Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.03.2007 р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 950,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 14 493,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати . Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 29.03.2007 р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 950,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, станом на 10 листопада 2013 року загальна сума заборгованості склала 14 493,79 грн. з яких: 3 859,76 грн. - заборгованість за кредитом, 9 467,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 666,37 грн. - штраф (процентна складова). Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved