Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 7167 грн. 09 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, 465 грн. 96 коп. 3% річних, 5462 грн. 75 коп. - інфляційних витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж. 21.03.2013 року за місцем проживання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], контролерами Енергопостачальної компанії було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення до електромереж без відкриття особового рахунку, що було зафіксовано в Акті Н № Д003468 від 21.03.2013 року, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії, відповідач від підпису відмовився. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, п.п. 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем цих Правил, відповідачеві був виконаний розрахунок розміру збитків за період з 21.03.2012 року по 21.03.2013 року, який склав 7167 грн. 09 коп. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на судовий збір в розмірі 400 грн. 85 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення в заочному розгляді справи. Відповідач, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом були досліджені наступні письмові докази по справі. Так, відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж. Правовідносини між сторонами регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за №1357, згідно з п.1 яких вони обовязкові для виконання всіма споживачами та постачальниками. Згідно з п.п.42,48 Правил користування електричною енергією для населення, ст.ст.1,26,27 Закону України «Про електроенергетику» відповідач зобовязаний нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. 21.03.2013 року за місцем проживання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], контролерами Енергопостачальної компанії було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення до електромереж без відкриття особового рахунку, що було зафіксовано в Акті Н № Д003468 від 21.03.2013 року, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії, споживач від підписання акту відмовився (а.с.4). \~ На підставі складеного Акту та згідно п.53 Правил користування електричною енергією для населення, п.п.1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для на\-селення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електро\-енер\-ге\-тики України від 04.05.2006 року за № 562, відповідачеві був проведений розрахунок завданої шкоди за період з 21.03.2012 року по момент виявлення порушення Правил, а саме по 21.03.2013 року, розмір якої склав 7167 грн. 09 коп., що підтверджується розрахунком завданої шкоди (а.с.5,6). Суд, розглянувши цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана, у тому числі, майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Таким чином, суд, на підставі Акту Н №Д003468 від 21.03.2013 року, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії, встановив порушення Правил користування електричною енергією для на\-селення, яке призвело до завдання позивачу збитків. Отже, позов в частині стягнення майнової шкоди відповідно до розрахунку за період з 21.03.2012 року по момент виявлення порушення Правил, а саме по 21.03.2013 року, в розмірі 7167 грн. 09 коп., підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача збитків від індекса інфляції та 3% річних, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Заявляючи дану вимогу позивач посилається на ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також\~ три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються крім ст.1166 ЦК України також нормами\~ Закону України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення. Посилання позивача на норми ст. 625 ЦК України є безпідставними оскільки спірні правовідносини випливають з не договірних зобовязань, а саме відшкодування шкоди. Тому думка позивача про можливість застосувати до спірних правовідносин норми ЦК України, які регулюють правовідносини між боржником і кредитором, не ґрунтується на законі. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачу судові витрати в розмірі 220 грн. 47 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial