Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] на земельні ділянки на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,2938 га, кадастровий номер [NUMBER], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 30.12.2003 року; площею 0,1098 га, кадастровий номер [NUMBER], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 30.12.2003 року. Коли він звернувся в Першу Дрогобицьку державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Також, під час огляду документів нотаріусом було виявлено, що у Державних актах на право власності на земельну ділянку площею 1,2938 га та площею 0,1098 га ім'я його матері помилково записано як «[PERSON]». Натомість у Свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] від 14 червня 2018 року ім'я матері записано як «[PERSON]». У свідоцтві про його народження Серія [NUMBER] від 30 червня 1966 року та свідоцтві про одруження Серія [NUMBER] від 21 січня 1958 року ім'я матері записано як «[PERSON]». З вказаних підстав він не може оформити свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник Солонської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього поступило клопотання про слухання справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що: - [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 30 червня 1966 року. [INFO] у віці 72 роки померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис №6 та видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 14 червня 2018 року. Після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: право приватної власності на земельні ділянки на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,2938 га, кадастровий номер [NUMBER], що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 30.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації №186 від 17 червня 2003 року; площею 0,1098 га, кадастровий номер [NUMBER], що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 30.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації №186 від 17 червня 2003 року. 08 лютого 2007 року помер батько позивача: [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис № 03 та видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 08 лютого 2007 року. Як вбачається з довідки № 395 від 14.06.2018 року виданої виконавчим комітетом Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, [PERSON], [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований разом з матір'ю [PERSON], до дня її смерті, яка сталася [INFO] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно [PERSON], а саме на вищевказані земельні ділянки, оскільки інших спадкоємців ні за законом, чи за заповітом немає. На час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] (1999 рік), діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 527 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є сином померлої [PERSON]. Що стосується різниці в імені спадкодавиці: у Державних актах на право власності на земельну ділянку площею 1,2938 га та площею 0,1098 га ім'я записано як «[PERSON]»; у Свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] від 14 червня 2018 року ім'я записано як «[PERSON]»; у свідоцтві про народження позивача [PERSON] Серія [NUMBER] від 30 червня 1966 року та свідоцтві про одруження Серія [NUMBER] від 21 січня 1958 року ім'я записано як «[PERSON]», то як вбачається з довідки № 396 від 14.06.2018 року виданої виконавчим комітетом Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] та проживала за адресою: [ADDRESS] дійсно одна і та сама особа. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права, яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд, а стаття 16 Цивільного кодексу визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Аналізуючи всі обставини справи, суд приходить до переконання, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved