Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, за яким просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання. В позовній заяві зазначає, що у відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР перебувають на обліку малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах (скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над житиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчинення0 відповідно наказів служби (управління) у справах дітей ЗМР від 29.05.2020 №464, 463 «Про взяття на облік». До відділу надійшов лист від КЗ «Запорізький обласний центр соціальної-психологічної допомоги» ЗОР від 28.04.2020 року №118 щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , які постраждали від жорстокого поводження або стосовно яких існує загроза його вчинення з боку батька [PERSON] .. Крім того, мати [PERSON] неодноразово викликала поліцію, оскільки [PERSON] все подружнє життя поводив себе агресивно, вчиняв домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно неї та дітей. У 2018 році [PERSON] з дітьми тимчасово мешкала у Центрі з причини домашнього насильства. 29.04.2020, 30.04.2020, 27.05.2020 спеціалістами відділу спільно із фахівцями ЗМЦСССДМ по Шевченківському району та представниками ОДВЗГУПП в Запорізькій області ВПП було неодноразово здійснено вихід за адресою проживання дітей: [ADDRESS] , але двері ніхто не відчинив. Відділом були залишені запрошення, але до відділу ніхто так і не з`явився, по вказаним телефонам у листі-запрошенні ніхто не звертався. Згідно з листом Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 25.05.2020 року №4468/48/03/03-2020, у відношенні [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, а також складені адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та постановлено на облік у Шевченківському ВП за категорією насильник. 28.05.2020 спеціалістом відділу та фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЗМЦСССДМ по Шевченківському району було здійснено вихід за адресою проживання родини та складено акти: акт обстеження умов проживання, акти проведення оцінки рівня безпеки дитини та акт оцінки потреб сім`ї особи. Під час обстеження було встановлено, що родина займає одну з кімнат двокімнатної квартири, спальних місць на всіх членів родини не вистачає, мати з дітьми спить в кімнаті, батько дітей спить на кухні. На підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складено 25.10.2020, малолітніх дітей було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №5. Наказами служби від 11.11.2020 № 930/1 «про тимчасове влаштування [PERSON] » та № 929/1 «Про тимчасове влаштування [PERSON] » малолітніх дітей було влаштовано в родину [PERSON] . У дітей є рідна баба по батькові, [PERSON] , 30.11.2020 наказами служби до якої були влаштовані малолітні діти. За доводами позивача, на сьогоднішній день батьки самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків. Ніяким чином в житті дітей участі не приймають. Зі слів [PERSON] батьки зловживають алкогольними напоями та наркотичними речовинами. Наразі їх місцезнаходження не відомо. Враховуюче вищевикладене, просить позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Ухвалою від 03.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.02.2021. 01.03.2021 закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 11.03.2021. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що позов підтримує, просить задовольнити. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала пояснення, що її син і невістка ведуть паразитичний спосіб життя, долею дітей не переймаються. Син обізнаний про розгляд справи, але не хоче зявлятися до суду. Щодо невістки, то остання взагалі зникла, [PERSON] зверталася з цього приводу до поліції. В судовому засіданні відповідно до приписів ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України було вислухано думку дітей, які повідомили, кожен окремо, про те, що бажають проживати з бабусею - [PERSON] . Відповідачі до суду не з`являлися ні час підготовчого провадження, ні двічі під час розгляду справи по суті, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників позивача та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено наданим свідоцтвами про народження (а.с.17-18). Батьки не виконують покладених на них законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дітей. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема висновком голови комісії з питань захисту прав дитини, заступника голови районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, в якому докладно викладені обставини, на підставі яких орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с. 19-22), відомостями про постановку [PERSON] Шевченківським відділом поліції на облік за категорією «насильник» (а.с. 6 зв.) тощо. Враховуючи, що викладені в позовній заяві аргументи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси малолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. За ч. 2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст.184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який визначений ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік», обов`язку батьків по утриманню дітей, тенденцію збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, присудженню підлягають аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідачів, щомісячно. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений, відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1816 грн. (по 908 грн. з кожного) за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved