Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 вересня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину « [INFO] ». 10.09.2016 він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 270000 грн., а відповідач передав йому ключі за продаж спірної нежитлової будівлі. Однак до цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, як під час укладання договору так і після цього. За таких обставин вважає, що договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] , який був укладений між ним та відповідачем, може бути визнано судом дійсним, згідно частини 2 статті 220 ЦК України, так як сторони повністю виконали свої зобов`язання, що підтверджується письмово. Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, нежитлової будівлі магазину « [INFO] » розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між ним та [PERSON] , та визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю, розташовану за адресою : [ADDRESS] . До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.08.2006 було встановлено факт права власності [PERSON] на нежитлову будівлю магазину « [INFO] » по [ADDRESS] . Згідно з витягом про державну реєстрацію прав №12529300 16.11.2006 було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказану нежитлову будівлю за [PERSON] . Факт отримання відповідачем [PERSON] в присутності його дружини [PERSON] від позивача [PERSON] грошових коштів за продаж нежитлової будівлі магазину « [INFO] » розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується розписками [PERSON] та [PERSON] від 10 вересня 2016 на суму 270 000 грн. Оплата проведено у повному розмірі. Претензій по оплаті до [PERSON] немає. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу нежитлової будівлі, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved