Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість у сумі 3330 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 1284 грн.92 коп. заборгованість за кредитом; 1411 грн. 12 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф(фіксована частина); 134 грн. 80 коп. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася двічі, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу реєстрації судових повісток, копії позову та додатків до нього, за отриманням поштових відправлень не з'явилася, тому вони повернуті суду (а.с. 47, 53, 59). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08.09.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 41), за адресою місця реєстрації повідомлялася про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають у звязку з наступним. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з позовної заяви, 16.09.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», яка за твердженням Банку разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір про надання банківських послуг № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання випустити та видати [PERSON] платіжну кредитну картку з встановленням на ній кредитного ліміту, але яку суму отримала [PERSON] як позичальник, з матеріалів наданих суду встановити неможливо. З наданої суду анкети-заяви [PERSON] вбачається, що 16.09.2011 року \~відповідачка [PERSON] підписала, що згодна з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір о наданні банківських послуг, ознайомлена та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та ознайомлена, що умови та правила надання банківських послуг, а також тарифами розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Зобовязується виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно відстежувати їх зміни які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua (а.с. 6). Доказів того, що [PERSON] отримала платіжну картку та ПІН код зазначена заява та матеріали надані суду не містять, оскільки у заяві не вказаний номер картки, яку отримала нібито позивачка. Згідно наданої суду копії заяви [PERSON] у розділі «Відмітки банку» підписом працівника банку від 19.09.2011 року засвідчується правильність та достовірність відомостей, ним перевірено, ідентифікація клієнта проведена, згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт (а.с.6 зворотна сторона). У позовній заяві \~позивач вказав, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів, є строк дії картки, але такий строк не вказав, а матеріали справи таких відомостей не містять. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Позивач не надав суду доказів, та не довів факт одержання [PERSON] платіжної (кредитної) картки та кредитних коштів з використанням цієї картки, не вказав її номер і строк дії, а відтак не доведено і укладення Банком з [PERSON] кредитного договору та виникнення між ними кредитних правовідносин. Враховуючи вищевказане, суд вважає що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню, через недоведеність заявлених позовних вимог . Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми \~сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed