Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 3306,00 грн., оскільки відповідно до укладеного кредитного договору №002-13064-241011 від 24.10.2011 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, згідно якого відповідачу була відкрита відновлювана відклична кредитна лінія. Однак, відповідач належним чином зобов»язання за вказаним договором не виконує щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За викладених умов, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З укладеного кредитного договору №002-13064-241011 від 24.10.2011 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, згідно якого відповідачу була відкрита відновлювана відклична кредитна лінія. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №002-13064-241011 від 24.10.2011 року встановлено, що заборгованість складає користь 3306,00 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved