Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказав, що [INFO] померла, [PERSON] , яка була мамою позивача. 14 липня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №414, [PERSON] , отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач будучи, спадкоємцем першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Мельник Марини Володимирівни. 13 травня 2020 року була зареєстрована спадкова справа мами позвиача, однак при оформленні спадщини було встановлено, що відповідачем на все майно спадкодавця було накладено арешт. Даний арешт був накладений відповідачем 28 вересня 2004 року, до оформлення [PERSON] права власності на квартиру, тому позивач просить в судовому порядку припинити обтяження на вказане майно. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання представника не направив, подав до суду клопотання про слухання справи в відсутності представника. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] , позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспорту (а.с.5,6). 14 липня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №414 мама позивача, [PERSON] , отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). При оформленні спадщини було встановлено, що відповідачем на все майно [PERSON] було накладено арешт. Вказаний арешт був накладений відповідачем 28 вересня 2004 року, до оформлення мамою позивача права власності на квартиру, що підтверджується копією витягу (а.с.10). Звернувшись до відповідача про зняття арешту та надання інформації щодо підстав його накладення позивач отримав відповідь №29957 від 15 липня 2020 року, що дані виконавчі провадження знищені, а тому не можуть надати інформації та роз`яснили його право звернення до суду про зняття арешту, що підтверджується копією листа (а.с.12). Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved