Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, площею 0,0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом прибирання за власні кошти та власними силами всього належного їм майна: сільськогосподарської техніки та устаткування та іншого майна з території земельної ділянки, а також зобов'язати відповідачів не займати та не заходити на належну йому земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки, площею 0,0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, на підставі договору дарування від 08.09.2010 року. Поряд з вказаною земельною ділянкою розташована земельна ділянка під [ADDRESS], власником якої є [PERSON] та якою також користуються відповідачі [PERSON] та [PERSON] Починаючи з 2009 року [PERSON] створює перешкоди йому та його матері у користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] шляхом розміщення сільгосптехніки та сільгоспустаткування на їхній землі. З цього приводу його мати неодноразово зверталась з заявами до Біляївської міської ради та Одеської обласної ради, за результатами розгляду яких їй було рекомендовано звернутись до суду. Крім того, його мати зверталась зі скаргою до депутата Біляївської міської ради Кравченко О.П., яка у своєму зверненні до голови Біляївської міської ради вказала, що в ході бесіди з [PERSON] та [PERSON] останній визнав, що самовільно зайняв земельну ділянку [PERSON] З метою обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] головою Біляївської міської ради Бухтіяровим М.П. була створена комісія, яка встановила факт самовільно зайнятої частини земельної ділянки, що належить позивачу з боку суміжного землевласника [PERSON], у зв'язку з чим знову ж таки рекомендувала звернутись до суду. Не знаходячи розуміння з боку місцевої влади, усвідомлюючи, що відповідачі не збираються усувати створені ними перешкоди, він особисто звернувся до них з письмовою вимогою протягом десяти днів прибрати техніку та інше майно з належної йому земельної ділянки, яка останніми була проігнорована, а тому він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому позивач пояснив, що відповідачі незаконно розмістили на належній йому земельній ділянці свою сільськогосподарську техніку та інше майно. На його вимоги прибрати вказане майно з земельної ділянки вони не реагують та не дають йому можливість встановити межі земельної ділянки. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Представник третьої особи - Біляївської міської ради Одеської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. При цьому пояснив, що комісія Біляївської міської ради розглядала звернення, щодо самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки, яка належить [PERSON] Комісією було встановлено факт самовільного зайняття та рекомендовано з вказаного питання звернутись до суду. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу належать земельні ділянки: площею 0,0900 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] та площею 0.1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] згідно договорів дарування, посвідчених 07 та 08 вересня 2010 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д., зареєстрованих в реєстрі за №2211 та 2216 (а.с.14-17). Суміжним землевласником належних позивачу земельних ділянок є [PERSON], за якою згідно земельно-облікової книги числиться земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], відповідно до відповіді на запит Біляївської міської ради №567 від 29.08.2017 року (а.с.24). З матеріалів справи вбачається, що землекористувачами земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідачі незаконно розмістили на його земельній ділянці свою сільськогосподарську техніку та інше майно, встановили огорожу та не пускають його на ділянку, а тому він позбавлений можливості встановити межі належної йому земельної ділянки та огородитись. З цього приводу його мати неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з проханням допомоги у ситуації, що склалась. Згідно листа виконавчого комітету Біляївської міської ради №889/02-10 від 03.09.2009 року на ім'я [PERSON], останній було рекомендовано огородити свою земельну ділянку. Також [PERSON] був направлений лист щодо не перешкоджання [PERSON] в користуванні земельної ділянки по [ADDRESS]. У разі недосягнення згоди обох сторін, [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду (а.с.18). Після цього [PERSON] звернулась до депутата Біляївської міської ради Кравченко О.П. зі скаргою на незаконні дії [PERSON] За результатами розгляду скарги депутат Біляївської міської ради Кравченко О.П. звернулась до голови Біляївської міської ради Бухтіярова М.П. з листом №11 від 21.06.2016 року, в якому вказала, що з [PERSON] та [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої [PERSON] визнав, що самовільно зайняв земельну ділянку, яка належить [PERSON] без належних на те підстав, але відмовляється добровільно її звільнити, а тому просила доручити Управлінню містобудування та земельних ресурсів міської ради вивчити дане питання та винести на розгляд постійної комісії з питань екології, земельних відносин, раціонального використання земельних і природних ресурсів Біляївської міської ради (а.с.20). Відповідно до відповіді на заяву [PERSON] №450/02-12 від 29.06.2016 року виконавчий комітет Біляївської об'єднаної територіальної громади повідомив їй, що депутатом Біляївської міської ради Кравченко О.П. була проведена бесіда з гр. [PERSON], який пояснив, що має до сім'ї [PERSON] претензії фінансового характеру, у зв'язку з чим не має наміру звільняти належну їй земельну ділянку. Для вирішенню вказаного спору [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду (а.с.21). Одеська обласна рада листом №Є-649 від 09.08.2016 року у відповідь на скаргу [PERSON] також рекомендувала їй звернутись до суду для вирішення спору з [PERSON] (а.с.22). З метою обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] головою Біляївської міської ради Бухтіяровим М.П. була створена комісія у складі: голови постійної комісії з питань екології, земельних відносин, раціонального використання земельних і природних ресурсів Гіжиці О.О., начальника управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради Молодід Т.В., депутата Біляївської міської ради Кравченко О.П., головного спеціаліста-землевпорядника Іщенко С.М. В результаті обстеження земельної ділянки комісія встановила, що суміжний землевласник [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки [PERSON], яка належить їй на підставі державного акту на право власності, про що склала відповідний акт №344 від 12.06.2017 року. Комісією було рекомендовано [PERSON] звернутись до суду щодо усунення порушень своїх прав, як власника земельної ділянки (а.с.23). 17.08.2017 року позивач направив на адресу відповідачів вимогу на протязі десяти днів звільнити належну йому земельну ділянку, площею 0,0900 га, розташовану в [ADDRESS], шляхом прибирання техніки та іншого належного їм майна з вказаної території, яка відповідачами була проігнорована (а.с.25). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно п.п. «а», «б», «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельних ділянок, площею 0,1000 га та площею 0,0900 га, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0900 га, кадастровий номер [NUMBER], №НВ-5105896482018 від 14.02.2018 року суміжні земельні ділянки належать: [PERSON], Біляївській міській раді, [PERSON] З державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що відповідачу [PERSON] належать земельні ділянки, площею 0,1000 га та площею 0,0700 га, кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно опису меж земельних ділянок, суміжні земельні ділянки належать: Біляївській міській раді, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частиною 1 ст. 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. У відповідності до ч. ч. 1-6, 9-10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. В судовому засіданні встановлено, що на час набуття права власності земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] є суміжними. Пунктом «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі самовільно, без відповідної правової підстави зайняли частину належної позивачу земельної ділянки, розташувавши на ній свою сільськогосподарську техніку та устаткування, а також інше майно, чим створили її законному власнику перешкоди в користуванні даним майном, тому їх слід зобов'язати усунути створені ними перешкоди шляхом прибирання за власні кошти та власними силами, всього майна, що їм належить. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах з кожного у розмірі 640 грн.

Outcome: approved