Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] . За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який побудований у 1952-1957 році і розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак в нотаріальному порядку позивач отримати свідоцтво про право на спадщину можливості не має, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області у судове засідання повторно не з`явився, сповіщений про дату, час та місце його проведення у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі Доброславської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області особовий рахунок № [NUMBER] , книга № 7 обліковується житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який побудований у 1957 році і розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] , що встановлено зі змісту свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 01.06.2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 83/2018, заведеної 23.03.2018 року до майна [PERSON] померлої [INFO] вбачається, що єдиним спадкоємцем що прийняв спадщину є [PERSON] (син). У липні 2018 року спадкоємцеві нотаріусом відмовлено у видачі свідотцва про право на спадщину за законом за відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. За загальним правилом до складу спадщини входять всі права спадкодавця, що не припинились у зв`язку із смертю. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу положення ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] відноситься до спадкоємців пешої черги до майна [PERSON] В силу положення ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином в силу закону та оскільки [PERSON] на момент смерті спадкодавеці проживав з нею, був зареєстрований та фактично вступив в управління спадковим майном, є таким, що фактично прийняв спадщину. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved