Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та прохав визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір від 23.07.2008 року №PLKPGA0000000019, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», визнати недійсним договору іпотеки від 25.07.2008 року №PLKPGК0000000019. Позивач та його представник в судове засідання з'явились, позов підтримали. Представник відповідача, в судове засідання з'явилась проти задоволення позову заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 липня 2008 року [PERSON] та ЗАТ КБ Приват Банк було укладено кредитний договір №PLKPGA0000000019, (далі Кредитний договір) відповідно до умов п.8.1. якого Банк зобов'язується надати позичальнику, кредитні кошти на строк з 23.07.2008 року по 23.07.2023 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії (далі кредит) у розмірі 18806,12 доларів США, на наступні цілі: у розмірі 16142,57 доларів США на споживчі цілі, з них: 15500 доларів США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 46500 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 96,38 доларів США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 81,19 доларів США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 2663,55 доларів США - на сплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за провадження додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 275,73 доларів США, згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із: заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Періодом сплати вважається період з 10 по 15 число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен сплачувати щомісячний платіж у розмірі 275,73 доларів США, згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №2 до Кредитного Договору) Відповідно до п.8.2. кредитного договору для виконання даного договору Банк відкриває Позичальникові рахунок [NUMBER], для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам винагородам та іншим платежам. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачем в повному обсязі було виконано свої зобов'язання за кредитним договором , що стверджується заявою на видачу готівки № 1 від 25.07.2008 року , згідно якої відповідачу за кредитним договором було видано в судовому засіданні вказав, що дійсно банком на виконання кредитного договору йому було видано 15500 доларів США, еквівалент у гривнях 75063,40 грн. Зазначені обставини самим позивачем не заперечувались,як і факт того що ним особисто було підписано кредитний договір із додатками до нього. Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п'ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 ЦК України. Твердження позивача щодо невідповідності кредитного договору вимогам закону щодо відкриття рахунків не відповідають дійсності. Згідно виписки по рахунку [NUMBER] та заяву на видачу готівки № 1 від 25.07.2008 року [PERSON] через касу № 2 ([NUMBER]) було проведено видачу готівкових коштів 15500 доларів США , еквівалент у гривнях 75063,40 грн. На цей же рахунок [NUMBER] зараховувались кошти по кредиту за Кредитним договором. Відповідно до листа НБУ від 02.10.2003року №12-111/1313-7205 згідно положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ від 18.06.2003року №254 клієнтські рахунки це - особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнта банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні ( у тому числі рахунки за спеціальним режимом їх використання) та вкладні (депозитні) рахунки. Усі інші рахунки, що не належать до клієнтських є внутрішньобанківськими рахунками. Зважаючи на те, що розпорядником кредитних рахунків є банк, який відображає за ними свої вимоги до позичальника, то зазначені рахунки належать до внутрішньобанківських. Порядок відкриття (закриття) внутрішньобанківських рахунків банк визначає самостійно. Згідно плану рахунків бухгалтерського обліку банків України затвердженого Постановою Правління НБУ №280 від 17.06.2004року по кредитам що надані фізичним особам довгострокові кредити на поточні потреби відображаються на рахунку 2203, а інша кредиторська заборгованість - на рахунках 2909 Відповідно до облікової політики по операціям споживчого кредитування фізичних осіб, затверджених наказом №984 від 20.07.2004року, в балансі банку операції по споживчому кредитуванні фізичних осіб в національній валюті України та в іноземній валюті обліковується на рахунках: видані кредити, дата погашення договору не наступила: 2203 прострочені, сумнівні та безнадійні доходи : 2909 За таких обставин відкриття банком вищезазначених рахунків для видачі та зарахуванню коштів по кредитному договору від 23.07.2008року №PLKPGA0000000019 не суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд вважає, що порядок та спосіб відкриття банком рахунків по кредитному договору жодним чином не порушує права позивача щодо виконання останнього, а отже підстави визнавати недійсними як окремі пункти договору щодо видачі та погашення кредиту так і договір в цілому відсутні. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до вимог ст.60 ч. ч. 1. 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та_заперечень. Суд також вважає не доведеним та необґрунтованим твердження позивача про введення його в оману, не надання достовірної інформації по кредиту оскільки вся інформація щодо укладеного договору була викладена в умовах договору, з яким позивач був ознайомлений, про що свідчить підписи останнього на кредитному договорі та додатках до нього. Також є необґрунтованими твердження позивача, щодо несправедливості розміру щомісячного платежу по кредиту у сумі 275,73 доларів США, який складається з процентів,основної суми кредиту, комісії та винагороди. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про визнання недійсною умови кредитного договору по справі № 6-80 цс 12 несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, за обслуговування кредиту та за дострокове погашення кредиту, якщо вони визначені формулою зі змінними величинами. Оскільки за умовами спірного кредитного договору винагорода щомісячній платіж у розмірі 275,73 грн., що складається із плати по тілу кредиту, відсоткам та винагороди за резервування коштів є конкретною сумою, що визначена сторонами у графіку погашення платежів,який є додатком №2 до кредитного договору (а.с.139), не визначається за формулою зі змінними величинами, а отже визнати такі умови несправедливими у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» не можна. Також позивачем не надано суду доказів невідповідності вимогам закону договору іпотеки від 25.07.2008 року №PLKPGК0000000019. Крім того позивач із зазначеними умовами був ознайомлений, тривалий час їх виконував та звернень до відповідача з приводу зміни зазначених умов не подавав. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі вкладеного та

Outcome: dismissed