Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н від 06.07.2010 року відповідно до якого 06.07.2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 гр., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача. [PERSON] належним чином свої зобовязання за договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту відповідно до умов договору. Сума заборгованості за договором станом на 31.03.2015 року становить 122889,77 коп. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, при цьому зазначила, що платіжна картка у відповідача [PERSON] була викрадена невстановленою особою, яка протиправно нею користувалася, вини відповідача у знятті коштів немає, оскільки остання своєчасно звернулася до правоохоронних органів. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторономи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку наданого до суду, станом на 31.03.2015 року\~ загальна сума заборгованості за кредитним договором\~ становить 122889,77 грн., яка складається з наступного: 70663,92 грн. - заборгованість за кредитом; 44697,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5828,08 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до [PERSON] з кримінального провадження №12014230030000174 до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] внесено відомості від 12.01.2014 року про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України (а.с.72). Відповідно до [PERSON] з кримінального провадження №12014230030002764 до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] (а.с.74-75) внесено відомості від 21.07.2014 року про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України (а.с.73). З виписки від 21.07.2015 року №150721/865 наданої представником позивача [PERSON] вбачається, що по картці/рахунку 5168755361049089 та додатковим рахункам договору за період з 03.10.2012 року по 21.07.2015 року на кінець періоду баланс картки склав -143885,52 грн., знято 163112,69 грн., надійшло 19227,17 грн., сума комісій складає -607,27 грн., сума знижки 2,05 грн. (а.с.76-93). Згідно відповіді від 24.11.2015 року №82/174-14 наданої за підписом в.о.прокурора Дніпровського району м. Херсона [PERSON], 11.01.2013 року близько 01.30 год. до ЧЧ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області звернулась [PERSON] за фактом, того, що невстановлена особа знаходячись на території Дніпровського ринку в м.Херсоні таємно шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону «Самсунг» вартістю 550,00 грн. та кредитної картки «Приватбанку», що належать заявниці. За результатом розгляду вказаної заяви, в порядку ст.204 КПК України внесено відомості до ЄРДР за №12014230030000174 від 12.01.2014 року з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України. Крім того, 20.07.2015 року до до ЧЧ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області звернулась [PERSON] за фактом, того, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з банківської карти «Приватбанку» за №5111537321676582, що належать заявниці на загальну суму 45,000 грн. За результатом розгляду вказаної заяви, в порядку ст.204 КПК України внесено відомості до ЄРДР за №12014230030002764 від 21.07.2015 року з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.190 КК України. 08.09.2015 року на підставі ст..217 КПК України кримінальне провадження за №12014230030000174 від 12.01.2014 року та кримінальне провадження за №12014230030002764 від 21.07.2015 року було обєднано в одне кримінальне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12014230030000174 від 12.01.2014 року (а.с.127-130). Згідно довідки від 02.12.2015 року відповідно до Умов та правил надання банківських послуг по кредитній картці №5168755361049089 збільшувався ліміт: 03.12.2012 року 300 грн.; 16.10.2012 року 2000,00 грн.; 02.08.2013 року - 5000,00 грн. (а.с. 136) Згідно висновків від 22.01.2014 року №ZAKL-2014/1-6529617 та від №ZAKL-2014/1-7072501 за матеріалами службової перевірки, яку було проведено по заяві клієнта банку [PERSON] порушень зі сторони працівників банку, у ході перевірки, не встановлено. Також зазначено, що [PERSON] порушила умови п.п.1.2.1, 1.5.27 «Умов та Правил надання банківських послуг», які затверджені наказом СП-2010-256 від 06.03.2010 року к/д 6520211, якими визначається відповідальність за використання карткою по операціях, які супроводжуються правильним введенням ПІНу. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.19-22) у Приватбанку №0609000100174475276 (а.с.14-15), яка власноручно заповнена відповідачем, остання ознайомилась з умовами надання кредитного ліміту та погодилась з ними. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо неправомірності вимог позивача, з посиланням на те, що платіжна картка була викрадена, оскільки відповідачем не доведено своєчасне виконання вимог п.6.12, 6.13 Умов та Правил надання банківських послуг про письмове повідомлення банку про втрату карти, а відповідно до п.п.8.3,8.4 тримач картки несе повну відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви тримача картки з приводу припинення по картці таких операцій. Разом з тим, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому одночасне їх нарахування свідчить про подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірних зобов'язань, що суперечить вимогам ч.1\~ст.61 Конституції України\~та ч.3\~ст.509 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, отже загальна сума заборгованості відповідача перед банком має бути зменшена на суму по штрафам у розмірі 6328 грн. 08 коп. тобто становить 116561 грн. 69 коп., яка складається з наступного: 70663,92 грн. - заборгованість за кредитом; 44697,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у звязку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача основна сума боргу за кредитами та інші обовязкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд\~ після зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial