Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 26.04.1980 року Маломидською сільською рада Костопільського району Рівненської області, актовий запис №6. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі, окрім того зазначив, що не заперечує стосовно заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні не з'явилася, про час день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.04.1980 року у Маломидській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №6, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюб (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають четверо дітей: [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved