Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер його дід - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого та зареєстрованого виконкомом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 29.01.2015 року, за актовим записом № 2. В обґрунтування позовних вимог вказав, що дід на випадок своєї смерті, залишив заповіт, посвідчений виконкомом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.11.2014 року, за реєстровим номером 59, відповідно до якого житловий будинок [ADDRESS] заповів позивачу по справі - [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 62.2 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м. та земельної ділянки, площею 0.2500 га, яка розташована в [ADDRESS]. Належність спадкодавцю майна підтверджено копіями Договорів купівлі-продажу від 08.12.2006 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Договір купівлі-продажу житлового будинку. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Судом встановлено, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого та зареєстрованого виконкомом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 29.01.2015 року, за актовим записом № 2. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 62.2 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м. та земельної ділянки, площею 0.2500 га, яка розташована в [ADDRESS] Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Договір купівлі-продажу житлового будинку. Отримати дублікат не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Пунктом 3.5 узагальнення ВССУ за № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року, за № 7, про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved