Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 січня 2010 року його мати - [PERSON], померла у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 171945, виданого та зареєстрованого виконкомом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 15.01.2010 року, за актовим записом № 2. В обґрунтування позовних вимог вказав, що мати на випадок своєї смерті, залишила заповіт, посвідчений 24 липня 2009 року виконкомом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 24.07.2009 року, за реєстровим номером 100, відповідно до якого земельну ділянку, площею 2.84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на землю серія Р3 № 302673, виданого 25.07.2003 року, заповіла позивачу по справі [PERSON]. Належні їй: житловий будинок № 80 по вул. Революційна в с. Кривошиїнці заповіла [PERSON], грошові вклади - [PERSON]. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки, площею 2.840 га, яка розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на землю серія Р3 № 302673, виданого Сквирською РДА 25.07.2003 року. Належність спадкодавцю майна підтверджено копією Державного акту. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняв спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 2010 року померла мати позивача - [PERSON], у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 171945, виданого та зареєстрованого виконкомом Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 15.01.2010 року, за актовим записом № 2. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки, площею 2.840 га, яка розташована на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на землю серія Р3 № 302673, виданого Сквирською РДА 25.07.2003 року. Належність спадкодавцю майна підтверджено копією Державного акту. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняв спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкування та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved