Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

П озивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 28\~000 грн. 00 коп. Позов обґрунтований тим, що 20.12.2016 року позивач надав в позику відповідачу грошові кошти в сумі 28000 грн. 00 коп., з терміном повернення до 01.06.2017 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач написала розписку. До цього часу відповідач гроші не повернула, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму 28000,00 грн., а також судові витрати. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача і представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач , належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнає частково, оскільки вважає, що сума боргу завищена. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 20.12.2016 року позивач [PERSON] надав відповідачці [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON]) в борг грошові кошти в сумі 28\~000 грн. 00 коп., а відповідач зобовязалась повернути вказану суму коштів в термін до 01 червня 2017 року. На підтвердження цього, відповідач склала розписку 20.12.2016 року. Згідно з отриманим судом витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 16 жовтня 2017 року, відповідач [PERSON] змінила прізвище на «Єршова» у звязку з реєстрацією шлюбу 22.12.2015 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, з а своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. С таттею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами у належній формі було укладено договір позики, і д оказів виконання зобовязань по поверненню грошових коштів у визначений договором термін, відповідачем надано не було. Отже , сума заборгованості в розмірі 28\~000 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved