Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем та Банком 27.11.2013 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Станом на 18.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 57763 грн. 05 коп., з яких 36221 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 17914 грн. 91 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 400 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф - фіксована частина та 2726.81 грн. - штраф - процентна складова. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в зв»язку з тим, що в 2013 році отримав травми, в тому числі голови, не пам»ятає чи був в ПАТ «ПриватБанк» та чи оформляв там кредитний договір. В січні 2014 року лікувався у лікарні і банківською кредитною карткою не користувався. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги пред»явлені Банком до її довірителя не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що Банком не було доведено те, що відповідач отримував кредитні кошти, анкета-заява надана представником позивача не містить в собі ніяких доказів того, що цей документ містить в собі умови кредитного договору. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Між відповідачем та Банком 27.11.2013 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу Банку клієнт повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороду банку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов»язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»зань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 18.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем складає 57763 грн. 05 коп., з яких 36221 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 17914 грн. 91 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 400 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф - фіксована частина та 2726.81 грн. - штраф - процентна складова. Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахункі відповідачем та представником відповідача не надано. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору від 27.11.2013 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем не виконуються належним чином зобов»язання за кредитним договором, порушуються його умови, заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 577.63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved