Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом, просив визнати факт, що [PERSON], яка померла [INFO], являється його рідною бабусею, просив визнати його спадкоємцем після смерті його бабусі [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], визнати за собою право власності на домоволодіння , розташоване за адресою: [ADDRESS], просив вважати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщин поважними та просив зобов'язати відповідні уповноважені органи зареєструвати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтуваннях поданої заяви позивач зазначає, що [PERSON] являлась його бабусею по лінії матері, тобто матір»ю [PERSON], але свідоцтво про народження матері не збереглося і отримати такі відомості зараз неможливо, тому що такі відомості зберігаються у державному архіві Луганської області, архіві, а в зв'язку з проведенням АТО на території Луганської області отримати відповідну довідку неможливо. Також у позивач у поданому позові зазначає, що його бабусі належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке залишилось не оформленим у спадок після смерті його бабусі та його матері, хоча матір позивача після смерті бабусі мешкала у зазначеному домоволодінні, користувалась ним протягом 10 років до моменту своєї смерті. Також позивач зазначає, що у зв'язку із проведенням АТО на території Луганської області, він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті своє матері [PERSON] За таких обставин позивач звернувся до суду із вищезазначеними вимогами і у поданому позові просив їх задовольнити. Позивач судовому засіданні підтримав свої заявлені вимоги, а в процесі розгляду справи надав суду заяву, в якій просив закінчити розгляд справи без його присутності. Представник відповідача - Мирнодолинської селищної ради Попаснянського району Луганської області у судовому засідання заперечував щодо повного задоволення вимог позивача і також в процесі розгляду справи надав суду заяву про закінчення розгляду справи без участі представника. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню задоволенню за наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову являється вирішення питання про встановлення родинних відносин між померлою бабусею та онуком в умовах відсутності правовстановлюючих документів про родинний зв'язок, та право на спадкування за законом онука після смерті бабусі та матері, що регулюється Цивільним Кодексом УРСР 1963 року та Цивільним Кодексом України 2003р. Щодо факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], яка померла [INFO], судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача його матір'ю являється [PERSON].(а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть (а.с.15) - [PERSON] померла [INFO]. З інформації, яка надана директором державного архіву Луганської області Луганської обласної військово-цивільною адміністрації, на звернення позивача (а.с.54) вбачається, що надати довідку про народження [PERSON] [INFO], яка народилась в с.Чехірова Первомайського району - неможливо, тому що зараз доступу до архівосховищ у м.Луганську немає в зв'язку із проведенням АТО і м.Луганськ являється тимчасово окупованою територією, де частково залишились документи державного архіву Луганської області. При цьому, у судовому засідання свідки - [PERSON] - дружина позивача та [PERSON] - тітка позивача, підтвердили, що померла [PERSON] являється бабусею позивача, а померла [PERSON] - мати позивача , являється донькою [PERSON]. Пояснення свідків у суда не викликають ніяких сумнівів, ніякими іншими доказами відомості про родинні відносини позивача із померлими не спростовуються . До цього ж, із відомостей наданих Мирнодолинською селищною радою Попаснянського району (а.с.83), які підтверджені поясненнями представника Мирнодолинської селищної ради і в судовому засіданні, встановлено, що згідно книги обліку оприбуткування і витрачання бланків свідоцтв про смерть за [INFO] - за порядковим номером 58 від [INFO] зареєстрований актовий запис про смерть громадянки [PERSON] і заявником при реєстрації даного актового запису вказана гр.. [PERSON] із зазначенням ступеню зв'язку з особою, яка померла - донька. Також, із копії свідоцтва про шлюб, яка надана позивачем, (а.с.68) видно, що [PERSON] [INFO] у 1956 році одружилась із [PERSON] та отримала прізвище - [PERSON]. Таким чином факт того, що померла [PERSON] являється бабусею позивача по лінії матері являється доведеним, підтвердженим письмовими доказами у сукупності із поясненнями свідків і вимоги позивача в цій частині позову підлягають задоволенню. При тім, щодо вимог позивача про визнання прав власності в порядку спадкування , суд зазначає наступне . Бабуся позивача [PERSON] померла у [INFO], тому до розгляду питання щодо спадкування після її смерті регулюються Цивільним Кодексом УРСР 1963 року. Так, Статтею 549. ЦК 1963р. передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини , а саме: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. (Із змінами, внесеними Указом ПВР N 2135-08 від 15.10.73) Відповідно до ст. 529 ЦК 1963р. - При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Мати позивача - [PERSON] померла у [INFO], тому до розгляду питання щодо спадкування після її смерті регулюються Цивільним Кодексом України 2003 року. Так, відповідно до ст..1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст..1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вже встановлено судом, бабуся позивача [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті [PERSON] була жива її донька [PERSON]. Позивач зазначає, що його матір [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері (його бабусі) [PERSON] і протягом останніх 10 років свого життя постійно проживала за адресою : [ADDRESS], спілкувалась із сусідами, вела господарство, сплачувала комунальні платежі за користування та володіння зазначеним майном - домоволодінням. Виходячи із наведеного, виходячи з того, що [PERSON] померла [INFO], суд встановлює, що вона фактично могла користуватися зазначеним домоволодінням з 2004 року. При цьому позивачем надано копії деяких документів ( на ім'я [PERSON]) на комунальні послуги на адресу домоволодіння: [ADDRESS], а саме: Договору про опломбування електролічильника, датований 2010 роком, договору про надання про надання послуг з електропостачання датований 2005 роком, акт перевірки димових каналів датований 2012 роком. Тобто з наданих документів вбачається, що померла мати позивача, [PERSON], користувалась зазначеним домоволодінням з 2005 року, тим самим спростовується ствердження позивача про те, що відповідно до ст..529,549 ЦК УРСР 1963 року, його матір [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті його бабусі [PERSON], тому що відповідно до ст..529,549 ЦК УРСР 1963 року - дії щодо фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном повинні бути вчинені спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але у передбачений законом строк для прийняття спадщини, виходячи із наданих позивачем документів, його матір [PERSON] не прийняла спадщину, у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті його бабусі [PERSON] Ніяких інших документів або підтверджень про те, що його мати [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері (бабусі позивача) [PERSON] - позивачем суду не надано і тому не можна вважати померлу мати позивача такою що мала у власності домоволодіння, А так, в межах даного позову немає підстав для визнання позивача спадкоємцем після смерті його бабусі [PERSON], тому що на момент її смерті - на [INFO] його померла мати була жива і являлась спадкоємцем першої черги у відповідності до положень ст..529 ЦК УРСР 1963 року, а онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, що протирічить обставинам в дійсній справі. Надалі, щодо вимог позивача про визнання його спадкоємцем після смерті його матері - суд зазначає, що згідно відомостей наданих завідувачем Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори (а.с.98-101) вбачається, що позивач [PERSON] звернувся із заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка на момент її смерті складалась з права на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], була заведена спадкова справа та позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] і у виданому свідоцтві державний нотаріус другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчує, що [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Виходячи з аналізу досліджених документів, наданих нотаріусом, суд зазначає, що вимоги позивача про визнання його спадкоємцем після смерті матері безпідставні, тому що він вже визнаний спадкоємцем після смерті своєї матері і він реалізував своє право як спадкоємець, отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті матері, питання визнання його спадкоємцем після смерті його матері не являться спірним, його права як спадкоємця після смерті матері не порушено. При цьому зазначені відомості спростовують ствердження позивача про те, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому що це не відповідає дійсності. До цього ж, суд звертає увагу на те , що у дослідженому свідоцтві про право на спадщину(а.с.101) зазначено, що мати позивача, [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що додатково спростовує ствердження позивача про те, що його мати проживала за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, доведеним у судовому зсіданні з боку відповідача являється факт того, що померла [PERSON] являється бабусею позивача, вимоги ж позивача про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] являються безпідставними, тому що його ствердження про те, що він являється спадкоємцем на зазначене майно, спростовані дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами, в зв'язку з чим нема також і підстав для задоволення вимог позивача щодо зобов'язання будь-яких органів реєструвати за позивачем право власності і тому дійсний позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст..529,549 ЦК УРСР 1963 року ст. 1216,1218, 1220-1222, 1268 ЦК України,

Outcome: partial