Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 01.05.2008 року між Концерном «МТМ» в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району та [PERSON] був укладений договір № 101984 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], згідно якого в період з січня 2012 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, Концерн відпустив Відповідачу теплову енергію на суму 1 989,90 грн. Однак відповідач не здійснював жодної оплати за спожиту теплову енергію в спірному періоді, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість на вказану суму. Просить стягнути на свою користь заборгованість з [PERSON] за використану теплову енергію на суму 1 989,90 грн., а також пеню 40,57 грн., інфляційні витрати - 190,51 грн. та судовий збір сплачений, у зв'язку зі зверненням до суду. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, згідно вимог чинного законодавства. З заявою про розгляд справи без його участі, а також з запереченнями на позов, до суду не звертався, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за № 2633-1V, «Правилами користуванню теплова о енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, відповідно до якого, основною метою діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій га її збут та інше. Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що 01.05.2008 року між Концерном «МТМ» в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району та [PERSON] був укладений договір № 101984 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.1 Договору, Позивач взяв зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Відповідачу, а Відповідач взяв обов'язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Позивач в період з січня 2012 року по квітень 2012 року, з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, відпустив Відповідачу теплову енергію на суму 1 989,90 грн. Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом - є календарний місяць. Підставою для розрахунків Відповідача з Позивачем, згідно п.6.3 Договору, є рахунок та акт приймання - передачі. Згідно п. 6.7 Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива буд. № 2-а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну. Споживач, згідно п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період з січня 2012 року по квітень 2014 року не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими Позивачем до оплати за відповідні періоди. Крім того, п. 3.2.26. Договору передбачено, що Споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Згідно Закону серед основних обов'язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до Правил, Споживач зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно - технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. На підставі п. 6.4 Договору Споживач зобов'язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. В порушення положень Закону, Правил та Договору Відповідач не здійснював жодної оплати за спожиту теплову енергію в спірному періоді. Таким чином, заборгованість Відповідача за спірний період складає 1 989,90 грн., що підтверджується доданим до позову розрахунком. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення від простроченої суми, у зв'язку з чим розмір інфляційних втрат за весь період складає 190,51 грн. Згідно ч. 5 ст. 25 Закону у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. Відповідно до п. 7.2.8. Договору в разі несплати або несвоєчасної оплати Відповідачем за теплову енергію відповідно до терміну встановленого у пункті п. 6.4. Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Відповідачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996 р., розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань обчислюється від простроченої суми та не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На підставі вищевикладеного Відповідачу була нарахована пеня у розмірі 40,57 грн. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору. , Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом та судовим наказом до суду.

Outcome: approved