Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою [INFO] та просив суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його рідна сестра, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] заповіту не склала, своє сім`ї не мала, спадкоємці першої черги відсутні. Позивач, як рідний брат [PERSON] , є спадкоємцем другої черги за законом. Однак, при його зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори постановою від 22.07.2019 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вказував, що за життя його сестра тяжко хворіла, з дитинства їй встановлено інвалідність 1 групи. З народження вона проживала за вищевказаною адресою з матір`ю, а після смерті останньої, проживала в будинку сама, при тому, що позивач 2-3 рази на тиждень до неї приїжджав, допомагав у побуті, по господарству, забезпечував продуктами харчування, речами, одягом. З 2011 року, через значне погіршення здоров`я та потребу постійного догляду, позивач вимушений був переїхати до сестри за місцем її проживання, в [ADDRESS] , де і постійно проживав з нею без реєстрації, по день її смерті. Після смерті [PERSON] , позивач здійснив її поховання та продовжував користуватися будинком за вищевказаною адресою. Оскільки від встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить право позивача на спадкове майно, останній просив суд задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач, Веселівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, але надала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 25.02.2012 (а.с.9). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склала (а.с.25-34), тому спадкування здійснюється за законом. Як вказує позивач у позові, а також пояснювали представник позивача та свідок [PERSON] у судовому засіданні, [PERSON] за життя своєї сім`ї не мала, спадкоємці першої черги за законом відсутні. Позивач [PERSON] є рідним братом спадкодавця (а.с.12,27,30), а отже є спадкоємцем другої черги, в силу ст. 1262 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, що заведена післясмерті [PERSON] , померлої [INFO] , із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї, до нотаріуса, окрім позивача, інші особи не зверталися, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися (а.с.25-34). При зверненні позивача [PERSON] із заявою до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав, останній отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9), через пропуск 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як слідує з акту від 31.07.2019, посвідченого секретарем Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , без реєстрації, з серпня 2011 проживав зі своєю рідною сестрою, [PERSON] , за місцем її реєстрації: [ADDRESS] , до дня її смерті, [INFO] (а.с.12), оскільки остання тяжко хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Зазначене підтверджується також довідкою серії [NUMBER] про встановлення [PERSON] інвалідності 1 групи з дитинства (а.с.11), довідкою про причини смерті, з якої слідує, що [PERSON] померла через хронічну печінкову недостатність, цироз печінки (а.с.10), показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відсутність факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, а також виходячи з того, що іншого порядку встановлення даного факту окрім судового, законом не визначено, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання позивача із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved