Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 1986 році перебував у трудових відносинах з ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг», на посаді огнеупорщик. Після загальновідомих подій на Чорнобильській АЕС Позивача через військкомат\~ було\~ призвано на військові збори. У період часу з 07.10.1986 року по 25.11.1986 року Позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На даний час Позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, захворювання пов`язано з виконанням робіт по ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. В зв`язку з тим, що йому стали відомі документи, які видавались під грифом «секретно» та «для службового користування», що регулювали порядок оплати праці осіб, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважає невірним нарахування заробітної плати за період роботи в 30 кілометровій зоні ЧАЕС. 16.10.2014 року Позивач звернувся з письмовою заявою, щодо перерахунку заробітної плати та видачі довідки встановленого зразка. Згідно листа від 21.11.2014 року №811-15/1-78872 Позивачу було відмовлено у перерахунку заробітної плати, що і стало підставою звернення до суду за захистом порушених прав на оплату праці. Просить суд визнати дії Відповідача незаконними та зобов`язати відповідача провести перерахунок його заробітної плати за період виконання робіт в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС з урахуванням збільшення тарифної ставки на 100 % та видати нову довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку для подання її до органів Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії. Позивач та його представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.\~ Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду представника не направив, надавши заперечення, в яких просило відмовити у задоволенні позову, оскільки нормативно-правові акти, на які посилався позивач, лише надавали право, а не зобов`язували підприємства використовувати підвищенні тарифи та преміювання. Третя особа, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника управління. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши правовідносини, які склались між сторонами приходить до наступних висновків. Так, [PERSON] є інвалідом ІІ групи, захворювання пов`язано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується\~ експертним висновком Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 22.09.2006 року №10188 та довідкою МСЕК №528210, копія яких міститься у матеріалах справи (а.с. 14, 22 зворот). Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 1984 року Позивач [PERSON] був прийнятий до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаду огнеупорщик 5 розряду, що підтверджується записом №14 у трудовій книжці [PERSON] (а.с.7). У період часу з 07.10.1986 року по 25.11.1986 року [PERSON] виконував роботу в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС, що підтверджується записом у військовому квитку серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , довідкою командира військової частини №73413 від 25.11.1986 року,\~ архівною довідкою від 07.11.2006 року №34563 (а.с.9-10, 18, 24, 23). Як вбачається із змісту довідки про заробітну плату № 811-15/1-6687 від 16.09.2014 року виданої Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» Позивачу нарахована заробітна плата з урахуванням того, що оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності проводиться виходячи з установленого у зоні відчуження 6-ти годинного робочого тижня за 6-ти денний (36 годинний) робочий тиждень (ас. 16). При здійсненні розрахунку застосовано 100% тарифну ставку, враховано роботу у вихідні дні, кратність 4 (а.с. 17) Позивач вважає, що відповідачем порушені його права, оскільки ПАТ «АМКР» здійснював нарахування заробітної плати без збільшення тарифної ставки на 100 % та позивачу не нарахована премія в розмірі 60 % тарифної ставки. Відповідно до матеріалів справи, 16.10.2014 року Позивач письмово звернувся до Відповідача з проханням здійснити перерахунок його заробітної плати за період з 07.10.1986 року по 25.11.1986 року, а саме збільшити до 100 % тарифну ставку, тобто в два рази та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (а.с.20-21). Згідно довідки від 25.11.1986 року наданої командиром військової частини № [NUMBER] [PERSON] знаходився на учбових зборах з 06.10.1986 року по 25.11.1986 року згідно Постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 року за місцем основної роботи йому потрібно виплатити збільшену на 100% тарифну ставку (а.с.24). За результатами розгляду звернення, 21 листопада 2014 року Позивачу було надано письмову відповідь, якою йому було відмовлено у перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження та видачі довідки про заробітну плату (а.с.25). Сторони у судове засідання викликались, однак до суду не з`явились, додаткових доказів до суду не представили, клопотань про їх витребування в порядку ст. 137 ЦПК України не надходило, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Вирішуючи спір, суд враховує наступне. В період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяв порядок оплати роботи працівників, залучених до виконання вказаних робот, встановлений Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, (аналогічна Постанова РМ УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5), Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, Распорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964, Постановою РМ СРСР, ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, (аналогічна Постанова РМ УРСР, Укррадпрофа від 10 червня 1986 року №207-7), Інструкцією, затвердженою Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦРПС від 22 квітня 1982 року №95/4-132, який поширювався також і на військовозобов`язаних, призваних на військові збори, з винятками, встановленими для таких військовозобов`язаних, роз`ясненнями в Листі Держкомтруда СРСР від 15 вересня 1986 року № 595 та Листі Держкомтруда УРСР від 23 вересня 1986 року №136 «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних», наданими ними у межах своєї компетенції з питань оплати труда названих осіб. Згідно названих вище нормативних актів позивач у вказаний період мав право на одержання за місцем основної роботі у відповідача: збереженого середнього заробітку, 100% тарифної ставки, кратність від тарифної ставки, та премію до 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки розмірі. Згідно з діючими на спірний період часу урядовими нормативними документами з питань оплати труда осіб, призваних на військові збори, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, така оплата провадилась підприємствами за місцем постійної роботи таких осіб за рахунок коштів, які перераховувалися у встановленому порядку безпосередньо на спеціальні рахунки підприємств. Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.2012 р., затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі -Порядок) та постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Згідно п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Виходячи з наведеного нормативного акту, підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Включення до довідки таких даних суттєво впливає на обчислення заробітної плати, яка в подальшому враховується для призначення пенсії. Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 4 Постанови №207-7 було передбачено, що максимальний розмір премії, яка виплачувалася працівникам підприємства, направленим для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС становила 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць. Відповідно до пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове\~\~ державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату особи, видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник. В ході розгляду справи судом не встановлено, а сторонами не надано до суду первинних документів, які б підтверджували або спростовували правильність наданої\~ довідки\~ № 811-15/1-6687 від 16 вересня 2014 року, перевірити об`єктивність даних викладених в спірній довідці не припускається можливим. Згідно ст. 15 Закону України від 28 лютого 1991 року N 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами). Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, BP СРСР, KM СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 року та постанова Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10 - 43 від 07.05.1986 року надавалось право керівникам підприємств і організацій нараховувати заробітну плату працівникам безпосередньо занятим на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам, розпорядженням РМ СРСР № 964 рс від 17.05.1986 року (відповідно до якого оплата праці повинна проводитись 3-х, 4-х, 5-ти кратному розмірі). Як вбачається зі спірної довідки, оплата праці проводиться в 4-х кратному розмірі (а.с. 17). Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦ СПС № 524-156 від 07.05.1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання. Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 дозволяла керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць в положення про преміювання вносилися відповідні зміни. Судом встановлено, що нараховування заробітної плати позивачу по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам не мало місця і премія у розмірі 60% тарифной ставки(окладу) за час виконання робіт в зоні ЧАЕС відповідачем не нараховувалася і в матеріалах справи відсутні докази того, що на підприємстві відповідача на момент відрядження позивача діяла система підвищення тарифних ставок та преміювання. Крім того, виплата позивачу премії повинна проводитися у порядку, передбаченому Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207/7, за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників, незалежно від їх відомчого підпорядкування, та яка виплачувалася працівникам безпосередньо на місці ліквідації наслідків аварії. Підприємствам, на яких постійно працювали ці працівники, кошти для виплат цих премій не виділялися, і ці підприємства такі премії працівникам після повернення на своє робоче місце не виплачували. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами). Згідно з ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно ст. ст. 10,\~60\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу\~(підстави звільнення від доказування). З наведеного слідує, що усупереч з вимогами ст. 58, 59, 60 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих засобів доказування на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Зокрема, він не довів того, що під час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у нього у встановленому законом порядку виникло право на отримання збільшеної на 100 % тарифної ставки з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % тарифної ставки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що в разі незгоди з призначеною пенсією, він має право звернутись до управління пенсійного фонду для здійснення його перерахунку. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 243,60грн. підлягають відшкодуванню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed