Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 25 802,59 грн. страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та TOB «Центр технічної безпеки» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1509-17-00274, предметом якого було страхування транспортного засобу «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] . 10 грудня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Шевченківсьвкого районного суду м. Києва по справі № 761/46752/17 від 27.02.2017 року, указана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страхові акти та розрахунки до них на підставі ремонтних калькуляцій № ДККА-59251 від 30.01.2018 pоку, 03.01.2018 року, та рахунків № САСТ -644943 від 26.12.2017 pоку, № САСТ-702093 від 25.01.2018 pоку. На підставі вказаних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 25802,59, що підтверджується платіжними дорученнями № 450 від 10.01.2018 року, № 2058 від 31.01.2018 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача буда застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Здорово», але розпорядженнями Національної комісії ринків фінансових послуг від 22.02.2018 року № 253 та від 11.04.2018 року № 518 зазначену страхову компанію було позбавлено ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виключено з реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. 25.05.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, про відшкодування шкоди № 59251, яка була отримана відповідачем 04.06.2018 року. Однак до цього часу відповідач не відреагував на вказану претензію. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач для захисту свої прав та інтересів звернувся з до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали, а позивачу його право подати заперечення на відзив у такий саме строк (а.с. 41). 07 грудня 2018 року до суду від відповідача надійшло заява про поновлення строку надання відзиву на позовну заяву (а.с. 58-59). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року клопотання відповідача про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву задоволено (а.с. 82). У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі мотивуючи тим, що оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Здорово» згідно полісу № АМ/1968940, який на момент ДТП був дійсний. Розмір завданої шкоди автомобілю марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Здорово». А відтак, ПАТ «СК «Українська страхова група» має звертатися з претензією і з позовними вимогами до ПрАТ «СК «Здорово», а не до нього. Крім того, доказів відмови ПрАТ «СК «Здорово» у виплаті страхового відшкодування, а також звернення ПрАТ ««СК «Українська страхова группа» з претензією до ПрАТ «СК «Здорово» позивачем не надано (а.с. 70-73). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року до участі в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово». Роз`яснити право третьої особи подати пояснення щодо позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються у строк, який не може перевищувати 15 днів з дня вручення даної ухвали. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 87). У судове засіданні сторони не з`явились, хоча про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача міститься заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач причини неявки суд не повідомив, документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе проводити його у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року, визнано винним [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що 10 грудня 2017 року о 14 годині 15 хвилини, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] , по просп. Перемоги, 16, в м. Києві порушив п. 13.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. (а.с. 6). 22 вересня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та TOB «Центр технічної безпеки» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1509-17-00274, предметом якого було страхування транспортного засобу «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору з 29.09.2017 року по 28.09.2018 року. (а.с. 7-8). Отже, 10 грудня 2017 року стався страховий випадок. 12 грудня 2017 року TOB «Центр технічної безпеки» звернулося із заявою до позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження при ДТП транспортного засобу «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] , що мала місце 10.12.2017 року (а.с. 11-12). Вартість відновленого ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] розрахована на підставі ремонтних калькуляцій № ДККА-59251 від 30.01.2018 pоку, 03.01.2018 року, відображена в рахунках № САСТ-644943 від 26.12.2017 pоку та № САСТ-702093 від 25.01.2018 pоку і становить в сумі 25802,59 грн. (а.с. 14-29). Факт виплати позивачем страхового відшкодування у сумі 25802,59 грн. підтверджується платіжними дорученнями № 450 від 10.01.2018 року та № 2058 від 31.01.2018 року (а.с. 30). 25 травня 2018 року за вих. № 59251 позивачем на адресу відповідача було надіслало претензію з вимогою сплатити протягом 10 календарних днів 25802,59 грн. регресного відшкодування (а.с. 31). Згідно полісу № АМ/1968940 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2017 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Audi А6», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», термін дії з 28.11.2017 року по 27.11.2018 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн. (а.с. 79-81). Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Нормою статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів Відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на стягнення коштів у розмірі сплаченого ним страхового відшкодування. Проте, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов пред`явлено не до належного відповідача з огляду на наступне. Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування заподіювачем шкоди в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Чинне законодавство України розрізняє добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Згідно пункту 6 частини 4 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути: страхування наземного транспорту (крім залізничного). Разом з тим, як зазначено в частині 1 статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Статтею 7 Закону України «Про страхування» визначені види обов`язкового страхування, до яких, зокрема, відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як убачається з матеріалів справи і не заперечується позивачем, 27.11.2017 року між відповідачем [PERSON] та третьою особою ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АМ/1968940 предметом якого є майнові інтереси відповідача, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Audi А6», номерний знак [NUMBER] (а.с. 79-81). Таким чином, обов`язок страховика, у даному випадку третьої особи, відшкодувати заподіяну страхувальником, тобто відповідачем, шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті дорожньо-транспортної пригоди такої шкоди. При цьому, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних власнику транспортного засобу «Skoda Spaceback Ambition 1.6», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, є страховик відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Здорово». Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 755/18006/15-ц зазначила, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За ст. 5 вказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Під час судового розгляду встановлено, що позивач не звертався до страховика відповідача із заявою про виплату в порядку регресу суми страхового відшкодування, а звернувся з позовом до [PERSON] про виплату страхового відшкодування. А тому, суд погоджується з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, оскільки вважає, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. За змістом статей 9, 22-28, 35 вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. З огляду на означене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. А відтак, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому у позові слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed