Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Чернігівобленерго» матеріальну шкоду в сумі 307 942, 54 грн., з якої: упущена вигода через унеможливлення здачі в оренду належного йому приміщення, - 285 000,00 грн; двократна вартість невідпущеної електроенергії за період із 14.11.2014 по 05.05.2016, - 22420,00 грн.; 522, 44 грн. - сплачені кошти за невиконані роботи за договором №118 та 50 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що нежитлове приміщення в житловому багатоквартирному будинку по [ADDRESS] належить йому на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6842049 від 28.03.2005 року, виданим Ніжинським міським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до довіреності від 21.01.2005 року, посвідченої приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кузьменко О.В., зареєстрованої в реєстрі №127, він уповноважив [PERSON] представляти свої інтереси перед усіма особами, установами, організаціями, підприємствами, підписувати та подавати від його імені документи, подавати їм та одержувати від них належні йому документи, підписувати та подавати від його імені заяви, здійснювати необхідні обов`язкові платежі та під час здійснення всіх визначених повноважень виконувати інші необхідні юридичні дії, що пов`язані з виконанням цієї довіреності. Довіреність була видана строком на три роки, тобто до 21 січня 2008 року, без права передоручення іншим особам. 11 грудня 2006 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» в особі директора Ніжинського району електричних мереж [PERSON] був укладений договір на постачання електричної енергії №756 на об`єкт «аптека», який знаходиться за вищевказаною адресою. Вважає, відповідач безпідставно стороною у вказаному договорі зазначив [PERSON] замість нього згідно наданої ним довіреності, а при розірванні договору №756 [PERSON] втратила право представництва в правовідношеннях і не мала права чинити правочин від імені другої сторони, а керівництво Ніжинського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго», в свою чергу, не мало права приймати до розгляду заяву з порушенням вимог Цивільного кодексу України. 25.11.2014 він звернувся із заявою про укладення договору про постачання електроенергії по [ADDRESS] . Ніжинський РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» у відповіді від 08.12.2014 року за № 5530 попросив його надати непередбачені чинними нормативними актами документи. 17.02.2016 він повторно звернувся до Ніжинського РЕМ із заявою про укладення договору про постачання електричної енергії на об`єкт «Аптека», у відповідь на яку отримав листа від 22.02.2016 року №528, в якому надано роз`яснення стосовно переліку документів, необхідних для укладання договору. Ніжинський РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго», як енергопостачальна компанія, при укладенні договору на електропостачання не має права вимагати від споживача виконання нормативних документів, контроль за якими не належить до її компетенції. Зазначає, що ПАТ «Чернігівобленерго» повинно було надати проект договору до 04.12.2014, але договір про постачання електричної енергії було укладено лише 05.05.2016 за №1074, тому Ніжинським РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» було порушено п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що призвело до порушення інтересів його як споживча, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Крім того, при переукладенні договору про постачання електричної енергії керівництвом Ніжинського РЕМ було висунуто вимогу на проведення робіт по розпломбуванню кіл обліку трьохфазного електролічильника з наступною технічною перевіркою. Для виконання цієї вимоги 25.02.2016 йому надали рахунок на суму 522 грн. 54 коп., яку він сплатив 29.03.2016. В свою чергу, роботи за договором №118 від 01 квітня 2016 року виконані не були. Таким чином, протягом тривалого періоду часу з 14 листопада 2014 року по 05 травня 2016 року керівництво Ніжинського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» всіляко ухилялось від відновлення електропостачання, укладання нового договору постачання електричної енергії. Припиненням постачання електричної енергії із систематичним ухиленням від укладення обов`язкового в такому випадку типового договору про постачання електричної енергії відповідач позбавив його можливості користуватися приміщенням за прямим призначенням, порушив його право стабільного (сталого) здійснення власницьких повноважень, що завдало йому значного матеріального та морального збитку. Постійні відмови відповідача задовольнити його справедливі претензії змушують його витрачати вільний від інших обов`язків час на складання претензій та скарг, на звернення за захистом до органів влади, переживати у зв`язку з безвихідністю становища, пов`язаного з неможливістю з вини відповідача оперативно вирішити життєво важливі питання. Доводити наявність душевних страждань за цих обставин немає потреби, оскільки вони очевидні. Визначену в позові суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., на його думку, слід вважати розумною і справедливою тому, що менший розмір не може служити достатньою компенсацію немайнових втрат та був би заохоченням для подальшого продовження протиправних дій та бездіяльності з боку відповідача. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 02 квітня 2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою від 02 квітня 2018 року суд, беручи до уваги категорію та складність справи, суд постановив призначити по справі судове засідання з викликом сторін. 02 квітня 2018 року представник відповідача - ПАТ «Чернігівобленерго» надав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що ПАТ «Чернігівобленерго» не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві, вважає її безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню. Згідно поданої заяви, між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ВП Ніжинський РЕМ ВАТ «Чернігівобленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії №756 від 11.12.2006 року (далі - договір) на об`єкт «аптека», що розташований за адресою: [ADDRESS] . За заявою фізичної особи - підприємця [PERSON] від 17.11.2014 року договір було розірвано, оскільки розрахунки за ним не проводилися з середини 2012 року, та з 20.11.2014 року електропостачання на об`єкт було припинено. На той час сторони по вищевказаному договору не були пов`язані жодними правами та обов`язками стосовно електропостачання об`єкту «аптека». У зв`язку з цим, на прохання позивача внести зміни сторони споживача - з [PERSON] на [PERSON] - у договір, який припинив свою дію за згодою сторін з 20.11.2014 року, не було можливим, оскільки зміни до недіючого договору не передбачено нормами чинного законодавства України, яке регулює відносини при укладенні, розірванні та внесенні змін до договорів (ст.ст.179 -188 Господарського Кодексу України). Позивачу було запропоновано для забезпечення електропостачання об`єкту «аптека» відповідно до п.1.3 Правил користування електричною енергією укласти новий договір про постачання електричною енергію. 17.02.2016 року він звернувся до Ніжинського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» стосовно укладення договору на об`єкт за вищевказаною адресою. Ніжинським РЕМ на вказане звернення листом від 22.02.2016 року за №528 було надано роз`яснення стосовно переліку документів, передбачених вимогами чинного законодавства, необхідних для укладення договору. 25.02.2016 року між ПАТ «Чернігівобленерго» та позивачем було укладено договір № 118 про виконання робіт з розпломбування кіл обліку трьохфазного електролічильника з наступною технічною перевіркою та надано рахунок - фактуру за проведення цих робіт №3028, оплата за яким надійшла від позивача 29.03.2016 року, який добровільно без будь- яких заперечень та оскаржень здійснив оплату наданого рахунку. 05.04.2016 року представником Ніжинського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» було проведено обстеження вищевказаної електроустановки, про що складено відповідний акт з вимогами. Після виконання позивачем вимог, зазначених у акті, Ніжинським РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» було проведено перепломбування кіл обліку та технічну перевірку, що було оформлено відповідними актами. Після проведення технічної перевірки та встановлення вузла обліку вимогам ПУЕ та ПКЕЕ ними було підготовлено два примірники проекту договору про постачання електричної енергії з відповідними додатками і 29.04.2016 року разом із супровідним листом направлено позивачу. 05.05.2016 року між позивачем та ПАТ «Чернігівобленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії №1074. Вважає, що укладення договорів оренди між [PERSON] та ТОВ «АЕОКУРС - Україна», на які посилається позивач, не пов`язано з відносинами, що склалися між позивачем та ПАТ «Чернігівобленерго» щодо підписання договору з постачання електричної енергії. До складу збитків позивачем включено втрати через унеможливлення здачі в оренду ТОВ «АЕОКУРС -Україна» відповідно до договору оренди № 1/1 від 01.09.2015 року. При укладанні договорів оренди орендар повинен пересвідчитись, чи відповідає орендоване приміщення цілі оренди, так і орендодавець повинен повідомити про майно, що здається в оренду, надати його характеристики тощо, сторони повинні досягнути згоди щодо усіх умов договору. Всі вищезазначені питання були відомі [PERSON] і ТОВ «АЕОКУРС -Україна» приукладенні договорів та викладені в тексті договорів. Договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.2015 року містить наступні умови: згідно п.1.1 договору орендодавець зобов`язаний надати орендарю у тимчасове користування нежитлове приміщення з правом здавання в суборенду, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для проведення господарської діяльності. Відповідно до п.5.1.5 даного договору орендодавець зобов`язаний ознайомити орендаря з правилами технічної експлуатації майна в приміщенні, що орендується та надавати інформацію та консультаційне сприяння Орендареві щодо порядку правильної експлуатації майна в приміщенні, що орендується. Вважає, що позивач безпідставно дійшов висновку про наявність реальних збитків, завданих йому ПАТ «Чернігівобленерго», доказами у справі не доведено протиправності поведінки відповідача, розміру завданих збитків та прямого причинного зв`язку між порушення зобов`язання та шкодою. [PERSON] не обґрунтував завдану йому моральну шкоду, не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили її заподіяння та відповідно її розмір в сумі 50 000 грн. Посилання позивача на те, що вони постійно відмовляли йому в укладенні договору, необґрунтовані та безпідставні, оскільки він сам навмисно не виконував їх законні вимоги щодо надання необхідних документів та виконання приписів для його укладення. При зверненнях позивача в різні інстанції (контролюючі органи) ТОВ «Чернігівобленерго» не було видано жодних приписів та зобов`язань щодо укладення договору, на них також не було накладено штрафних санкцій. Лише після надання позивачем необхідних документів та виконання приписів з останнім було укладено договір. Щодо посилання позивача на неправомірність дій відповідача і відкриття з цього приводу досудового розслідування, кваліфікованого за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.1.ст.192 ККУ та внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420161180000032 від 11.05.2016, повідомляють, що в травні 2017 року дане кримінальне порушення було закрито в зв`язку з відсутністю складу злочину. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенню позову в повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Самойленко М.Д. у судовому засіданні підтримали позов за викладених в ньому обставин. Представник відповідача - ПАТ «Чернігівобленерго» Жила О.А. у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзові на позов, зазначивши, що лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, носить рекомендаційний характер та не є обов`язковим до виконання. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до нежитлового приміщення позивача - споживача цієї енергії, що регулюються спеціальними нормами законодавства: ст.714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричної енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28 (далі - Правила). У судовому засіданні встановлено, що відокремлений підрозділ - Ніжинський РЕМ є структурною одиницею ПАТ «Чернігівобленерго» та постачає електричну енергію від імені ПАТ «Чернігівобленерго». Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6842049 від 28.03.2005, виданого Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №714 від 23.03.2005 року належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.19). Позивач є власником вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення «аптека» в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13563127 від 14.12.2007 року, виданого Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради (а.с.20). Згідно довіреності від 21.01.2005 року, посвідченої приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Кузьменко О.В., зареєстрованої в реєстрі №127, [PERSON] уповноважив [PERSON] , - розписуватись за нього, представляти його інтереси перед усіма особами, установами, організаціями, підприємствами (в тому числі перед будь-якими фізичними особами, нотаріальними конторами, податковими органами та органами внутрішніх справ, виконкомом Ніжинської міської ради, органами архітектури та планування, Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації, а також міністерствами України та представництвами іноземних держав в Україні) підписувати та подавати від його імені документи, подавати їм та одержувати від них належні йому документи, підписувати та подавати від його імені заяви, здійснювати необхідні обов`язкові платежі, та під час здійснення всіх визначених уповноважень виконувати інші необхідні юридичні дії, що пов`язані з виконанням цієї довіреності. Довіреність видана строком на три роки, тобто до 21 січня 2008 року, без права передоручення іншим особам (а.с.23). Між фізичною особою - підприємцем [PERSON] , що здійснює діяльність на підставі Свідоцтва [NUMBER] від 17.04.2006, та відкритим акціонерним товариством енергопостачальною компанією «Чернігівобленерго» в особі директора Ніжинського РЕМ Кияшка М.Г. 11 грудня 2006 року було укладено договір №756 про постачання електричної енергії. Пунктом 9.4 даного договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 21 грудня 2006 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін в порядку, визначеному законодавством України. (а.с.9-16). Відповідно до положень пункут 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановю НКРЕ від 31.07.1996 №28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Пунктом 8.2 ПКЕЕ передбачено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов`язаний укладати договори про постачання електричної енергії з усіма споживачами, які заявили про бажання купувати електричну енергію та об`єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Відповідно до пункту 6.18 Правил користування електричною енергією у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити постачальника електричної енергії Постачальник електричної енергії зобов`язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії із заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів, після розірвання договорів зі споживачем, який звільняє приміщення.Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Тобто, зобов`язання з розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем покладені на сторони такого договору і новий власник, який виявив бажання стати споживачем електричної енергії, не наділений ні повноваженнями вчиняти дії, направлені на розірвання договору про постачання електричної енергії, стороною якого він не був, ні нести будь-яких обов`язків у правовідносинах, які виникли між іншими суб`єктами (вказаної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №757/45133/15-ц провадження №14-114цс18). З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 травня 2016 року вбачається, що відключення споживача за заявою [PERSON] було правомірним (а.с.48-52). Дослідженими матеріалами справи підтверджується, що 11 грудня 2006 року укладено договір про постачання електричної енергії між ФОП [PERSON] та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , де ФОП [PERSON] здійснювала свою підприємницьку діяльність на підставі договору позички, згідно якого взяла у тимчасове володіння вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення «аптека», що розташоване за вказаною адресою. 17 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до директора Ніжинського РЕМ із заявою, у якій просила у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності розірвати договір про постачання електричної енергії №756 від 11 грудня 2006 року (а.с.27). 20.11.2014 працівниками Ніжинського РЕМу було припинено енергопостачання на цей об`єкт, про що було складено відповідний акт (а.с.29). Отже, договір між споживачем ФОП [PERSON] та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» було розірвано правомірно, але з низкою порушень нормативних актів з боку енергопостачальної компанії при відключенні споживача. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, на думку суду, відсутні підстави для стягнення вказаної позивачем суми з огляду на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що відповідач допустив незаконне припинення електропостачання до нежитлового приміщення, яке належить позивачу. Зазначені в позові вимоги в судовому засіданні не доведені і не аргументовані, що унеможливлює задовольнити позов. Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 285 000, 00 грн., посилаючись на те, що згідно договору №1 оренди нежитлового приміщення від 10 листопада 2014 року орендодавець - фізична особа [PERSON] та орендар - товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРОКУРС-Україна» уклали договір про наступне: орендодавець зобов`язується надати у тимчасове платне користування нежитлове приміщення з правом здавання у суборенду, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та додаткову угоду про розірвання договору №1 від 10 листопада 2014 року, а також уклали аналогічні договор №1/1 оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2015 та додаткову угоду про розірвання договору від 01 вересня 2015 року (а.с.53-57, 60-68). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, є слідством такої протиправної поведінки. Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача. Отже, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної виголи) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що неотримані доходи є реальними. Укладені між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРОКУРС-Україна» договори оренди нежитлового приміщення не можна вважати таким доказом, оскільки вони не підтверджують реальних намірів сторін на укладання таких договорів, так як на час їх укладання спірне приміщення знаходилось у користуванні позивача та не передавалось за актом прийому-передачі «АЕРОКУРС-Україна», тому відсутні підстави вважати, що [PERSON] міг і повинен був отримати зазначені доходи. Відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України Про електроенергетику та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357. Вказані норми не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Енергопостачальник несе відповідальніть за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей: 4,22 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров*я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Таким чином, до правовідносин, що виникають з порушень зобов`язання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про електроенергетику», Правилах користування електричною енергією для населення та, відповідно, в типовому договорі про користування електричною енергією. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16. Умовами укладеного між сторонами договору №756 від 11.12.2006 не передбачено відшкодування споживачу моральної шкоди за порушення стороною виконання його умов та [PERSON] не є стороною у вказаному договорі. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Позивачем надана копія квитанції №528436800.1 від 29 березня 2016 року, якою підтверджується сплата [PERSON] на користь ПАТ «Чернігівобленерго» ВП Ніжинський РЕМ 522 грн. 54 коп. згідно рахунку-фактури №3028 від 15 лютого 2016 року на розпломбування кіл обліку з наступною технічною перевіркою постачальника ПАТ «Чернігівобленерго» ВП Ніжинський РЕМ, яку позивач просить стягнути на свою користь, оскільки вказані роботи виконані не були, що в судовому засіданні відповідачем спростовано не було, тому вказана сума підлягає стягненню з ПАТ «Чернігівобленерго» (а.с.44). Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. У постанові № 127/3429/16-ц ВС, пославшись на практику Європейського суду з прав людини, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню і з ПАТ «Чернігівобленерго» необхідно стягнути 522,54 грн. безпідставно сплачених позивачем на користь ПАТ «Чернігівобленерго» ВП Ніжинський РЕМ. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 357942 грн. 44 коп., суд вважає, що стягнуто повинно бути 522 грн. 44 коп, що є задоволенням позовних вимог на 96,37% (522,44 х 100 : 357942,44=0,15), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 5 грн. 67 коп. судового збору (3784,22 х 0,15 : 100 =5,67).

Outcome: partial