Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.01.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкування здійснювалось за законом. Він є єдиним спадкоємцем і має право на спадкування відповідно до ст. 1261 ЦК України. Оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записами в домовій книзі, то він згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. До складу спадкового майна входить 79/100 частин житлового будинку № 59 по вул. Р.Люксембург в м. Херсоні, які складаються з частини житлового будинку літ. «А» приміщення: 1-4 житлове, площею 17, 8 кв.м.; 1-5 житлове, площею 9, 2 кв.м.; 1-6 житлове, площею 12, 6 кв.м.; 1-7 коридор, площею 6, 5 кв.м.; сіни - I, II, III, IV, VII та господарських споруд: ? частина водопроводу, частина огорожі № 3, розміром 4, 76 м. Право власності на вищезазначене нерухоме майно спадкодавець [PERSON] набула 11.12.1997 року за договором міни № 2-03, укладеним між нею та [PERSON], зареєстрований на Херсонській універсальній біржі «Пріор» в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним номером № 2-03. Після шестимісячного строку, він звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але 21.08.2015 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу, яким є договір міни, вимогам цивільного законодавства та ст. 47 Закону України «Про нотаріат», в звязку з чим позивач просить суд, визнати за ним право власності на 79/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Херсоні по вул. Р.Люксембург, 59, розташованого на земельній ділянці площею 675, 9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02.01.2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, але його представник надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, за наявними матеріалами в справі. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 02.01.2015 року у віці 71 рік померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії I-КГ №192926, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії I-ЯК №504701. Згідно договору міни від 11.12.1997 року № 2-03 укладеним на Херсонській універсальній біржі «Пріор» між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] передає 79/100 частин будинку № 59 по вул. Р.Люксембург в м. Херсоні у власність [PERSON], а [PERSON] передає квартиру № 100 в будинку № 21, корпус № 3 по вул. Фонтанна в м. Херсоні у власність [PERSON]. Вказаний договір 11.12.1997 року було зареєстровано на Херсонській універсальній біржі «Пріор». Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 22.02.2005 року, 79/100 частин житлового будинку № 59 по вул. Р.Люксембург, в м. Херсоні належить [PERSON], а 21/100 частина будинку належить [PERSON], але документи не оформлені. 21.08.2015 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що угоди, зареєстровані на товарній біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст. 241 ЦК Української РСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 242 ЦК Української РСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно зі ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч. 2 ст. 227 ЦК Української РСР договір міни 79/100 частин житлового будинку був зареєстрований в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації про що зроблений запис в реєстрацій книгу № 119 за реєстровим № 451 та відповідні відомості про нового власника [PERSON] були внесені в технічний паспорт на будинок. Статтею 227 ЦК України передбачалась обовязкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Херсонським державним бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на 79/100 частин будинку на підставі договору міни, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на грудень 1997 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних і фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу (міни), зареєстрованих біржею. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконала умови договору міни, передала належну їй квартиру та прийняла частину житлового будинку, вселилась, проживала та була зареєстрована за цією адресою, договір відповідно до вимог ч. 2 ст. 227 ЦК Української РСР зареєстрований в ХДБТІ, у передбаченому законом порядку договір міни з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, то [PERSON] на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК Української РСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набула право власності на спірну частину будинку і правомірно володіла нею. Враховуючи те, що у позивача відсутній інший спосіб захистити свої майнові інтереси та прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, суд, в силу вимог Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), вважає можливим здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом визнання за ним права власності на 79/100 частин житлового будинку № 59 по вул. Р.Люксембург у м. Херсоні, оскільки наявність підстав для цього підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: approved