Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 21 056,33 гривень, інфляційних втрат в сумі 814,99 гривень, 3% річних в сумі 683,61 гривні та судових витрат у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] приватизована та належить на праві власності [PERSON], на ім»я якої за вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД. Між сторонами договір про ослуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов»язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги встановлюється законом. Відповідачі порушують взяті на себе зобов'язання, не здійснюють оплату спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року виникла заборгованість в сумі 21 056,33 гривень. Представник позивача подала до суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з»явились. Повідомлялись судом про місце і час судового розгляду за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись за закінчення терміну їх зберігання. В силу положень ст.74-76 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи, в зв»язку з чим на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України та за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS] приватизована та належить на праві власності [PERSON] На час розгляду справи за даною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON]та [PERSON], що підтверджується довідкою форми 3, яка міститься в матеріалах справи. Згідно Дозволу Московської районної державної адміністрації м. Києва № 099/733 від 17.09.1997 р., будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Квартет» ЛТД. Відповідачі споживають житлово-комунальні послуги до переліку яких належать: холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, теплова енергія газопостачання, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, про що отримують відповідні рахунки на оплату. Жодних повідомлень про непроживання у квартирі [ADDRESS] та неотримання комунальних послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило. Між сторонами договір про обслуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов»язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги у відповідача в даному випадку виникає в силу положень спеціального закону, який регулює даний вид правовідносин. Згідно з ст.156 ЖК України члени сім»ї власника будинку зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, заборгованість відповідачів по сплаті за комунальні послуги станом на 30.11.2014 року становить 21 056 гривень 33 копійки. Відповідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, оскільки, на день розгляду справи з боку відповідачів не надано доказів про погашення ними заборгованості, суд приходить до висновку, що позов ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню. Крім того, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів інфляційних витрат за період прострочення та трьох відсотків річних від суми заборгованості з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком, інфляційні витрати за період прострочення становить 4 622,37 гривні, 3% річних від суми боргу - 683,61 гривні. Оскільки на спростування наданого розрахунку будь-яких доказів не надано, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved