Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 179 575,45 грн. заборгованості. Посилається на те, що 21.06.2013 року TOB «ТАНАКС» та ТОВ «УніКредит Лізинг» уклали Договір фінансового лізингу № 4609L13/00-LD. На виконання умов Договору Лізингодавець передав Предмет Лізингу у користування Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом приймання-передачі від 27.06.2013 року, який є доказом належного виконання Лізингодавцем взятих на себе зобов'язань. У свою чергу, Лізингоодержувач зобов'язаний був сплачувати за користування Предметом Лізингу Лізингові Платежі згідно Графіку лізингових платежів. Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати Лізингових Платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості Лізингоодержувача на користь Лізингодавця в розмірі 176 054 грн. 35 коп., в тому числі: · 112 445,46 грн. основного боргу; · 5 598,45 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати лізингових платежів; · 613,76 грн. в якості 3% річних; · 3 000.00 грн. збитків; · 56 396,68 грн. неустойки за прострочення повернення предмету лізингу, та судового збору в розмірі 3 521,10 грн., що підтверджується Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/13316/14, яке набрало законної сили та видано Наказ про примусове виконання рішення від 14.10.2014 року № 910/13316/14. Виконання зобов'язань ТОВ «ТАНАКС» за Договором фінансового лізингу забезпечено порукою. Так. 21.06.2013 року між ТОВ «УніКредит Лізинг», ТОВ «ТАНАКС» та [PERSON] було укладено Договір поруки 4609L13/00/SUR. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за Договором загальною сумою до 226 073,21 доларів США, що на день укладання цього Договору становить 1 844 757,39 гривень, та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов Договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в Договорі фінансового Лізингу. Згідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в 1.1 Договору, якщо йому надіслана Лізингодавцем письмова вимога - протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати такої вимоги. Так, 21.11.2014 року у зв'язку із наявністю боргу по Договору фінансового лізингу Лізингодавцем було надіслано на адресу відповідача вимоги за Договором поруки, а саме: - вимогу ТОВ «УніКредит Лізинг» вих. № 5831 від 21.11.2014 року, якою Лізингодавець повідомив останнього про те, що станом на 21.11.2014 року заборгованість TOB «ТАНАКС» по сплаті Лізингових платежів згідно Договору фінансового лізингу становить 179 575,45 грн. та підлягає сплаті Поручителем на користь Лізингодавця. Зазначеною вимогою Лізингодавець просив Поручителя протягом п'яти днів з дати відповідної вимоги сплатити вказану в них суму заборгованості Лізингоодержувача. 25.11.2014 року цінним листом з описом вкладень вимоги Лізингодавця були надіслані Поручителю із дотриманням порядку, передбаченого умовами п. 3.3 Договорів поруки, на адресу Поручителя. Відповідно до нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, інформація щодо яких знаходиться на сайті ДП «Укрпошта», строк пересилання листів з оголошеною цінністю в межах м. Києва складає чотири дні. Відповідно до штампу на поштовому конверті, вимога вих. № 5831 від 21.11.2014 року була направлена 25.11.2014 року, тобто днем отримання цінного листа слід вважати 28.11.2014 року Таким чином, відповідач зобов'язаний був сплатити заборгованість в строк до 03.12.2014 року включно. Однак станом на сьогодні відповідач не виконав свої зобов'язання за Договорами поруки та не сплатив заборгованість ТОВ «ТАНАКС» за Договором фінансового лізингу у вказані в вимогах роки, чим порушив зобов'язання за Договорами поруки. В зв'язку з викладеним вище, просить задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник позивача просить розглядати справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.06.2013 року TOB «ТАНАКС» та ТОВ «УніКредит Лізинг» уклали Договір фінансового лізингу № 4609L13/00-LD. На виконання умов Договору Лізингодавець передав Предмет Лізингу у користування Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом приймання-передачі від 27.06.2013 року, який є доказом належного виконання Лізингодавцем взятих на себе зобов'язань. У свою чергу, Лізингоодержувач зобов'язаний був сплачувати за користування Предметом Лізингу Лізингові Платежі згідно Графіку лізингових платежів (а. с. 17-33). Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати Лізингових Платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості Лізингоодержувача на користь Лізингодавця в розмірі 176 054 грн. 35 коп., в тому числі: · 112 445,46 грн. основного боргу; · 5 598,45 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати лізингових платежів; · 613,76 грн. в якості 3% річних; · 3 000.00 грн. збитків; · 56 396,68 грн. неустойки за прострочення повернення предмету лізингу, та судового збору в розмірі 3 521,10 грн., що підтверджується Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/13316/14, яке набрало законної сили та видано Наказ про примусове виконання рішення від 14.10.2014 року № 910/13316/14 (а. с. 37). Виконання зобов'язань ТОВ «ТАНАКС» за Договором фінансового лізингу забезпечено порукою. Так. 21.06.2013 року між ТОВ «УніКредит Лізинг», ТОВ «ТАНАКС» та [PERSON] було укладено Договір поруки 4609L13/00/SUR. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за Договором загальною сумою до 226 073,21 доларів США, що на день укладання цього Договору становить 1 844 757,39 гривень, та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов Договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в Договорі фінансового Лізингу. Згідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в 1.1 Договору, якщо йому надіслана Лізингодавцем письмова вимога - протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати такої вимоги (а.с. 13-15). Відповідно до п. 1 ч, 2 ст. 11, ч. 2 ст, 509 Цивільного кодексу України укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання. Положення ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України визначають, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку . Стаття 526 ЦК України визначила, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 статті 553 Цивільного кодексу України встановила, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Стаття 543 Цивільного кодексу України визначила, що у разі солідарного обов'язку і боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково а6о в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачем умови договору виконані належним чином не були. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк борг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 176 054,35 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розрахунок загальної суми заборгованості наданий суду і відповідає вимогам закону(а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 795,76 грн.

Outcome: approved