Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № АВН0R591790654 від 19 жовтня 2013 року у розмірі 16866,54 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 жовтня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 9744,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору № АВН0R591790654 від 19 жовтня 2013 року відповідач зобовязався щомісячно сплатити позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат. Відповідач свої зобовязання щодо виплати коштів не виконав, в результаті чого, станом на 27 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 16866,54 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № АВН0R591790654, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9744,00 гривень, на строк 12 місяців, а саме до 18 жовтня 2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору № АВН0R591790654 від 19 жовтня 2013 року відповідач зобовязався з «25» по «29» число кожного місяця сплатити позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 812,54 гривень; з 30 серпня 2014 року у розмірі 1056,14 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат; за порушення строків погашення кредиту відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу; при порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5 % від суми заборгованості. Позивач свої зобовязання виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 9744,00 гривень, а відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконав, в результаті чого станом на 27 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 16866,54 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом у розмірі 9744,00 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6,78 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 243,60 гривень; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 5592,80 гривень; - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 779,36 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за договором № АВН0R591790654 від 19 жовтня 2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved