Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 [Долар США] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, просить стягнути з неї на користь банку заборгованість на загальну суму 5 056,90 [Долар США], що еквівалентно 55373,08 грн., яка складається із: 1499,53 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 2631,27 [Долар США] - заборгованість по процентах; 641,81 [Долар США] - заборгованість по комісії, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 45,66 [Долар США] - штраф (фіксована частина); 238,63 [Долар США] - штраф (процентна складова) а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої представник просить розгляд справи провести без їх участі, у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату та час слухання справи повідомлялося належним чином, від відповідача на адресу суду надійшло письмове заперечення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 [Долар США], зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 6.5 Умов надання банківських послуг, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також повинен оплачувати комісії на умовах передбачених чинним договором. Даними умовами і правилами надання банківських послуг також передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. В матеріалах справи відсутні докази видачі [PERSON] нової картки, а тому слід вважати, що строк її дії, а відповідно і Договору, закінчився 31.12.2008 року. За правилами ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Правилами ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу яка його порушила, а ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Заявлені позивачем вимоги є вимогами цивільно-правового характеру, до них не передбачено спеціальної позовної давності, відповідно до вимог ст. 258 ЦК України. Згідно ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Верховним Судом України по справі № 134цс14 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. На думку відповідача, з чим погоджується суд, строк позовної давності для звернення з даним позовом у ПАТ КБ «Приват Банк» сплив 01 січня 2012 року. Дана обставина являється безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed