Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 61159,42грн, який складається з заборгованості по кредиту в сумі 8412,40грн, по процентам за користування кредитом в сумі 1124,64 грн з пені за несвоєчасне виконання зобов*язань в сумі 45796,64грн, по комісії за користування кредитом в сумі2437,20грн, із штрафів в фіксованій частині в сумі 500грн та процентна складова в сумі 2888,54грн, згідно кредитного договору № LGXRRX 14680190 від 08.11.2007року, відповідно до якого [PERSON] був наданий споживчий кредит в розмірі 8462,37грн. Представник позивача Яловега О.Г. в суді позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши при цьому, що строки позовної давності по даному позову спливають після 2014року, оскільки у 2009 році відповідачкою було сплачено 50грн , а строк позовної давності за даним договором складає 5 років, зобов*язавшись надати до суду докази про сплату [PERSON] кредиту, але в подальшому до суду не з*являвся, надавав клопотання про слухання справи у його відсутності та направляючи заперечення на зустрічну позовну вимогу відповідачки. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в суді позовні вимоги банку не визнали , посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності , вказав, що під час укладання спірного кредитного договору [PERSON] була введена в оману гр..[PERSON], яка,зловживаючи довірою відповідачки, умовила її укласти даний кредитний договір , а гроші передати їй, [PERSON], які необхідні були для лікування дитини, пообіцявши здійснювати виплати за кредитним договором. Позивачка дійсно отримала за це 500грн і вважала себе вільною від сплати кредиту. У 2009 році даними діями [PERSON] та її посібника [PERSON], які таким же чином вводили в оману інших громадян та заволодівали грошима за різними кредитними договорами , зацікавилися правоохоронні органи і у 2010році відносно даних осіб Марківським райсудом Луганської області був винесений вирок. Вона по справі проходила свідком, у зв*язку з чим була позбавлена можливості знайомитися з матеріалами справи та подавати цивільний позов до винних осіб. Це право була надано Приватбанку, який у 2011 році звертався до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди і отримав рішення суду про стягнення 74 тис.грн. Вона за весь час після укладання договору до часу розгляду даної справи в суді не сплачувала банку грошей в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором, вважаючи це обов*язком [PERSON] та [PERSON], до неї жодного разу банк не звертався з вимогою виплати заборгованості. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши письмові матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити у зв*язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. В суді встановлено, що згідно кредитного договору № LGXRRX 14680190 від 08.11.2007року ЗАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в сумі 8462,37грн з умовою повернення 08.11.2009року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 101.55грн, та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1410,4грн. в обмін на зобов*язання позичальника з поверненням кредиту , сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно заяви позичальника, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати кредиту, за який приймається період з « 5» по « 10» число кожного місяця. Договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Посилаючись на невиконання відповідачем умов даного кредитного договору, позивач пред*являє вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості, яка виникла у зв*язку з несвоєчасним виконанням нею умов договору, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8412,40грн, по процентам за користування кредитом в сумі 1124,64 грн з пені за несвоєчасне виконання зобов*язань в сумі 45796,64грн, по комісії за користування кредитом в сумі2437,20грн, із штрафів в фіксованій частині в сумі 500грн та процентна складова в сумі 2888,54грн , всього 61159,42грн. В підтвердження порушення відповідачем умов договору до позову надається розрахунок заборгованості ( арк..спр.4-5,34-37). Пояснюючи причини невиконання умов кредитного договору, відповідачка [PERSON] та її представник вказували на те, що даний договір був укладений на прохання гр..[PERSON], яка увійшла в довіру до [PERSON], і за змовою з власником магазину побутової техніки [PERSON] заволоділи грошима банку. При цьому [PERSON] пообіцяла відповідачці здійснювати виплату кредитних сум своєчасно, але обіцянку не виконала, про що відповідачці стало відомо під час слухання даної цивільної справи. Доводи відповідачки підтверджуються вироком Марківського райсуду Луганської області від 21 травня 2010року, яким [PERSON] та [PERSON] були визнані винними у скоєнні злочину, передбаченим ст.. 190 ч 3 КК України. Потерпілою юридичною особою було визнано ПАТКБ «Приватбанк» з вказівкою про заподіяння банку збитків на суму 74996грн. Одним із свідків по справі була [PERSON], відносно якої [PERSON] та [PERSON] визнали свою провину в заволодінні коштами банку. При розгляді кримінальної справи цивільний позов банком не заявлявся взагалі. [PERSON], будучі свідком, була позбавлена можливості надавати до суду в рамках кримінального процесу цивільний позов. Як вказує відповідачка, вона вважала, що вся сума за кредитним договором, враховуючи пеню, комісію та інші виплати, будуть стягнуті з винних осіб за позовом саме банку. 13.07.2010року ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся до Марківського райсуду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних їх злочинними діями, в сумі 459.094,46грн. Рішенням від 4.03.2011року позов був задоволений на суму 74996грн, якою заволоділи засуджені, в іншій частині позову було відмовлено, оскільки на виплати пені, комісії та штрафних санкції засуджені з банком договору не укладали. Вищевказане підтверджує доводи відповідачки, що з часу укладання кредитного договору вона не здійснила жодної виплати за ним. В судовому засіданні представник позивача послався на єдину сплату відповідачкою заборгованості за кредитом в розмірі 50грн, що мале місце у 2009 році , яка в розрахунку заборгованості, наданої до суду з позовом, не відображена позивачем і до суду не надано доказів ким саме, де саме відбулася сплата даної суми, яким чином дана сума зарахована на рахунок позивача як погашення заборгованості за даним кредитним договором. Однак, представник позивача після даної заяви в суді про здійснення відповідачкою виплати 50грн до суду не з*являвся, доказів не надавав, що суд розцінює про відсутність у позивача вищевказаних доказів. Крім того, при розгляду справи суд приймає до уваги той факт, що у 2007 році кредитний договір відповідачка укладала з закритим акціонерним товариством КБ «Приватбанк» на умовах саме ЗАТ КБ «Приватбанк», до позову надані умови Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк». Які ж умови надання споживчого кредиту фізичним особам існували під час укладання спірного кредитного договору у 2007 році позивачем суду не надано. У зв*язку з цим суд застосовує загальні засади про строки позовної давності, передбачені ЦК України. Згідно з вимогами ст.. 257,258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в 1 рік застосовується, зокрема, до вимог 1) про стягнення неустойки( штрафу, пені) Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк позовної давності за спірним кредитним договором, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 8.11.2007 року сплив., тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. В разі наявності в умовах до кредитного договору ЗАТ КБ «Приватбанк» , які існували під час його укладання, збільшеного строку позовної давності до 5 років, суд вважає, що і в цьому випадку позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, який сплив з 8.12.2012року., так як в матеріалах даної цивільної справи, яку суд розглядає в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі, відсутні докази сплати саме відповідачкою [PERSON] заборгованості за спірним кредитним договором. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed