Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06.01.2014 року громадянка України [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] під розписку позичила в нього, [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США строком до 31.12.2014 року. Однак, до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. На момент подачі позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США коштує 27,95 гривень. Таким чином заборгованість відповідача складає 559 000 гривень. У зв`язку із викладеними обставинами позивач просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 559 000,0 гривень (еквівалент 20 000 доларів США); стягнути з [PERSON] витрати на сплату судового збору у сумі 5 590,0 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, у зв`язку із чим суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 06.01.2014 року [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] взяла в борг у [PERSON] , паспортні данні СК [NUMBER] , [INFO] , суму в еквіваленті 20 тисяч доларів США під 78% річних з помісячною виплатою шести з половиною відсотків від суми боргу, зобов`язується повернути борг у розмірі 20 000 доларів США до 31.12.2014 року. На момент подачі позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США коштує 27,95 гривень. Таким чином заборгованість відповідача складає 559 000 гривень. Встановлено, що відповідач у визначений договором строк борг позивачу не повернула. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. ст. 1047, 1049 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем борг в сумі 559 000,0 гривень (еквівалент 20 000 доларів США) позивачу не повернутий. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог під час розгляду справи суду надано не було. Також суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 5 590,0 гривень. На підставі ст. ст. 16, 526, 610, 623, 625, 629, 1046 -1050 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд -

Outcome: approved