Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а також визнати недійсними видані відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що були видані його дочці після смерті його батька, виключити частку майна, що належала дружині померлого зі складу спадкового та визнати за ним в порядку спадкування після померлого батька право власності на частину квартири та земельну ділянку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він разом із своєю матір`ю є спадкоємцям після смерті його батька за законом. Однак він своєчасно не прийняв спадщину через проживання на тимчасово окупованій території України, звідки він не мав можливості виїхати у зв`язку із доглядом за хворою особою, яка померла в травні 2019 року, після чого у 2020 році він приїхав за місцем відкриття спадщини, у сукупності завадило йому у встановлений законом час звернутися до нотаріальної контори. Також, позивач зазначив, що спадщину після його померлого батька отримала його дочка - онука померлого, оскільки дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини. Позивач, стверджує, що нотаріусом не було враховано обов`язкову частку дружини померлого у спільному майні подружжя, що станом наслідком неправомірної видачі на ім`я відповідача свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, як цілий об`єкт нерухомого майна. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження якої за наявними в матеріалах справи письмовими документами, знаходиться на тимчасово окупованій території, в судове засідання не прибула. Оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Красногорівка Донецької області, включено до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, суд повідомив відповідача про місце, день і час розгляду справи згідно із приписами норм статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Оскільки відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, не подала відзив та представник позивача не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не прибув; третя особа надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2016 року (а.с. 27). Як вбачається із копій наданих позивачем письмових доказів, а саме: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 1961 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 квітня 1982 року, позивач як син і [PERSON] як дружина є спадкоємцями померлого за законом (а.с. 10, 13). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 21 серпня 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, однак постановою державного нотаріуса Герасименко Л.Ю. № 1074 02/31 від 21.08.2019 року Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Зокрема, із змісту письмових доказів, доданих до позову, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що останній постійно проживав на тимчасово окупованій території України в місті Донецьку та здійснював догляд за [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією адресної довідки № 2615 № 23624 від 22.09.2017 року, згідно із якою [PERSON] з 20.09.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2019 року (а.с. 9, 18). Із змісту наявних в матеріалах справи медичних документів закладів охорони здоров`я у вигляді консультації травматолога, магнітно-резонансної томографії, письмових записів лікаря і заяви про виклик лікаря вбачається, що [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , дійсно мала незадовільний стан здоров`я у зв`язку з чим потребувала допомоги і догляду (а.с. 19, 20, 21 - 23, 24 - 25, 26). Тобто, незадовільний стан здоров`я тітки позивача, за якою останній доглядав, проживаючи разом із нею на тимчасово окупованій території України, на переконання суду, завадив вчинити позивачу необхідні дії по прийняттю спадщини після свого батька. Так, лише після смерті рідної тітки [PERSON] у 2019 році позивач отримав можливість приїхати за місцем відкриття спадщини після свого батька та в лютому 2020 року був узятий на облік внутрішньо-переміщеної особи, про що свідчить відповідна довідка Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 3239-5000265504 від 07.02.2020 року, що міститься в матеріалах спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, враховуючи дані обставини щодо стану здоров`я [PERSON] , за якою доглядав позивач та факт проживання останнього на тимчасово-окупованій території України, суд приходить до висновку, що встановлені причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є такими, що реально позбавили позивача можливості займатися спадковими документами та завадили останньому вчинити відповідні дії через існування об`єктивних обставин, через що позивач не мав можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому встановлений законом строк прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин. Таким чином, позовні вимоги про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин, позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який суд вважає достатнім для вчинення позивачем відповідних дій. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання недійсним виданих відповідачу свідоцтв про право на спадщину за законом, що були їй видані після смерті її діда батька, суд враховує наступне. Відповідно до положень Книги шостої ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його син [PERSON] і дружина [PERSON] .. За матеріалами спадкової справи № 230/2016 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , у своїй заяві від 04.0.2016 року його дружина [PERSON] відмовилась від належної їй за законом частки спадкового майна чоловіка на користь [PERSON] , яка є відповідачем у даній цивільній справі. З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 230/2016 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено, що належне йому нерухоме майно успадкувала його онука [PERSON] , яка є дочкою позивача. Факт родинних відносин сторін у даній справі, підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2001 року. Як наслідок, відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України, позивач, як син [PERSON] має право спадкувати після нього за законом у першу чергу. Натомість, при видачі Гребінківською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] свідоцтв від 19 липня 2017 року про право на спадщину за законом після [PERSON] на квартиру і земельну ділянку, - вказані обставини залишено без уваги. У зв`язку з цим, слід зробити висновок, що видача спірних свідоцтв на право на спадщину за законом на ім`я відповідача, проведена із порушенням встановлених цивіьним законом правил спадкування без урахування наявності спадкоємця першої черги, а тому відповідач, якій видано свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , не мала права на спадкування. Згідно із нормою частини першої статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, а також той факт, що відповідач не мала права на спадкування за законом майна [PERSON] , суд приходить до висновку, що видані на ім`я відповідача свідоцтва від 19 липня 2017 року про право на спадщину за законом після [PERSON] на квартиру і земельну ділянку необхідно визнати недійсними. Позовні вимоги про виключення частки майна, що належала дружині померлого [PERSON] зі складу спадкового та визнання за позивачем в порядку спадкування після померлого батька право власності на частину квартири та земельну ділянку, суд вважає безпідставними і такими, що заявлені передчасно у зв`язку із відсутністю спору щодо вказаних обставин. Надалі, у зв`язку із визначенням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька та визнанням недійсними виданих на ім`я відповідача свідоцтв про право на спадщину, позивач має право звернутися до нотаріуса з метою отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом; при цьому нотаріус має врахувати усі обставини щодо переходу спадкових прав та обсягу спадкового майна. Тим самим, на переконання суду, в повному обсязі забезпечуються права позивача щодо спадкування за законом після померлого батька. За таких обставин, позов підлягає задоволенню лише в частині, що є обґрунтованою. Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача в частині задоволених вимог із розрахунку за три позовні вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial