Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2003 року він уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з [PERSON]. У свою чергу [PERSON] вказаний житловий будинок придбав за 6671 руб. по договору купівлі-продажу від 10.10.1991 року в КСП ім. Кірова Великолепетиського району Херсонської області. Рішенням Малолепетиської сільської ради XXXIII сесії п'ятого скликання від 30.01.2003 року адреса житлового будинку [ADDRESS]. Згідно відомостей господарської книги Малолепетиської сільської ради №8 сторінки № 63 особистий рахунок 563,- головою домоволодіння [ADDRESS] значиться [PERSON], [INFO]. Той час житлові будинки сільської місцевості реєструвались як колгоспні двори в сільських радах. Інші відомості про державну реєстрацію домоволодіння [ADDRESS] відсутні. Угода про продане йому домоволодіння з [PERSON] була укладена у 2003 році, тобто до вступу у законну дію 31.01.2004 року нового ЦК України. Відповідно до Перехідних положень ЦК України редакції 2004 року, правовідносини які вкладалися до вступу у дію положень нового ЦК України і продовжуються, повинні вирішуватись за нормами ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ст. 227 ЦК України - договір купівлі-продажу житлового будинку повинні бути нотаріально посвідчені. Не виконання цієї вимоги тягне за собою недійсність, згідно ЦК України в редакції 1963 року. Але відповідно ст. 47 ЦК України редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала умови угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може за вимогою сторони, що виконала угоду визнати угоду дійсною. Вважає, що ним як покупцем, виконані всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], проведена оплата за придбаний житловий будинок, отримано його від продавця. Однак продавець ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. При вказаних умовах вважає, що у нього є підстави звернутися до суду із заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового домоволодіння дійсним, та визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 74.0 кв. м., житловою площею 38,6 кв.м., прибудови літера «а», ганок літера «а-1», сарай літера «Б», сарай літера «В», навіс «літера» Д», сарай літера «Ж», гараж літера «3», навіс літера «К», літня кухня літера «Л», погріб під. Літера «Л», вхід у погріб літера «Р», ганок літера «л», сарай літера «М», вбиральня літера «Н», вбиральня «літера» «С», № 4, 2, 3, ?, ?? огорожі та споруди між ним та [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнати право власності за ним на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 74.0 кв. м, житловою площею 38,6 кв.м, прибудови літера «а», ганок літера «а-1», сарай літера «Б», сарай літера «В», навіс «літера» Д», сарай літера «Ж», гараж літера «3», навіс літера «К», літня кухня літера «Л», погріб під. Літера «Л», вхід у погріб «літера» «Р», ганок літера «л», сарай літера «М», вбиральня літера «Н», вбиральня літера «С», № 4,2,3,?,?? огорожі та споруди. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли 01.10.2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України від 01.01.2004 року. Тому відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 01.01.2004 року до даних правовідносин потрібно застосовувати норми матеріального права ЦК України редакції 1963 року. 01.10 2003 року позивач придбав у відповідача житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.10 2003 року. Відповідач вказаний житловий будинок придбав у КСП ім. Кірова Великолепетиського району Херсонської області за 6671 руб., що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.1991 року. Рішенням Малолепетиської сільської ради XXXIII сесії п'ятого скликання від 30.01.2003 року, номер житлового будинку [ADDRESS] змінено на №2. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Вказаний житловий будинок належав на праві власності відповідачу, а тому відповідно до ст. 225 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, 01.10 2003 року відповідач мав право на продаж житлового будинку. Згідно ст. 227 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК УРСР, - якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що позивачем під час купівлі житлового будинку виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], сплачена вартість майна та отримано предмет договору, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, а тому відповідно до ст.ст. 47, 224-225 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку та визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 41 Конституції України, п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 01.01.2004 року, ст.ст. 47, 224-225, 227 ЦК УРСР від 18.07.1963 року,

Outcome: approved