Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який в подальшому вточнив, мотивуючи його тим, що на підставі судового рішення з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу. На підставі рішення суду видано виконавчий лист №2-1600/2007, який знаходиться на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС. 09.04.2015р. ним було отримано розрахунки заборгованості з аліментів від 17.02.2015р. та 09.04.2015р., а 24.04.2015р. в суді отримано розрахунок заборгованості від 15.04.2015р. Вважає, що вказані розрахунки заборгованості є неправильними, оскільки відповідно до ч.2,3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час її визначення, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час її визначення, вона обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Оскільки з 12.03.2015р., тобто на день складання останнього розрахунку 15.04.2015р., він працював, то державний виконавець зобов'язаний був відповідно до вищевказаних норм закону перерахувати розмір заборгованості і визначити її, виходячи із фактично отриманого ним заробітку за місцем роботи. Так, за його розрахунком станом на 01.10.2012р. борг за даними ДВС становив 10 272,00грн. За період з 01.10.2012р. по 01.05.2015р. аліменти повинні бути нараховані в розмірі 332,66грн. щомісячно і тоді заборгованість станом на 01.05.2015р. буде становитиме 8 484,46грн., яка є вірною. Раніше ним оскаржувався в суді розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31.01.2014р., але з інших підстав, ніж заявлені в даному позові. Тому, оскільки кожний наступний розрахунок відтворює заборгованість і за минулий період, він вважає необхідним визнати неправильним і розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31.01.2014р. і наявність судового рішення від 03.10.2014р. не є підставою для відмови в цьому. Просить визнати недійсними розрахунки заборгованості по аліментам, датовані 17.02.2015р., 09.04.2015р., 15.04.2015р. і визначити дійсний розмір заборгованості по аліментам станом на 01.05.2015р. в сумі 8484,46грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позові, додатково пояснили, що розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31.01.2014р. позивач оскаржив до суду в 2014р., судовим рішенням, що набрало законної сили, в задоволенні його позову було відмовлено. На даний час він просить визнати незаконними та скасувати розрахунки заборгованості по аліментам від 17.02.2015р., 09.04.2015р., 15.04.2015р. з тих підстав, що державний виконавець при здійсненні цих розрахунків невірно застосував положення ст. 195 СК України. При цьому, оскільки вказані розрахунки відворюють заборгованості минулого періоду, в т.ч. і станом на 31.01.2014р., то при проведенні останнього розрахунку від 15.04.2015р. державний виконавець повинен був розрахувати заборгованість по аліментам за весь період його непрацевлаштування, тобто з 01.10.2012р., виходячи з його заробітку, який він фактично отримує з 12.03.2015р. Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2012р. в розмірі 10272,00грн. він не оскаржує. За його розрахунком заборгованості за період з 01.10.2012р. по 01.05.2015р. немає, а загальна заборгованість станом на 01.05.2015р. становить 8484,46грн. При цьому пояснив, що довідку про розмір фактично отриманого ним заробітку за період з 12.03.2015р. по теперішній час він до відділу ДВС не надавав, виконавчий лист на підприємство не направлявся, аліменти він перераховує стягувачу самостійно. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що на виконанні в Хорптицькому ВДВС дійсно знаходиться виконавчий лист №2-1600/2007 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до повноліття дитини. 17.02.2015р. державним виконавцем за заявою стягувача було проведено розрахунок заборгованості за період з 01.02.2014р. по 31.01.2015р. на суму 6612,00грн., загальна сума заборгованості - 24788,30грн. Розмір заборгованості визначений у відповідності до ч.3 ст.195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки на той момент боржник не працював. 09.04.2015р. державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості за заявою боржника у зв'язку з його працевлаштуванням. За період з 01.02.2015р. по 09.04.2015р. мається передплата аліментів, але загальна заборгованість станом на 09.04.2015р. становить 20286,38грн. Розмір аліментів з 12.03.2015р. по 09.04.2015р. визначений, виходячи із фактичного заробітку боржника. При цьому, розмір заборгованості по аліментам за період до 12.03.2015р. при проведенні розрахунку 17.02.2015р. та 09.04.2015р. визначався із статистичних даних Головного управління статистики в м.Запоріжжі щодо розміру середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника м.Запоріжжя, які на той час були наявні в ВДВС, оскільки в цей період боржник не працював. Після надходження до ВДВС нових уточнених даних за повний 2014рік державним виконавцем 15.04.2015р. за власною ініціативою був проведений новий розрахунок і заборгованість станом на 15.04.2015р. становить 20902,58грн. Розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31.01.2014р. [PERSON] оскаржував в 2014р. до суду і судовим рішенням, що набрало законної сили, в задоволенні його позову було відмовлено. На даний час підстав для звернення до суду з вимогами про оскарження цього розрахунку немає. Крім того, після 15.04.2015р. ніяких більше розрахунків заборгованості по аліментам державним виконавцем не проводилось у зв'язку з відсутністю відповідних підстав для цього. Довідку про фактично отриману заробітну плату боржник до ДВС до теперішнього часу не надавав. Вважає дії державного виконавця щодо проведення цих розрахунків та порядку визначення розміру заборгованості по аліментам правомірними, такими що відповідають вимогам ст. 195 СК України, Закону України «Про виконавче провадження». Просить в позові відмовити. Третя особа - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала та пояснила, що в 2014р. позивач оскаржував заборгованість по аліментам станом на 31.01.2014р. в сумі 18 176,30грн. і судовим рішенням, яке набрало законної сили, йому було відмовлено. На даний час він немає законних підстав повторно оскаржувати цю заборгованість. Крім того, вважає, що при проведенні розрахунків заборгованості по аліментам 17.02.2015р., 09.04.2015р. та 15.04.2015р. державний виконавець вірно застосував ст. 195 СК України і за період, коли боржник не працював, вірно визначив розмір заборгованості, виходячи із середнього заробітку працівника для даної місцевості, а за період, коли почав працювати, з його фактичного заробітку. Підстав визначати заборгованість з аліментів за весь період не працевлаштування, починаючи з жовтня 2012р., виходячи з фактично отриманого заробітку, немає. Аліменти сплачуються щомісячно, часом виникнення заборгованості є кожний певний місяць, за який нараховуються аліменти. При цьому, часом визначення заборгованості також є кожний певний місяць, за який нараховані аліменти і за який вони не сплачені, а не момент складання розрахунку заборгованості, який є лише документом, що підсумовує існуючі суми заборгованості. Суми боргу можуть корегуватися лише у зв'язку з наданням документів, котрих раніше в розпорядженні ДВС не було. Доводи позивача про визначення щомісячного розміру аліментів в сумі 332,66грн. суперечать ст.182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів на рівні 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 385,80грн. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31.05.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від його доходу і на підставі цього рішення видано виконавчий лист №2-1600/2007, який на даний час знаходиться на примусовому виконанні у Хортицькому ВДВС. Вказані обставини сторонами не оспорюються, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2014р. по цивільній справі №337/2460/14-ц були залишені без задоволення позовні вимоги [PERSON] до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, третя особа - [PERSON] про визнання недійсним розрахунку заборгованості та покладання обов'язку виконати новий розрахунок. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11.11.2014р. вказане рішення залишено без змін, у зв'язку з чим воно набрало законної сили 11.11.2014р. З рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2014р. вбачається, що предметом судового розгляду був спір про неправомірність розрахунку заборгованості [PERSON] з аліментів на користь [PERSON] від 10.02.2014р., визначеної державним виконавцем станом на 31.01.2014р. в сумі 18006,91грн., з тих підстав, що у вказаному розрахунку не були враховані сплачені суми, а також, що розрахунок проведено із суми середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника, а не з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Вимога про визначення розміру заборгованості по аліментам за спірний період не заявлялась. 27.06.2014р. державним виконавцем Хортицького ВДВС проведено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.05.2012р. по 31.01.2014р. на суму 12736,89грн., загальна сума заборгованості по аліментам станом на 31.01.2014р. становить 18176,30грн. з урахуванням заборгованості станом на 30.04.2012р. в сумі 5439,41грн. Вказаний розрахунок не був предметом судового розгляду в цивільній справі №337/2460/14-ц і сторонами в іншому провадженні не оскаржувався. 17.02.2015р. державним виконавцем за заявою стягувача [PERSON] було проведено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.02.2014р. по 31.01.2015р. на суму 6612,00грн., загальна сума заборгованості по аліментам станом на 31.01.2015р. становить 24 788,30грн. з урахуванням заборгованості станом на 31.01.2014р. в сумі 18 176,30грн. 09.04.2015р. державним виконавцем за заявою платника аліментів [PERSON] у зв'язку з його працевлаштуванням було проведено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.02.2015р. по 09.04.2015р., за вказаний період мається переплата аліментів, загальна сума заборгованості по аліментам станом на 09.04.2015р. становить 20 286,38грн. з урахуванням заборгованості станом на 31.01.2015р. в сумі 24 788,30грн. 15.04.2015р. державним виконавцем з власної ініціативи у зв'язку з надходженням інформації Головного управління статистики в м.Запоріжжі про середньомісячну заробітну плату одного штатного працівника в м.Запоріжжі проведено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.02.2014р. по 15.04.2015р. на суму 2 726,28грн., загальна сума заборгованості по аліментам станом на 15.04.2015р. становить 20 902,58грн. з урахуванням заборгованості станом на 31.01.2014р. в сумі 18 176,30грн. Розрахунки заборгованості по аліментам від 17.02.2015р. та 09.04.2015р. позивач отримав 09.04.2015р., а від 15.04.2015р. - 24.04.2015р., що сторонами не оспорюється. Згідно копії трудової книжки [PERSON] в період з 22.09.2012р. по 11.03.2015р. не працював. З 12.03.2015р. по теперішній час позивач [PERSON] працює в ТОВ «Аккумпром» слюсарем механозбірних робіт. Згідно довідки ТОВ «Аккумпром» від 07.05.2015р. нарахована позивачу заробітна плата становить в березні 2015р. - 812,00грн., утримано 67,48грн., до сплати - 744,52грн.; в квітні 2015р. - 1218,00грн., утримано - 146,89грн, до сплати 1071,11грн. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що предметом спору за даною цивільною справою є розрахунки заборгованості по аліментам від 17.02.2014р., 09.04.2015р., 15.04.2015р. та загальний розмір заборгованості по аліментам за період з 01.10.2012р. по 01.05.2015р. При цьому, позивач посилається як на підставу цих вимог невірне застосування державним виконавцем вимог ст. 195 СК України, а саме непроведення розрахунку заборгованості за період з 01.10.2012р. по 01.05.2015р., виходячи з розміру фактично отриманого ним заробітку на час проведення останнього розрахунку. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до роз'яснень Пленуму ВССУЦКС, що містяться в п.26 Постанови №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам слід враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати,

Outcome: dismissed