overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], 12 січня 2015 року близько 03.00 години, шляхом вільного доступу та демонтажу, з території колишньої бази ПАТ «ЕК»Херсонобеленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ, викрав дві металеві труби довжиною 1,60 м., діаметром 100 мм., вартістю по 176 кожна, загальною вартістю 352 грн.; також він, 13 січня 2015 року, близько 03.00 години, повторно, шляхом вільного доступу та демонтажу, з території колишньої бази ПАТ «ЕК»Херсонобеленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ, викрав дві металеві труби довжиною 1,60 м., діаметром 100 мм., вартістю по 176 кожна, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, проте здійснив пошкодження огорожі, що призвело до неможливості подальшого використання за призначенням, чим заподіяв Новокаховському РЕЗ і ЕМ матеріальну шкоду в розмірі 176 грн., зазначеними злочинами відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 528,00 грн. Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначених злочинів, який завдану ним шкоду до теперішнього часу в добровільному порядку не відшкодував, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 528,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився у адресованій суду заяві просив справу розглядати в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2015 року вироком Новокаховського міського суду Херсонської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та встановлено, що він 12 січня 2015 року, близько 03.00 години, умисно,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] звернулась до Маловисківського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та отримала виплати допомоги по безробіттю в період з 02 вересня 2013 року по 12 грудня 2013 року та 01 квітня 2014 року по 13 серпня 2014 року. При звірці бази даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було виявлено, що відповідач у період з 06 серпня 1996 року по 17 листопада 2015 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець. За час перебування на обліку відповідач незаконно отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 1241 гривні 26 копійок. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому направлялась претензія з вимогою добровільно відшкодувати кошти, отримані у виді допомоги по безробіттю. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02 вересня 2013 року та 01 квітня 2014 року відповідач [PERSON] звернулась до Маловисківського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, що підтверджується копіями заяв та персональними картками. У заявах про надання статусу безробітного відповідач [PERSON] зазначила, що вона не є субєктом підприємницької діяльності. Між тим, за інформацією службової перевірки та даних Маловисківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області громадянка [PERSON] перебувала на обліку фізичних осіб-підприємців у період з 06 серпня 1996 року по 17 листопада 2015 року. Наказом директора Маловисківського районного центру зайнятості від 19 лютого 2016 року № 32 прийнято рішення про відшкодування за рахунок [PERSON] виплаченого матеріального забезпечення в сумі 1241 гривні 26 копійок. 02 березня 2016 року відповідачеві направлена претензія про повернення незаконно отриманих коштів. Станом на 12 червня 2017 року відповідач має борг до фонду в сумі 891 гривні 26 копійок, які підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримала виплати допомоги по безробіттю в період з 01 грудня 2014 року по 09 квітня 2015 року. При звірці бази даних безробітних громадян з даними Пенсійного фонду України було виявлено, що відповідач, на час звернення до служби зайнятості, працювала по договору цивільно-правового характеру в період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, тобто в цей період будучи зайнятою особою, перебувала на обліку в службі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю. За час перебування на обліку відповідач незаконно отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 974 гривні 04 копійки. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Дослідивши матеріали справи докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до абзацу 1 частини 2, абзацу 1 частини 3, частини 4 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Незастраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, виконують обов'язки та несуть відповідальність, так як і застраховані особи. Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року по 09 квітня 2015 року відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Маловисківському районному центрі зайнятості, що підтверджується копією заяви та персональною карткою. Наказом директора Маловисківського районного центру зайнятості від 05 листопада 2015 року № 215 прийнято рішення про відшкодування за рахунок [PERSON] виплаченого матеріального забезпечення в сумі 974 гривні 40 копійок. 02 березня 2016 року відповідачеві направлена претензія про повернення незаконно отриманих коштів в сумі 974 гривні 40 копійок. Станом на 16 січня 2017 року відповідач має борг до фонду в сумі 774 гривні 04 копійок. Тому, вимоги позивача правомірні. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідача є співвласниками багатоквартирного житлового будинку «Перемоги-48» та споживачами за цією адресою, зобов`язані сплачувати понесені ОСББ витрати на управління та обслуговування багатоквартирного житлового будинку - внески та платежі співвласників. У період з 01.07.2017 по 01.12.2020 відповідачами не сплачено обов`язкові внески та платежі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 6126 грн, яку відповідачі добровільно не сплачують. Просить стягнути заборгованість. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 24 квітня 2016 року співввласниками квартир створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕРЕМОГИ-48». Метою об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Відповідно до п. 2 розділу 5 статуту ОСББ, співвласник, зокрема, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , зареєстровані та проживають в ній. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості мають заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у загальній сумі 6126 грн. 00 коп. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань власника утримувати належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власник квартири зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відзиву відповідачами не надано, доводи позивача щодо невиконання відповідачами зобов`язань, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Підлягає стягненню з відповідачаівна користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач був затриманий 22.05.2014 року головним державним інспектором Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення від 22.05.2011 року № 013423/2495, чим завдав збитки позивачу на суму 1020,00 грн., що підтверджується матеріалами зазначеної адміністративної справи та наявною у ній довідкою-розрахунком збитків, відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.11р. №1209. Просить стягнути з відповідача на користь держави збитки в сумі 1020,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача судом встановлено наступне. [PERSON] був затриманий 22.05.2014 року головним державним інспектором Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення від 22.05.2011 року № 013423/2495, чим завдав збитки позивачу на суму 1020,00 грн., що підтверджується копією протоколу (а.с.4) та довідкою-розрахунком збитків (а.с.5), відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.11р. №1209. Ст.66 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Ст.10 ЗУ «Про тваринний світ» визначає, що громадяни відповідно до закону зобов'язані використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі ст.60 ЗУ «Про тваринний світ» посадові особи спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об'єктам тваринного світу, та затвердженими таксами та методиками. На підставі викладено, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачеві призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 16 березня 2011 року. 1310.2015 року виявлено переплату пенсії в сумі 17921,06 грн. за період з 01.10.2014 року по 31.10.2015 року, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії. 16.10.2015 року відповідач надіслала заяву про відмову від відшкодування переплати пенсії. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнала, посилаючись на відсутність її вини у переплаті належної їй пенсії. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Маловисківському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області і з 16 березня 2011 року отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що не оспорюють сторони. В період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2015 року з вини працівників Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України внаслідок перерахунку пенсії виникла переплата в сумі 17921 гривня 06 копійок, що підтверджується службовою запискою та протоколом перевірки (а.с. 3-5). 16 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] не надала позивачеві згоду на утримання переплати (а.с. 10). Оцінюючі зібрані по справі докази, судом не встановлено зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 17921 гривня 06 копійок, які є пенсійною виплатою, призначеною їй Маловисківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки. Тому, відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачем у добровільному порядку не вноситься плата за користування квартирою №111 у буд. 5 по кв-лу. 40 років Перемоги у м. Лисичанську, просив стягнути з останнього суму заборгованості 1434,61 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія ухвали Лисичанського міського суду від 29.11.2016 р.; довідка про склад сім'ї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; виписка з особового рахунку; довідка про знаходження на балансі; розрахунок заборгованості по квартплаті; попередження; копія рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради №214, №267 від 07.07.2015 р., 15.05.2012 р. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири №111 у буд. 5 по кв-лу. 40 років Перемоги у м. Лисичанську Луганської обл. Квартира державна. Зазначений житловий будинок перебуває на балансовому обліку в КП «ЛЖЕК №5». У зв'язку з несплатою платежів за послуги обслуговування будинку у відповідача виникла заборгованість у сумі 1434,61грн. за період з 01.10.2013 р. по 30.09.2016 р. включно. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 1378 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є матір'ю їх сина, добровільно не надає допомоги по утриманню дитини. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів до повноліття дитини, починаючи з дати подання позовної заяви, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві, просив їх задовольнити. зазначив, що дитина є інвалідом, отримує соціальну допомогу. Відповідач не допомагає утримувати дитину. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що не згодна з позовними вимогами. При цьому не заперечувла того фатку, що вона, як мати дитни має обов'язок її утримувати. Зазначила, що якщо буде сплачуватим аліменти, їй не буде вистачати коштів, оскільки вона потребує лікування у зв'язку з поганим самопочуттям. Не заперечувала того факту, що син проживає з батьком. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.10.2013 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження мають сина - [PERSON], [INFO], батьками якого записано сторони. Дитина проживає розом з батьком, що не заперечувала відповідач. Відповідач не надає матеріальної допомоги сину. Відповідач є особою працездатного віку, отримує пенсію, як мати дитини інваліда. Оскільки вона не доглядає дану дитину, то вона не позбалена можливості працевлаштуватись. Щодо тверджень відповідача про потребу в лікуванні, то належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження на обліку у лікаря, призначення лікарем лікування із зазначенням ліків, постійної потреби у проходженні лікування - не надано. Надані копії чеків та квитанцій про придбання медикаментів не підтверджують факту їх придбання саме відповідачем та факту наявності призначення лікаря на використання даних ліків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі зазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Так з відповідача повинні бути стягнені аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, що не суперечить вимогам ст.183 СК України. При визначенні розміру алментів суд виходив з матеріального стану сторін, потреб дитини. Крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг позивача та належним чином не виконує зобов'язання по оплаті за спожити послуги. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги за період з грудня 1998 року по січень 2014 року у розмірі 8674 грн. 61 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному об'ємі. Зазначив, що строк звернення до суду не пропущено. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив застосувати строк позовної давності та в межах строку позовної давності відмовити в задоволені позову. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач є споживачем послуг позивача з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З розрахунку вбачається, що відповідачем не сплачується борг за послуги позивача щодо надання теплової енергії. Відповідно до зазначеного розрахунку, у відповідача в межах строку позовної давності, а саме в період з серпня 2011 року по січень 2014 року існує борг по оплаті послуг позивача у сумі 3601 грн. 45коп. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в період з грудня 1998 року по липень 2011 року заявлено з пропуском строку позовної давності, враховуючи дату ухвали про скасування судового наказу, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 3601 грн. 45коп. Крім того з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: partial