Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні та розпоряджанні приватною власністю, а саме квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення відповідача із вказаної квартири, без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на підставі свідоцтва від 19.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М., на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Так, на сьогоднішній день у належній позивачеві квартирі фактично проживає відповідач, який добровільно відмовляється виселитись та залишити належну позивачу квартиру, що позбавляє останнього можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у\~судове засідання\~також не\~з`явився,\~але надав\~заяву про\~відкладення слухання\~справи на\~іншу дату,\~у зв`язку\~із введенням\~карантинних заходів.\~Проте судне приймає до уваги зазначену заяву, оскільки справа перебуває у провадженні з 2017 року, двічі провадження у справі зупинялось, відповідачем надано заперечення проти позову, а також наявні у нього докази на підтвердження наданих заперечень. При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано до суду доказів поважності причин неможливості прибуття у судове засідання, тому його заява про відкладення слухання справи розцінюється судом, як умисне затягування строків розгляду справи та відтермінування ухвалення рішення по справі. Крім того, суд зазначає, що станом на дату ухвалення рішення, жорсткі карантинні обмеження скасовано, міський та міжміський транспорт працює у звичайному режимі, що не позбавляє відповідача можливості прибути у судове засідання та бути присутнім із дотриманням заходів безпеки, або надати до суду заяву про розгляд справи за письмовими матеріалами. Інших причин та доказів неможливості прибуття у судове засідання відповідачем до суду не повідомлено та не надано. Також відповідачем 12.12.2017 року надано до суду заперечення проти позову, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області слухається справа за його позовом про визнання недійсними та скасування протоколу №272337 проведення електронних торгів від 17.07.2017 року з продажу іпотечного майна, а саме двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , акту про реалізацію предмета іпотеки ВП №51734107 від 21.08.2017 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва від 19.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97734472 від 19.09.2017 року, позивач є власником цілої частки двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2018 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «СЕТАМ», Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, про визнання недійсним та скасування протоколу про проведення електронних торгів з реалізації предмету іпотеки, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відмовлено (а.с.41-43,44-46). Постановою Верховного Суду від 08.07.2020 року, касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2018 року залишено без змін (а.с.76-82). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст.ст.\~319,\~\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вказана норма передбачає усунення порушень права власності будь-яким способом, у тому числі, й шляхом виселення. У статті першій Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР\~«Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. Отже, за змістом зазначених норм права власник майна має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час. Так, судом, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що позивач є власником спірної квартири, а відповідач чинить йому перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном, між тим, позивач самостійно у позасудовому порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, відтак суд доходить висновку, що такі перешкоди підлягають усуненню в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved