Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № КЛ 22174/08 від 08 липня 2008 року в розмірі 90229,88 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 липня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем укладено договір № 005-Р/005323 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, відповідно до умов якого АТ «Банк «Фінанси та кредит» відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та емітував відповідну платіжну картку [NUMBER]. 08 липня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № КЛ 22174/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок відповідача відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених цим договором. Відповідач зобов'язалася повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії ресурси в строк до 03 травня 2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розміри та у строки встановлені договором, а також за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № КЛ 22174/08 від 08 липня 2008 року повністю виконав, відповідач кредит отримала, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, в результаті чого, станом на 19 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 90229,88 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд, на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем укладено договір № 005-Р/005323 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, відповідно до умов якого АТ «Банк «Фінанси та кредит» відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та емітував відповідну платіжну картку [NUMBER]. 08 липня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № КЛ 22174/08, відповідно до умов якого АТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок відповідача, на якому враховуються операції, що здійснюються з використанням Картки Visa Classic [NUMBER], відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 2,2% річних протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки і кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії; у розмірі 22% річних у період, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки і кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії і до моменту повного погашення виданих кредитних коштів; у розмірі 22% річних при знятті з карткового рахунку готівкових коштів в банкоматах або пунктах видачі готівкових коштів Банку або інших банків, а також при проведенні інших операцій відповідно до договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, надання і використання платіжної картки. Відповідач зобов'язалася повернути кредитні ресурси у строк до 03 травня 2010 року та сплатити проценти в достатньому для сплати заборгованості розмірі, щомісячно до 25 числа кожного поточного місяця. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів відповідач зобов'язалася сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а також за порушення інших умов договору сплатити штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав свої зобов'язання за кредитним договором № КЛ 22174/08 від 08 липня 2008 року в повному обсязі та відкрив відповідачу кредитну лінію, відповідач кредит отримала, але свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 19 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 90229,88 гривень з яких: · заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором у розмірі 9386,67 гривень; · нараховані відсотки по заборгованості у розмірі 4236,55 гривень · нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості у розмірі 76606,66 гривень, яка підтверджується розрахунком суми заборгованості по кредитному договору № КЛ 22174/08 від 08 липня 2008 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № КЛ 22174/08 від 08 липня 2008 року не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved