволодіння по [ADDRESS], у тому числі, 14/100 (чотирнадцять сотих частин) після смерті [PERSON] та 7/100 (сім сотих) частин після смерті [PERSON]. Зустрічний позов [PERSON], а саме позовна вимога про визнання за ним права власності на частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовано тим, що він є спадкоємцем після свого батька [PERSON], померлого [INFO], який не оформив за життя своє право на спадщину, хоча фактично її прийняв, вступивши в управління спадковим майном - 14/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] успадкував після смерті своєї бабки [PERSON] 7/100 частин спірного домоволодіння. Тобто загальна частка, яку [PERSON] успадкував становить 21/100 частин спірного нерухомого майна. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] підтримали уточнений позов у повному обсязі та підтвердили фактичні обставини, які в ньому викладені. Також представники позивача не заперечували проти зустрічного позову [PERSON] в частині визнання за ним права власності на 21/100 частину спірного домоволодіння. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала зустрічний позов [PERSON] та заперечувала проти позову [PERSON] Представник співвідповідача - Харківської міської ради, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, до суду не прибув з невідомих причин. Представник третьої особи - Інспекції ДАБК у Харківській області, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, до суду не прибув з невідомих причин. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі та прибули у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. За договором дарування, укладеним 05.06.1963р. між [PERSON] та [PERSON] та нотаріально посвідченим державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори в реєстрі за №2695, [PERSON] подарував [PERSON] 58/100 (п'ятдесят вісім сотих) частин від усього домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS], та складається з житлового будинку та надвірних будівель (а.с.6). Як вбачається з тексту договору, прізвища як дарувальника, так і обдарованого записані у двох варіантах: «[PERSON]» та «[PERSON]». Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.06.2012р. №23-13797 право власності на житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Б-1» з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстровано на ім'я: - [PERSON] - 42/100 частини на підставі підпису на заповіті, посвідченому 6-ою ХДНК 26.06.1952р. р№2403, та свідоцтва про право на спадщину, виданого 6-ою ХДНК 02.04.1954р. р№2141; - [PERSON] - 58/100 частин на підставі договору дарування, посвідченого 6-ою ХДНК 05.06.1963р. р№2695 (а.с.28). На частку [PERSON] - 58/100 (п'ятдесят вісім сотих) частин житлового будинку [ADDRESS] - виготовлено технічний паспорт КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.7-13). За даними будинкової книги на вищевказаний житловий будинок позивач постійно проживає та був зареєстрований за цією адресою з 1987 року, а відповідач [PERSON], який також постійно проживає у спірному будинку, зареєстрований за вказаною адресою з 1973р. (а.с.17-24). Крім того, згідно з будинковою книгою мати позивача [PERSON] також постійно проживала у спірному будинку на час смерті її чоловіка [PERSON] - батька позивача. [INFO] [PERSON] склав заповіт на користь свого сина [PERSON], який є позивачем у цій справі (а.с.25). Цим заповітом [PERSON] заповідав позивачеві, який проживав разом з заповідачем, усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, що буде належати заповідачеві на день його смерті та на що він за законом буде мати право. Факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (позивачем) та [PERSON] (відповідачем) підтверджено копіями свідоцтв про народження, а також показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні. Так, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 27.01.1983р. міським відділом ЗАГС м.Харкова, засвідчено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Відомості щодо прізвищ дитини та батьків вказані у свідоцтві російською мовою («[PERSON]») без перекладу на українську мову. В свою чергу, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.04.1953р. Червонозаводським районним бюро РАГС м.Харкова, засвідчено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). У цьому документі також вказані відомості щодо прізвищ дитини та батьків російською мовою («[PERSON]») без перекладу на українську мову. У паспорті громадянина України серія №, виданого на ім'я позивача, його прізвище українською мовою записано як «[PERSON]», а російською - «[PERSON]». У свідоцтві про народження позивача (а.с.27) його прізвище, а також прізвища його батьків записані лише російською мовою («[PERSON]»), без перекладу на українську мову. Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 03.09.1977р., [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.182). При цьому відомості щодо прізвищ дитини та батьків вказані у свідоцтві російською мовою («[PERSON]») без перекладу на українську мову. Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON], засвідчено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 27.06.1943р. відділом актів громадянського стану (а.с.183). У цьому свідоцтві також вказані відомості щодо прізвищ дитини та батьків російською мовою («[PERSON]») без перекладу на українську мову. Факт смерті [PERSON] (діда позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]) [INFO] у м.Харкові засвідчено повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 20.09.2012р. Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ (а.с.26). При цьому прізвище померлого (як і всі інші відомості) у свідоцтві зазначено українською мовою та записано як «[PERSON]». Факт смерті [PERSON] (баби позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]) [INFO] у м.Харкові підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.03.2012р. Харківським міським відділом РАГС (а.с.16). При цьому прізвище померлої (як і всі інші відомості) у свідоцтві зазначено українською мовою та записано як «[PERSON]». Батько позивача - [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] у м.Харкові, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.04.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби ХМУЮ (а.с.14). У свідоцтві про смерть прізвище померлого (як і всі інші відомості) у свідоцтві зазначено українською мовою та записано як «[PERSON]». Мати позивача - [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у м.Харкові, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27.08.2002р. міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції (а.с.15). У свідоцтві про смерть прізвище померлої (як і всі інші відомості) у свідоцтві зазначено українською мовою та записано як «[PERSON]». Батько відповідача - [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] у м.Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.06.1989р. міським відділом ЗАГС м.Харкова (а.с.213 Свідок [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні 29.07.2013р., показала у судовому засіданні, що є сусідкою позивача та його родини та проживає по [ADDRESS] з 1964р. Свідок знає родину позивача, у тому числі, діда позивача - [PERSON] та бабу позивача - [PERSON], які були подружжям, а також батька позивача - [PERSON]. Допитана судом свідок [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні 29.07.2013р., показала, що проживає у будинку будинку [ADDRESS] з 1948р., тобто з народження. Свідок знає родину позивача та відповідача, у тому числі, їх діда- [PERSON] та їх бабу- [PERSON], які були подружжям, а також батька позивача - [PERSON], з яким свідок разом працювала. У подружжя [PERSON] та [PERSON] було двоє синів: [PERSON] - батько позивача та [PERSON] - батько відповідача. Згідно листа Харківського обласного державного нотаріального архіву від 07.02.2013р. №314/01-12 було проведено перевірку наявності спадкових справи після померлих [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON], які проживали у будинку [ADDRESS]. За результатами цієї перевірки встановлено, що в період з 1968р. по 2000р. заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи після вищевказаних осіб не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.89). Ці ж обставини підтверджено Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.96-99). Таким чином, судом встановлено, що у членів родини позивача та у самого позивача і співвідповідача [PERSON] є розбіжності у варіантах написання їх родинного прізвища («[PERSON]» російською мовою), які не впливають на факт наявності вищевказаних родинних зв'язків. Оскільки час відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], після померлого [INFO] [PERSON], після померлої [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON], а також час фактичного прийняття спадщини позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] після вказаних осіб відбулися до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р., то за правилами п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до спірних правовідносин застосовується правила Цивільного кодексу УРСР 1963р. Так, відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.534 ЦК України 1963р. кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що на час смерті [PERSON] [INFO] його спадкоємцями за законом були його дружина [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON], які проживали разом з [PERSON] - у рівних частинах по 14/100 частин спірного нерухомого майна (42/100 : 3 = 14/100). Після смерті [INFO] [PERSON], враховуючи, що її сини [PERSON] (батько відповідача) та [PERSON] (батько позивача) померли за її життя у [INFO] та у [INFO] відповідно, спадкодкоємцями після неї у рівних частинах по 7/100 частин спірного будинку є позивач та співвідповідач [PERSON] Оскільки за свого життя батько позивача [PERSON] залишив заповіт на його користь, то після його смерті, враховуючи, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, він визнається таким, що прийняв спадщину після свого батька, а саме - 58/100 частин спірного нерухомого майна. Крім того, відповідач [PERSON] успадкував після свого батька [PERSON] 14/100 (чотирнадцять сотих частин) спірного домоволодіння, фактично прийнявши спадщину. Таким чином, наявні підстави для визнання права власності в порядку спадкування: - за [PERSON] - на 79/100 частин спірного нерухомого майна, з яких: 58/100 частин - після смерті його батька, [PERSON], 14/100 частин- на які спадкоємцем за законом був [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], але за життя не оформив свої спадкові права, а також 7/100 частин після смерті бабки позивача, [PERSON]; - за [PERSON] - на 21/100 частину спірного нерухомого майна, з яких: 14/100 частин - після смерті його батька, [PERSON], та 7/100 частин - після смерті його бабки, [PERSON]. Що стосується розбіжностей у варіантах написання українською мовою прізвища позивача, його батьків, діда, баби та відповідача, то це не впливає на суть правовідносин з приводу спадкування, а також на факт родинних відносин між вказаними особами. В той же час суд залишає без задоволення позовну вимогу про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Так, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суди можуть встановлювати факти, у тому числі, шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Але, як зазначає Верховний Суд України у п.10 Постанови Пленуму від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них; якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що ці особи були подружжям та дідом і бабою позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial