Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, вказавши, що 07.01.2013 року, об 11 годині по вул.Бородинскій у м. Запоріжжі з вини водія [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача Opel Vectra , держномер [NUMBER] було пошкоджено. 17.01.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя була винесена постанова згідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладений на нього штраф у сумі 340 гривень. У січні 2013 року відповідачу були надані всі документи, передбачені ст. 35 ЗУ №1961-IV для визначення випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування . Згідно висновку експерта № 056 від 18.01.2013 року матеріальна шкода становить 24769 гривень 29 коп. Крім того, ним було витрачено на оплату експертизи 400 гривень, оплату послуг евакуатора по вивезенню транспортного засобу з міста ДТП - 300 гривень. Відповідач своєчасно не сплатив йому відшкодування, протягом майже півроку відмовляв йому. 18.07.2013 року він звернувся до Державної комісії регулювання ринку фінансових послуг з відповідною скаргою, і 06.08.2013 року частина страхової суми у розмірі 16954,79 грн., із них: 16175грн. страхового відшкодування, 379,78 грн. пені та 400 грн. витрат на оплату експертизи була йому відшкодована. Оскільки сума збитків складає 24769,29 грн., відповідач відшкодував йому 16954,79 грн., позивач просить стягнути на його користь 7894,28 грн. пені у розмірі 1222,96 грн., три відсотки річних 332,69 грн., а всього 9449,93 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, відмовився від стягування пені у сумі 1222,96 грн., та 3% річних у сумі 332,69 грн., просить стягнути на його користь страхове відшкодування у сумі 7894,28 грн з АТ «Українська охоронно-страхова компанія», з відповідача [PERSON] стягнути франшизу у сумі 1000 гривень. Представник відповідача «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. 27.11.2013 року надіслав до суду свої заперечення на позов, вказавши, що 01.11.2012 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, АЕ /0055126. 07.01.2013 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу Hyundai Tucson, держномер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем автомобіль Opel Vectra, держномер [NUMBER], що належить [PERSON] та під його керуванням. 08.01.2013 року до АТ «УОСК» [PERSON] було подано заяву про ДТП, яка може бути підставою для страхового відшкодування, а також [PERSON] подано заяву про здійснення страхового відшкодування. 10.01.2013 року АТ «УОСК» було направленого експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру збитків. 07.03.2013 року [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування. 08.04.2013 року вони отримали висновок експерта №056/1 від 18.01.2013 року про оцінку вартості майнової шкоди, в якому зазначено суму збитку у розмірі 17175 гривень 01 коп. 06.08.2013 року страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та комісією було складено акт про настання страхового випадку № 11069, відповідно до якого сума страхового відшкодування ставить 16575 гривень 01 коп., за відрахуванням франшизи у розмірі 1000 гривень та з врахуванням виплат потерпілого на оплату експертизи у сумі 400 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням виплати зараховано пеню у сумі 379 грн. 78 коп. за період з 07.06.2013 року по 06.08.2013 року. 16575 грн. 01 коп. було сплачено позивачу за платіжним дорученням №4520 від 06.08.2013 року. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вся сума відшкодування була сплачена позивачеві, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, судові повістки за місцем реєстрації не отримує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 1 Закону № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-страхової відповідальності» від 1.07.2004 року для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у січні 2013 року надав страховику необхідні заяви та висновок експерта № 056 від 18.01.2013 року, згідно до якого сума матеріальної шкоди складає 24769,29 грн. Ст.36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-страхової відповідальності» від 01.07.2004 року передбачає, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Відповідачем разом з запереченням на позов надані документи, які стали підставою для відшкодування матеріальних збитків позивачу: висновок експерта № 056/ 1 від 18.01.2013 року, копія страхового акту №11069 до справи № ГО 15-13м за страховим випадком згідно з Полісом №АЕ -0055126 від 2.11.2012р. Відповідач не надав пояснення відносно того, у зв'язку із чим було складено висновок експерта №056/1, в якому зазначена сума відшкодування 17175,01 грн., яким чином ця сума була узгоджена з позивачем, чому не визнані вимоги [PERSON] у сумі 24769,29 грн., чи відомо позивачу про наявність висновку експерта від 18.01.2013 року № 056/1. Оскільки до теперішнього часу висновок експерта № 056 від 18.01.2013 року ніким не скасовано, в порушення закону відповідач не узгодив суму відшкодування та не зазначив у зв'язку із чим сума, зазначена [PERSON] ними не визнана, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути 7894,28 коп, різницю між сплаченим відшкодуванням та сумою зазначеною в заяві [PERSON] про відшкодування. Підлягають задоволенню також позовні вимоги у частини стягнення з [PERSON] франшизи-1000грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved