Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на наступне. Між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який 30.11.2004 року було розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 569. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Проте, на теперішній час їх син продовжує навчання на денному відділенні ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом», що підтверджується довідкою № 36 від 10.06.2019 року. Термін навчання: з 01.09.2018 року по 31.08.2022 року. Сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання добровільно відповідач відмовляється. Тому вона вимушена звернутись до суду. Вважає, що відповідач також повинен надавати кошти на утримання сина. Тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини його доходів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним 23-річного віку. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.19-20). Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Відзиву на позов відповідач до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у шлюбі, який 30.11.2004 року було розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 569 (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачкою по справі (а.с.6). На теперішній час син сторін по справі продовжує навчання на денному відділенні ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом», що підтверджується довідкою № 36 від 10.06.2019 року. Термін навчання: з 01.09.2018 року по 31.08.2022 року (а.с.5). Сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання добровільно відповідач відмовляється, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має працездатний вік і зобов`язаний утримувати свою дитину. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін; того, що, у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок утримувати дитину є в рівній мірі обов`язком як батька, так і матері; суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved