Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач, будучи спадкоємцем третьої черги спадкування, спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в межах визначеного законодавцем строку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на майно, що увійшло до складу спадкової маси у вигляді 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,1 га, на якій він розташований, що знаходяться по [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи на майно на вказане майно були втрачені або за життя належним чином не до оформлені, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Відповідачем було надано до суду відзив відповідно до якого, міський голова просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позовна заява не відповідає формі та змісту визначеному приписами ЦПК України. За клопотанням позивача ухвалою суду від 01.03.2019 було витребувано матеріали спадкової справи після смерті померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач та його представники не з`явились, надавши до суду заяву, в якій позов підтримали з підстав, що у ньому зазначені, а розгляд справи просять проводити у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у їх відсутність до суду не направили. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, отож проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності сторін спору, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] в місті Липовець, Вінницької області помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] №52/2018 встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач, будучи племінником спадкодавця, отож спадкоємцем третьої черги спадкування за законом, на що вказує документи, що підтверджують родинні зв`язки, подавши заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини в межах визначеного законодавцем строку. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який спадщину прийняв. Вирішуючи питання щодо складу майна, яке увійшло до спадкової маси, судом встановлено наступне. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2011 у цивільній справі №22ц-1877/2011 було скасовано рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05.05.2011, позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним в частині Ѕ заповіт [PERSON] посвідчений Кобзар С.В. приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу від 15.07.2008 за реєстровим №1927 та визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частку житлового будинку по [ADDRESS] , як частку у спільній сумісній власності. Вказане рішення суду набрало законної сили 29.06.2011. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори 06.09.2011, Косов В.І. являється власником 1/8 частки житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.55). Право власності на вказане вище майно було зареєстроване в органах державної реєстрації, на що вказує Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також довідка видана КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2018 за №427 (а.с.10), відповідно до якої встановлено, що за матеріалами інвентаризаційної справи №2644 право власності на житловий будинок, з [ADDRESS] рибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , зареєстровано Комунальним підприємством Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 5, за реєстровим № 1174, за [PERSON] [PERSON] , а саме: 18.07.2011 на 1/2 частку житлового будинку на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2011 справа №22ц-1877/2011р.; 03.10.2011 на 1/8 частки житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06.09.2011 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1567. Вулицю Фрунзе перейменовано на вулицю Квітуча, на підставі рішення №54 Липовецької міської ради 7 сесії 7 скликання від 7.06.2016. Також судом встановлено, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.04.2017 у цивільній справі №136/284/17 було визнано за [PERSON] право власності на 1/8 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 гектарів, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Вказаним судовим рішенням було встановлено, що Ѕ частку земельної ділянки по [ADDRESS] , [PERSON] набув у власність в момент реєстрації права власності на частку будинку як спільну сумісну власність згідно рішення апеляційного суду Вінницької області 29.06.2011, а інша частка земельної ділянки належить [PERSON] пропорційно до розміру частки в домоволодінні. Зазначене рішення суду набрало законної сили 11.05.2017, згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області, якою рішення Липовецького районного суду від 05.04.2017 було залишено без змін за наслідками перегляду апеляційної скарги [PERSON] . За правилами ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Досліджені судом докази підтверджують належність майна спадкодавцеві [PERSON] у виді частки житлового будинку та земельної ділянки, на якій вона розташована по [ADDRESS] . Судом встановлено,\~що позивач\~позбавлений можливості\~реалізувати свої\~спадкові права\~на вищевказане\~майно в\~нотаріальному порядку,\~з мотивів\~відсутності правовстановлюючих\~документів виданих на ім`я [PERSON] , оскільки їх було втрачено або не завершено узаконення майна спадкодавцем. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій він розташований, що знаходяться по [ADDRESS] . Відповідно до приписів ст.264 ч.2 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. З аналізу вказаної норми слідує, що суд має дотриматись принципів диспозитивності та змагальності процесу. У п.3 постанови ПВСУ від 18.12.2009 N 14 зазначено, що суди мають право вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) лише у випадках, прямо передбачених законом. Зважаючи на викладене, суд не вбачає правових підстав виходити за межі позовних вимог незважаючи на обсях нерухомого майна належного спадкодавцеві у більшому розмірі, тому вважає, що позов слід задовольнити в частині визнання за позивачем права власності лише на Ѕ частку житлового будинку, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] , оскільки належність зазначеного майна спадкодавцеві доведена належними та допустимими доказами, факт прийняття спадщини позивачем судом встановлено на підставі матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] , отож позов в цій частині обґрунтований, тому його слід задовольнити в межах заявлених позовних вимог. Вирішуючи вимоги щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку судом було встановлено, що спадкодавець набув за життя у власність 5/8 (1/2 частка земельної ділянки з моменту реєстрації права власності на частку житлового будинку як об`єкта спільної сумісної власності + 1/8 частка земельної ділянки за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.04.2017) частки земельної ділянки, загальна площа якої 0,14 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] . За встановлених судом обставин, які підтверджені зібраними у справі доказами та безпосередньо досліджені судом, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 5/8 частки спірної земельної ділянки. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial