Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 05.01.2021 р. приватним нотаріусом КМНО Григорян Д.Г. за заявою відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» вчинено виконавчий напис № 113 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в сумі 33441,14 грн. за кредитним договором від 24.12.2011 р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк». За цим написом 11.02.2021 р. приватним виконавцем ВО м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження № 64357987, за яким звернуто стягнення на заробітну плату позивача, яку він отримує у ТОВ «Беллатрікс Ойл», що має адресу в Холодногірському районі м. Харкова. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки заборгованість, на підставі якої напис було вчинено, не є безспірною, і до неї належить застосувати строк позовної давності. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 р. було відкрито провадження по справі та її розгляд призначено в спрощеному порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 р. було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення з [PERSON] по виконавчому провадженню № 64357987 на підставі виконавчого напису № 113 від 05.01.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, до вирішення по суті цивільної справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 р. було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи за якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса №113 від 05.01.2021р. про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», а також витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Табінського О.В. належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 64357987. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. на виконання вказаної ухвали надіслав до суду копію нотаріальної справи щодо видачі оскаржуваного виконавчого напису, яка надійшла до суду поштою 14.06.2021 р. Від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Табінського О.В. поштове відправлення з копією зазначеної ухвали суду повернулось не врученим. Згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України його діяльність зупинена. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Клопотань про розгляд справи в загальному порядку не надходило. Відповідач відзиву, заперечень або клопотань до суду не подав. Треті особи пояснень щодо позову до суду не подали. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Згідно з\~ч.ч.1,2,3\~ст.12 ЦПК\~Україницивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.\~1,3\~ст.\~13, ч. 1 ст. 49 ЦПК Українисуд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до\~ст.\~76,\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~77,\~79,\~80 ЦПК України: Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81,\~ст.\~89 ЦПК\~Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. на підставі виконавчого напису № 113 виданого 05.01.2021 р. приватним нотаріусом КМНО Григорян Д.Г., звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує в ТОВ «БЕЛЛАТРІКС ОЙД». (а.с. 14-16) 05.01.2021 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна вчинила виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 113 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 003-20156-241211 від 24.12.2011 р., укладений з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 р. до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.01.2018 р. по 06.11.2020 р. в розмірі 32 941,14 грн., яка складається з 18 035,11 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 14 906,03 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам.(а.с.36) Даний виконавчий напис вчинено на підставі заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 27.11.2020 р., в якій серед додатків зазначено що надається оригінал кредитного договору № 003-20156-241211 від 24.12.2011 р. (а.с. 36 звортній бік) Згідно виписки з рахунку [PERSON] , складеної ТОВ «Росвен Інвест Україна», його заборгованість за кредитним договором № 003-20156-241211 від 24.12.2011 р. станом на 27.11.2020 р. становить 32 941,14 грн., яка складається з 18 035,11 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 14 906,03 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам. (а.с. 39) Між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 24.12.2011р. укладався договір № 003-20156-241211 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за яким боржнику встановлювався кредитний ліміт у 7000 грн. (а.с. 37-38) ТОВ «Росвен Інвест Україна» 08.10.2020 р. направляло на адресу [PERSON] повідомлення про вчинення виконавчого напису з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 003-20156-241211 від 24.12.2011 р. в розмірі 32 941,14 грн. Однак, відомостей про отримання даного листа адресатом немає. (а.с. 40-41) За Договором № 142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 р. ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло від ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги до позичальників - фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Разом із цим, вказаний Додаток № 1 з переліком позичальників - фізичних осіб відсутній. (а.с. 42) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88\~Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, згідно до її відповіді від 07.06.2021 р., надіслала до суду належним чином завірені копії усієї нотаріальної справи за якою було вчинено спірний нотаріальний напис. Судом встановлено, що у нотаріальній справі відсутні відомості, що за Договором № 142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 р. до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло від ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги саме до [PERSON] за вказаним кредитним договором. З огляду на зазначене, судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився чи дійсно до ТОВ «Росвен Інвест Україна» від ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним з [PERSON] . Крім того, в нотаріальній справі відсутні відомості щодо отримання позивачем повідомлення від ТОВ «Росвен Інвест Україна» про вчинення виконавчого напису з вимогою про погашення боргу. Натомість, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, не отримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18). Крім того, в матеріалах нотаріальної справи відсутні первинні документи на підтвердження розміру заборгованості позивача. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Натомість, ТОВ «Росвен Інвест Україна» надало нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документ з назвою «Виписка з рахунка [PERSON] », яка за своїм змістом не є первинним бухгалтерським документом та не відповідає вимогам до банківської виписки, а фактично є лише довідкою, яка складена у довільній формі самим відповідачем і не відображає реальних грошових операцій по рахунку позивача. За таких обставин при дослідження матеріалів нотаріальної справи судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав первинних документів щодо видачі позики та здійснення її часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нього не було підстав вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» є безспірним. Суд зазначає, що відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, та не подав своїх доказів щодо правомірності вчинення нотаріального напису за його заявою. В свою чергу, позивач [PERSON] не погоджується із сумою заборгованості, вважає її спірною, а також зазначає, що за вимогами відповідача спливли строки позовної давності, у зв`язку з чим нотаріус не мав законних підстав вчиняти виконавчий напис. За таких обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за пред`явлений позов за квитанціями від 11.05.2021р. №1221 908,00 грн. та №1227 454,00 грн., що становить 1 362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved