Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.11.2013 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №P28.281.70015, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 30.09.2015 відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 16003,80 грн. 30.09.2016 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно умов якого клієнт відступив факторові з 30.09.2015, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також 28.02.2017 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №P28.281.70015 від 29.11.2013, за яким відповідач є боржником. Станом на 28.02.2017 загальна заборгованість за кредитним договором №P28.281.70015 становила 14829,36 грн. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено виплати на загальну суму 716,86 грн. та станом на 19.12.2017. заборгованість за кредитним договором становить 14112,5 грн. Відповідач свох зобовязань щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотримується, тим самим порушує істотні умови кредитного договору. Як зазначається позивачем при зверненні до суду 16.11.2017 на адресу відповідача позивачем направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань та відповідач на даний момент у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором у розмірі 14112,5 грн. Про стягнення зазначеної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не зявився та в особі представника за довіреністю надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ТОВ «НФС» відсутні. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~дослідивши докази,\~дійшов до\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог,\~виходячи з\~наступного.\~ Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, 29.11.2013 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №P28.281.70015, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.6-9, 13-14). 30.09.2015 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1 відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступив факторові ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», а останній відповідно набув прав грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.15). 28.02.2017 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет» (після зміни найменування ТОВ «Нью Файненс Сервіс») було укладено договір факторингу №28/02-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №P28.281.70015 від 29.11.2013, за яким відповідач [PERSON] є боржником (а.с.20-25). Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №28/02-1 від 28.02.2017 акту прийому-передачі прав вимог, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК «СЕРЕТ» (після зміни найменування ТОВ «Нью Файненс Сервіс») набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 14829,36 грн. з яких: 9575,44 грн. заборгованість за основною сумою боргу станом на 28.02.2017; 5253,92 грн. заборгованість за процентами та комісією станом на 28.02.2017 (а.с.19) \~ \~ \~ \~ \~ 13.11.2017\~за вих.\~Р28.281.700.15\~на адресу\~відповідача було\~направлено повідомлення\~про те,\~що між\~ТОВ «Факторингова\~компанія «Рантьє»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Серет»,\~яке змінило\~найменування на\~ТОВ «Нью\~Файненс Сервіс»,\~28.02.2017\~року було\~укладено договір\~факторингу №28/02-1,\~за умовами\~якого відбулося\~відступлення права\~вимоги за\~кредитним договором\~№P28.281.70015 від 29.11.2013, за яким [PERSON] є боржником, а кредитором за кредитним договором є ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань (а.с.35). Станом на 24.11.2017 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 14112,50 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.17), оскільки частково заборгованість було сплачено. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується кредитним договором №№P28.281.70015 від 29.11.2013, підписаним сторонами, розрахунком заборгованості станом на 24.11.2017 тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Утім, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобовязання, що призвело до утворення заборгованості, порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). Твердження позивача про те, що після відступлення права вимоги відповідачем було сплачено 716,86 грн. та станом на 19.12.2017 вона має заборгованість у розмірі 14112,5 грн. судом не беруться до уваги, оскільки вони спростовуються довідкою-розрахунком, відповідно до якої відповідач має таку заборгованість станом на 24.11.2017 (а.с.17). З урахуванням вищенаведеного для суду наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 24.11.2017 у розмірі 14112,5 грн. з яких: 9575,44 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4537,06 грн. заборгованість за процентами та комісією. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved