Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного Договору № 2203/1258 від 10.09.2008 року банк надав [PERSON] кредит у розмірі 12,000 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % на рік, з кінцевим терміном повернення до 09 вересня 2018 року. Відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів у визначений строк, у зв`язку з чим, станом на 11 березня 2019 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 5904,88 доларі США, з яких заборгованість за кредитом 5200,00 доларів США, заборгованість за нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2014р. по 30.04.2015р. у розмірі 704,88 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 2337 грн. 45 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладений Договір № 2203/1258, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % річних, з кінцевим терміном повернення 09.09.2018 року. Згідно умов договору, позичальник зобов`язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб підписання сторонами цього договору на надання відповідної суми кредиту та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним станом на 11 березня 2019 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 5904,88 доларі США, з яких заборгованість за кредитом 5200,00 доларів США, заборгованість за нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2014р. по 30.04.2015р. у розмірі 704,88 доларів США, що підтверджено розрахунком заборгованості. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Стаття 625 ЦК України передбачає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, відповідач як позичальник зобов`язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов вказаних договорів в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Крім того, відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За положеннями ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторонами досягнуто згоди за умовами укладеного між ними договору, щодо виконання зобов`язання в іноземній валюті - доларах США. Позивач в порядку та на умовах, встановлених законом має право на видачу кредиту в іноземній валюті - доларах США, що підтверджується банківською ліцензію № 123 та дозволом № 123-3. Позивач просить стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 5904,88 доларів США Як зазначає Верховний Суд України у Постанові від 01 листопада 2017 року у справі №697/307/15-ц судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу. Відповідно до п. 30.1. ст.30 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Судове рішення не може змінювати змісту договірного зобов`язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті. При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов`язання за судовим рішенням у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора). Таким чином, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивача щодо наявності заборгованості за договором № 2203/1258 від 10.09.2008 року, то позовні вимоги підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 5904,88 доларі США, з яких заборгованість за кредитом 5200,00 доларів США, заборгованість за нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.05.2014р. по 30.04.2015р. у розмірі 704,88 доларів США. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 2337,45 грн. 00 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved