overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1991 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, який надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1991 року. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох років, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох років, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2013 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]».Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, разом не проживають протягом року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2013 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1983 року. Від шлюбу не мають дітей. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Спільне життя з відповідачкою не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають більше шести років, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, у своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлень про причини її неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1983 року. Від шлюбу не мають дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1999 року. У зв'язку з реєстрації шлюбу позивач змінював своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище дружини «[PERSON]». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглянути в її відсутність, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2015 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з «Левицька» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, оскільки зберегти шлюб неможливо. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про місце проживання дитини та поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи; також, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1983 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1988 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання також не зявилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, проте, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу по суті у відсутність сторін, та, відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв'язку із визнанням позову відповідачем. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1988 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін суд вважає примирення сторін неможливим, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved