Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої позовні вимоги мотивує наступним. Він є учасником товариства з обмеженою відповідальністю ТВО «Темп». В 1996 році приблизно 40 учасників приватизували торгово-виробничу станцію «ТЕМП», утворивши ТОВ «ТЕМП», яке діяло в нежитлових приміщеннях за адресою: м. Суми, вулю Чернігівська. ЗА. Підприємство займалося технічним обслуговуванням автомобілів. 12.01.1996 року між Фондом державного майна України по Сумській області, з одного боку та ТОВ «Темп», було укладено договір купівлі продажу цілісного майнового комплексу, якій знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На початку 2000-них років в роботі ТОВ «ТЕМП» брало фактичну участь не більше п'яти учасників. Всі інші учасники - члени їх сімей чи знайомі, в основному просто володіли часткою статутного капіталу та не здійснювали жодної діяльності в товаристві, делегуючи право свого голосу на загальних зборах одному з п'яти основних учасників. На чергових загальних зборах ТОВ «ТЕМП», які відбулися 06.09.2003 року, були присутні чотири особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мали довіреності на представництво інших учасників. На даних зборах [PERSON] був обраний директором ТОВ «ТЕМП». При отриманні витягу із Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13.11.2013 року, директором ТОВ «ТЕМП» значився [PERSON], а у витягу станом на початок 2014 року, директором ТОВ «ТЕМП» значився вже [PERSON] В жовтні 2014 року дізнався про те, що [PERSON], уклав договір купівлі продажу нерухомого майна, серія та номер: 867, виданий 23.04.2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення, будівля з прибудовою під літ А-1, А1-1 , яке розташоване за адресою [ADDRESS] було відчужено на користь рідної сестри [PERSON], [PERSON] Вважає, що рішення про продаж нерухомого майна є протиправним та таким, що не відповідає нормам закону. [PERSON] при укладанні договору вийшов за встановлені межі і діяв всупереч інтересам ТОВ «ТЕМП». Договір може бути визнаний судом недійсним, якщо повноваження особи або органу були обмежені договором або установчими документами в порівнянні з тим, як вони визначені в законі, довіреності або як вони можуть вважатися очевидними з обстановки, в якій відбувається угода, і при її здійсненні уповноважені вийшли за межі обмежень. Просить визнати договір купівлі продажу нерухомого майна нежитлового приміщення, будівлі з прибудовою під літ А-1, А1-1, яке розташоване за адресою [ADDRESS], відчужено на користь рідної сестри [PERSON] [PERSON] не дійсним. Позивач [PERSON], його представник [PERSON], представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп», третя особа: приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, заяв та клопотань не надійшло. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.04.2014 року ніякого відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» не мав та не має на момент пред'явлення позовної заяви. [PERSON] є єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» та є особою, яка уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах, має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори. Права [PERSON] укладенням даного договору не порушені. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» - «продавець» та [PERSON] - «покупець» укладено договір купівлі-продажу 52/100 частки нежитлового приміщення, будівлі з прибудовою під літ А-1, А1-1, кр., загальною площею 259,3 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Даний договір підписано від продавця директором Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» [PERSON], від покупця [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] з зазначенням, що особи громадян, які підписали договір, встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність, дієздатність Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» та повноваження його представника і належність Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» відчужуваного нерухомого майна перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 867. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.11.2014 року єдиним засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» (І.к. 21110827) є [PERSON]. Дана фізична особа є особою, яка уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах, має право вчиняти від імені юридичної особи дії без довіреності, у тому числі підписувати договори. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2014 року нежитлове приміщення, будівля з прибудовою під літ. А-1, А1-1, кр., загальною площею 259,3 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], розмір частки 52/100, належить власнику [PERSON]. Відповідно до копії наказу № 1 від 27.11.2013 року [PERSON], на виконання рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» (протокол № 1 від 26.11.2013 року) про призначення директора, приступив з 27.11.2013 року до виконання обов'язків директора. Відповідно до відповіді начальника Головного управління статистики у Сумській області Олехнович Л.І. від 16.05.2014 року № 04.02-08-2926 директору Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп» [PERSON], в базі даних ЄДРПОУ по Сумській області за період з 1996 року по 2012 рік керівником ТОВ ВТФ «ТЕМП» значиться [PERSON]. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи зі змісту ст. ст. 214 - 215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Право вибору способу судового захисту в силу положень ст. 20 ЦК України, ст. 3, 4 ЦПК України належить виключно позивачеві. Обравши способом захисту права подання позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний був довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до п. 5,6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 09.11.2009 року, та статтею 217 ЦК України передбачено, що правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. Виходячи з даних вимог закону судом встановлено, що [PERSON] не являється в даному випадку стороною правочину ні з Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп», ні з [PERSON], не є ні засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Темп», ні його керівником, тому право звернення до суду з позовом про визнання даного договору законом для нього не передбачена. Всупереч вищезазначеним вимогам ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, чим не довів, що оспорюваним правочином порушені його права. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed