Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 22.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого вона отримала кредит у розмірі 8000,00 доларів США під 12,00% річних з кінцевим терміном повернення 21.03.2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, того ж дня між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки належного відповідачу будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Однак, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 09.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 26817,62 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2014 року складає 318325,15 грн.. З огляду на викладене, просив звернути стягнення на будинок та земельну ділянку за вказаною адресою шляхом продажу їх банком з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу зазначеного майна. Також просив виселити відповідача та інших осіб, з указаного будинку зі зняттям його з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору №DZB0GK00770199 від 23.03.2007 року [PERSON] отримала від ЗАТ КБ «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк» після зміни найменування) кредит у розмірі 8000,00 доларів США під 12,00% річних з кінцевим терміном повернення 21.03.2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, того ж дня між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки належного відповідачу будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 09.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 26817,62 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2014 року складає 318325,15 грн.. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 589 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до п.18 укладеного сторонами договору іпотеки та ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав іпотеку нерухоме майно, а саме : Будинок загальною площею 48,20кв.м., житловою площею 17,30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]..Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 40 400 грн. 00 коп.. Таким чином, вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на суму заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За таких обставин, з огляду на положення ст.ст. 6, 627 ЦК України щодо диспозитивності цивільного права та свободи договорів, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у наведений ним спосіб підлягають задоволенню. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя в праві винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 3183 грн. 25 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Outcome: approved