Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на будинок, який розташований за адресою: вул. Октябрьська, 41, с.Кременівка, Володарського району, Донецької області на який втрачені правовстановлюючі документи на забудову і він не має можливості зареєструвати право власності у встановленому зааконом порядку. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що йому була виділена земельна ділянка для забудови та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,2400 га, яка розташована за адресою вул. Октябрьська, 41 в с. Кременівка Володарського району Донецької області, на якій він збудував: житловий будинок, погріб, веранду, ганок, сарай-гараж, сарай, літню кухню, колодязь та зробив замощення двору. Позивач постійно, разом зі своєю сімєю, мешкав у зазначеному будинку, що підтверджується випискою з погосподарської книги та довідками Касянівської сільської ради. Враховуючи, що були втрачені документи на забудову, він не має можливості зареєструвати будинок у встановленому законом порядку. Просить суд позов задовольнити. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що її батько [PERSON] самостійно на виділеній йому земельній ділянці в 1941 році почав будівництво жилого будинку по вул. Октябрьській, 41 в с. Кременівка. Але ж в період війни був призваний до лав трудової армії, звідки повернувся додому лише в 1948 році. Після повернення в період з 1948-50 роки побудував спірний будинок, в якій стала мешкати його сім»я. На той час в сільській місцевості житло не підлягало державній реєстрації. Відомості про забудову та членів сім»ї батька були внесені в погосподарську книгу сільської ради, де він був зазначений головою господарства. Все життя пропрацював в сільському господарстві та проживав в зазначеному будинку разом з членами своєї сім»ї. Відомості про це фіксувались в по господарській книзі сільської ради. В 2015 році, коли позивач звернувся за оформленням субсидії, з»ясувалось, що право власності на будинок ні за ким не оформлено. Зареєструвати право власності на будинок у установленому законом порядку він не має можливості тому що не збереглись правовстановлюючі документи на забудову. Навіть в Касянівській сільській раді відомості про те що він голова господарства по вул.. Октябрьська 41 в с.Касянівка збереглися з 1977 року. Тому просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши наявні в справі докази, судом встановлене наступне. Згідно довідки Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області №718 від 07.09.2015 року [PERSON] згідно відомостей по господарської книги була надана у користування присадибна земельна ділянка площею 0,2400 га із земель Касянівської сільської ради за адресою с.Кременівка вул.Октябрьська,41(а.с.5) Згідно довідки Касянівської сільської ради, Володарського району, Донецької області № 1075 від 04.11.2015 року . згідно відомостей по господарської книги за 1977-1979 рік [PERSON]Х зазначений головою домоволодіння по вулиці Октябрьська, 41 в с.Кременівка Володарського району Донецької області і йому в особисте користування була виділена земельна ділянка для обслуговування зазначеного будинку(а.с.31) Згідно з випискою з погосподарчої книги Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області за 1977-1979 роки позивач зазначений головою домогосподарства в с.Кременівка по вул. Октябрська 41, особистий рахунок 171 по земельній шнуровій книзі 197 (а.с. 32). Відповідно до довідок Касянівської сільської ради № 716, 719 від 07.09.2015 року та відомостей , зазначених в паспорті місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. Разом з ним проживає його дружина [PERSON] [PERSON], згідно облікової картки обєкта по господарського обліку, є головою домогосподарства будинку № 41 по вул. Октябрьській в с. Кременівка. (а.с. 2,13,14,15). Згідно з відомостями, викладеними в технічному паспорті житлового будинку №41 по вул.Октябрьській в с.Кременівка вбачається, що будинок є одноповерховим. Складається з кухні, передньої, двох житлових кімнат та веранди. Відповідно до плану земельної ділянки, на ній розташований житловий будинок, погріб, веранда ганок, 2 сараї, один з них з гаражем, літня кухня, колодязь. Із характеристики будинку та господарськіх будівель вбачається, що забудова розпочата в 1941 році та будівництво основних обєктів проводилась до 1965 року. Інвентарна вартість будинку на 2015 рік становить 120108 грн.(а.с.9-10). Згідно з довідкою відділу містобудування та архітектури Володарської райдержадміністрації від № 146 від 11.11.2015 року жилий будинок та господарчі будівлі, які розташовані на садибі за адресою: вул. Октябрьська, 41 в с. Кременівка, Володарського району, Донецької області, розміщені у відповідності до вимог ДБН 360-92** « Планування і забудова міських та сільських поселень» ( а.с.35). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також при втраті документа, який засвідчує право власності. Виходячі із правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Із досліджених в суді доказів вбачається, що спірний будинок будувався в період з 1941 по 1965 р.р., а тому правовідносини щодо отримання права власності на цей будинок регулюються ЦК УРСР 1963 року, ст. 86 якого передбачала, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. На момент закінчення будівництва в 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, могло бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Таким чином, суд, виходячи із, встановленого порядку який був чинним на час завершення будівництва в 1965 році, вважає, що позивач набув права власності на спірний будинок , збудувавши його на виділеній йому в постійне користування під забудову земельній ділянці, який було внесено в погосподарьску книгу Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, яка на той час була особливою формою статистичного обліку, з визначенням особистого рахунку домоволодіння по земельній шнуровій книзі, з визначенням окремого порядкового номеру будинку на вулиці, з подальшою реєстрацією позивача та членів його сім»ї за адресою домоволодіння, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved