Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 29.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов відповідачка належним чином договір не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2017 року утворилася заборгованість - 66 450, 43 грн., яка складається з наступного: 5096, 13 грн. - заборгованість за кредитом; 54326,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3387,62 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання батьківських послуг : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3140,50 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не сплачує, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором без номеру від 29.11.2012 року у розмірі 66 450,43 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову, зазначила про зміну найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року та копією нової редакції статуту AT КБ «Приватбанк» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 року. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, просили проводити розгляд справи у їх відсутність, надали до суду відзив, в якому зазначили, що позивачем невірно нараховані проценти за користування кредитними коштами, безпідставно нараховані штраф і пеня, що суперечить ст.61 Конституції України, а також правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним, зокрема у постанові від 24.12.2013 року по справі № 3-37гс13. Крім того, вважають, що позивач пропустив строк позовної давності та просив його застосувати до спірних правовідносин щодо всієї суми заборгованості та з цих підстав у позові відмовити. Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши письмові докази надані сторонами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок між собою, відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що [PERSON] 29.11.2012 року підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим погодилася на укладення договору про надання банківських послуг, що складається з Пам'ятки клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, а також [PERSON]. В зазначеній анкеті - заяві [PERSON] засвідчила, що зобов'язується виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку. Відповідно до [PERSON] обслуговування кредитної карти «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зазначено умови кредитування, за якою визначено пільговий період 55 днів пільгового періоду, базова ставка в місяць - 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %. Пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується на кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки відповідачка своїм підписом в анкеті - заяві надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та відкриття карткового рахунку на її ім'я, тому на неї поширюються Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли станом на 2010 рік. Згідно п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду; що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.3 та 1.1.2.4 до обов'язку позичальника відноситься отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам; 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та або «[PERSON] позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Правил банк має право здійснювати зміну тарифів шляхом інформування клієнта за 7 днів до введення змін зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів до введення змін Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна й сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Правил, відповідно до ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту строком повернення в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення процентів по овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У випадку непогашений суми простроченого кредиту, овердрафту або його частини понад 210 днів, весь кредит вважається простроченим і нарахування з дати переведення кредиту в статус прострочених проводяться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Відповідно до п. 1.1.7.35 Правил, клієнт зобов'язаний інформувати банк про зміну даних, вказаних в заяві, не пізніше 15 днів з дати їх зміни, а також надавати банку документи, що підтверджують зміну прізвища, імені, по-батькові і паспортних даних. З розрахунку заборгованості за договором без номеру від 29.11.2012 року слідує, що станом на 31.08.2017 року [PERSON] банком нарахована заборгованість за кредитним договором в сумі 66 450,43 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 5096,13 грн. заборгованості за процентами в сумі 54051,08 грн., нарахована комісія (пеня) - 3387, 62 грн, заборгованість по судовим штрафам - 3640,50 грн. З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що останній платіж нею здійснено 13.01.2015 року в сумі 200 грн., після цього платежі нею не вносилися. З довідки AT КБ «Приватбанк» слідує, що [PERSON] видавалася картка № 5111537430736004 зі строком дії до останнього дня 07.2016 року. З інформації наданої позивачем 15.08.2014 року відповідачці спрямовувалося смс - повідомлення про зміну тарифної ставки за карткою «Універсальна» на 2.9 % на місяць, 15.03.2015 року з 2,9 % на 3,6 % на її мобільний телефон, зазначений нею при заповненні анкети, який нею не змінювався та не повідомлено про відсутність зазначеного номеру абоненту банку. Зі свідоцтва про шлюб від 01.06.2017 року слідує, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на Костюк, про що позивача не повідомляла, в порушення п. 1.17.35 Правил надання банківських послуг. Оскільки з довідки про заборгованість за кредитним договором, з виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що нею використовувалися кредитні кошти, поповнювався рахунок, відповідачка користувалася кредитною карткою, тому на думку суду між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] виникли договірні відносини, за якими [PERSON] зобов'язана була сплачувати щомісячно платіж у розмірі 7 % від заборгованості, а з 01.04.2014 року в розмірі 5 % від заборгованості та проценти за користування кредитними коштами, черговий платіж повинна була сплатити не пізніше 25 числа наступного місяця, останній платіж вона сплатила 13.01.2015 року, тобто з 26.02.2015 року порушується право банку на своєчасне отримання плати за договором. До суду позов подано 24.10.2017 року тобто в межах трирічного строку позовної давності. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою (постанова ВСУ від 08.11.2017 у справі № 6-2891 цс 16). Суд не приймає заперечення відповідачки щодо пропуску строку позовної давності щодо всієї суми заборгованості за кредитним договором, оскільки на 211 день після несплати чергового платежу вся сума кредитної заборгованості є простроченою, в тому числі і основна сума заборгованості за кредитом в сумі 5096,13 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки. Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою пункту 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати, й усі наступні щомісячні платежі за графіком не підлягають виконанню. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16. Що стосується процентів за користування кредитом, то суд не погоджується з розрахунком заборгованості, зазначеним позивачем, оскільки ні чинним законодавством, ані Правилами надання банківських послуг та умовами кредитування, запропонованими позивачем не передбачене подвійне нарахування процентів. Окрім того, позивачем нараховані проценти після закінчення строку дії договору - 07.2016 року та за межами строку позовної давності, на застосуванні якого наполягає відповідачка. Згідно п. 31 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п.7 ч.1З ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З цих підстав підлягають стягненню з відповідачки проценти за користування кредитними коштами в сумі 3572,36грн., з них за період з 01.11.2014 р. до 01.03.2015 року - 637 грн. за ставкою 2,9 %, за період з 01.04.2015 року до 07.2016 року в сумі 2935,36 грн., за ставкою 3,6%, решта нарахованих процентів знаходиться за межами строку позовної давності та які нараховані після закінчення строку дії договору. Позов в частині одночасного стягнення штрафу та пені не підлягає задоволенню, оскільки суперечить ст.61 Конституції України та правовим позиціям Верховного Суду, висловлених в постановах від 21.12.2015 року, 20.06.2018 року, 10.01.2019 року при розгляді\~ справ №6-2003цс15, №320/1169/16-ц, №308/4948/14-ц відповідно стягненню з відповідачки підлягає пеня в межах строку спеціальної позовної давності, за 12 місяців до подачі позову в сумі 1099,95 грн., до того ж представником позивача під час судового розгляду уточнено, що сума заборгованості - 3387,62 грн. є пенею, а не комісією. З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 235,20 грн. = 9786,44 грн. : 66450, 43 грн. (сума заборгованості за позовом)\~ - 1600 (розмір судового збору, сплачений позивачем при подачі позову).

Outcome: partial