Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів в якому просить суд: -стягнути з [PERSON] «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування у розмірі 49490 грн 00 коп. -стягнути з ТОВ «Єпіцентр К» 225000 грн 00 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 25000 грн 00 коп. в якості відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.06.2013 близько 13 год. 00 хв., в районі 600 км + 800 м по автодорозі «Київ Харків Довжанський» сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача та вантажного сідлового тягача «VOLVO», р.н. [NUMBER] з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП, автомобіль [NUMBER], вартість якого на день ДТП складала 15156 доларів США, було повністю знищено. Винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON], що підтверджується вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 06.08.2015. Оскільки власником вантажного сідлового тягача «VOLVO», р.н. [NUMBER] з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. [NUMBER], є ТОВ «Єпіцентр К», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у [PERSON] «Європейський страховий альянс», позивач просив стягнути з [PERSON] «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування у розмірі 49490 грн 00 коп., а з ТОВ «Єпіцентр К» узгоджені між ними матеріальну шкоду в сумі 225000 грн 00 коп. та моральну шкоду в сумі 25000 грн 00 коп. В судовому засіданні позивач та його представники уточнений позов підтримали з наведених у ньому підстав. Представник відповідача ТОВ «Епіцентр К» в судовому засіданні уточнений позов визнала повністю, але просила суд розстрочити виконання судового рішення, встановивши терміни його виконання по 50000 грн 00 коп. щомісяця до 01 серпня 2016 року. Крім того просила суд вирішити питання щодо передачі ТОВ «Єпіцентр К» залишків автомобіля [NUMBER]. Представник відповідача [PERSON] «Європейський страховий альянс» в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відсутності. Згідно наданих суду заперечень, [PERSON] «Європейський страховий альянс» позовні вимоги не визнало та просило відмовити у задоволенні позову до нього з тих підстав, що позивач не надав доказів вартості залишків транспортного засобу після ДТП, а відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 06.08.2015 (справа № 610/2494/14-к, пр. 1-кп/610/9/2015), [PERSON] було визнано винним у скоєні ДТП, яка відбулася 28.06.2013 близько 13 год. 00 хв., в районі 600 км + 800 м по автодорозі «Київ Харків Довжанський», за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та вантажного сідлового тягача «VOLVO», р.н. [NUMBER] з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 8-10). На день ДТП [PERSON] працював у ТОВ «Епіцентр К» та безпосередньо виконував службові обовязки, що підтверджується: наказом про прийняття на роботу № 34/Тд-п від 04.03.2013, наказом про направлення працівників у відрядження № 2227/т від03.06.13, посвідченням про відрядження № 2227/т та трудовою книжкою [PERSON] (а.с. 42-44, 49-51). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № САК105101, власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 34). Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка визначалась ринковою вартістю транспортного засобу на момент його пошкодження. Так, відповідно до судової автотоварознавчої експертизи № 9069 від 25.10.2013, ринкова вартість автомобіля [NUMBER], на момент його пошкодження складала 120822 грн 08 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 28.06.2013 становило 15116 доларів США. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП 28.06.2013 складала 201165 грн 66 коп. (а.с. 14-17). Станом на 11.03.2016 розмір шкоди, завданої позивачу знищенням його автомобіля, за офіційним курсом НБУ складає 385745,20 грн (15116 х 25,519 = 385745,20) (а.с 243). З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12976 від 10.02.2015 встановлено, що залишкову вартість автомобіля [NUMBER], після ДТП, встановити не виявилось можливим. Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № ААС140968 та № ААС140957, власником вантажного сідлового тягача «VOLVO», р.н. [NUMBER], та напівпричепа «SCHMITZ», р.н. [NUMBER], є ТОВ «Епіцентр К» (а.с. 39). Як вбачається з полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 3700258 та № 3700276 від 17.07.2012, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Епіцентр К», як власника вищевказаних транспортних засобів була застрахована [PERSON] «Європейський страховий альянс». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складав 50000 грн 00 коп., франшиза 510 грн 00 коп. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Разом з тим, у відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Виходячи з визначених ст.ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду, обовязком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача доведення відсутності своєї вини у її спричиненні. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі статті 1194 ЦК України вбачається, що\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень п.п. 14-16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-VI, який згідно зі статтею 8 ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність матеріальної шкоди, її розмір в сумі 385745,20 грн, а також причинно-наслідковий звязок між неправомірними діями та настанням такої шкоди. Відповідач ТОВ «Епіцентр К», в свою чергу, визнав позовні вимоги позивача повністю, а відтак і свою вину в заподіянні матеріальної шкоди позивачу. За таких обставин, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Епіцентр К» була застрахована [PERSON] «Європейський страховий альянс» на суму 50000 грн (за шкоду, заподіяну майну), позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] «Європейський страховий альянс» страхового відшкодування у розмірі 49490 грн 00 коп. (50000 грн 510 грн франшиза = 49490 грн) підлягають задоволенню. Різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), в межах позовних вимог, а саме в сумі 225000 грн, суд стягує з відповідача ТОВ «Епіцентр К». Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку зі знищенням його автомобіля. Крім того, [PERSON] протягом майже трьох років вимушений був захищати свої права під час досудового розслідування кримінальної справи стосовно [PERSON] та розгляду справи в суді. У звязку з тим, що відповідач ТОВ «Епіцентр К» позов визнало повністю, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 25000 грн 00 коп. задовольнити. Разом з тим, враховуючи, що проти цього не заперечував позивач, суд вважає за необхідне розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення з ТОВ «Епіцентр К» на користь позивача матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 250000 грн, встановивши терміни його виконання по 50000 грн 00 коп. щомісяця до 01 серпня 2016 року. Суд також задовольняє заяву відповідача ТОВ «Епіцентр К» щодо передачі йому залишків автомобіля [NUMBER], після відшкодування позивачу матеріальної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь держави судового збору, суд виходить зі ставок і розмірів судового збору, встановлених законом на 1 січня календарного року, в якому позовна заява була подана до суду, тобто на 1 січня 2014 року. Оскільки загальна ціна позову становить 299490 грн, судовий збір складає 2994,90 грн, який суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved