Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення 23 років, посилаючись на те, що він є сином відповідача, на теперішній час є повнолітнім, однак продовжує навчання у Національному університеті кораблебудування ім. адмірала Макарова на денній формі навчання, кінцевий строк навчання 30.06.2022 р., а тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Зазначає, що батько ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід. З протоколу судового засідання Новоуренгійського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 11.02.2021, вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме не згоден з сумою виплати аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. Готовий сплачувати аліменти у розмірі 5000,00 рублів. Ухвалою суду від 07.09.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач у справі надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В протоколі судового засідання від 11.02.2021, зазначено, що не має можливості вибути до іншої країни. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 10). Як вбачається з довідки, виданої Національним університетом кораблебудування ім. адмірала Макарова від 15.07.2020 за № 215, [PERSON] зарахований з 01.09.2019 на денну форму навчання до університету, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр». За спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», та на теперішній час є курсантом 2-го курсу, денної форми здобуття освіти з 01.09.2019 по 30.06.2022. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, спосіб стягнення аліментів у частці від доходу або твердій грошовій сумі це пріоритетне право стягувача аліментів. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що дитина відповідача досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі і тому не може працевлаштуватись, часткову згоду відповідача про сплату аліментів у твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного вікубудуть відповідати вимогам розумності. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Outcome: approved