Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою в якій просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом в порядку спадкування право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Спадкоємцями майна померлої за заповітом є позивач. Позивач як спадкоємець за заповітом після смерті матері вступив у права спадкоємця та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., що розташована в [ADDRESS], свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, що розташований за адресою по [ADDRESS], отримати не може через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок, який належав його матері. Так як іншим чином захистити своє права позивач не може та не має змоги отримати у власність вказаний будинок, тому звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на будинок в порядку спадкування. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач Маловільшанська сільська рада в судове засідання не з'явився, та подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, а щодо позову то покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO]. Відповідно до заповіту від 18.02.2008 року, [PERSON] все своє майно заповідала позивачу [PERSON]. 03.12.2013 року позивач отримав після смерті матері [PERSON] три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки які розташовані на території Маловільшанської сільської ради. Відповідно до листа Обухівської районної державної нотаріальної контори від 15.01.2013 року за Вих. №43/01-16, виданої [PERSON], вказується, що Обухівська районна державна нотаріальна контора, не може видати свідоцтво про спадщину за заповітом на житловий будинок який розташований по [ADDRESS], що належав [PERSON] яка померла [INFO], так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок померлого. Судом також встановлено, що на замовлення позивача, після смерті [PERSON] було виготовлено 27.05.2013 року на її ім»я технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], в якому зазначено рік побудови будинку 1930р.. Відповідно до записів в погосподарських книгах за період з 1996р. по 2014р. вказується що вищезазначений будинок був побудований в 1949 році, та рахується за [PERSON]. В довідці Маловільшанської сільської ради від 15.01.2014 року зазначається, що власником будинку [ADDRESS], є [PERSON]. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] дозволи на спорудження будинку, не отримувала, проект на спорудження будинку не розроблявся, даний будинок не був введений в експлуатацію. Крім того позивачем не надано суду доказів, чи дотримано при будівництві державні будівельні, протипожежні, санітарні норми. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,ч.4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором, або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до розділу 2 п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. У справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, необхідно враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього, згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України. Крім того, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, необхідно встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка була відведена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №407568, виданого Маловільшанською сільською радою, на підставі рішення 10 сесії 5 скликання Маловільшанської сільської ради від 29.05.2007 року. Однак, позивачем не надано та відсутні в матеріалах цивільної справи документи, які б підтверджували дозвіл на будівництво будинку, а також зазначений будинок не був введений в експлуатацію, всупереч ч. 1 ст. 376 ЦК України, та чинного законодавства на час закінчення будівництва будинку . Так, докази, які підтверджували б право власності [PERSON] на спірне домоловолодіння, відсутні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України у [PERSON] також відсутності правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, що й стало підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю, який не може підмінятися судовим рішенням. Позивач не позбавлений можливості скористатися вищевказаним правом. З врахуванням викладеного в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed