Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просить:стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 685 871,60 грн. (шістсот вісімдесят п»ять тисяч вісімсот сімдесят одна гривня 60 копійок), що є еквівалентом 25 286(двадцять п»ять тисяч дві вісімдесят шість) доларів США за офіціальним курсом НБУ гривні до долара США на 27.03.2017 та 3% річних в сумі 57 782,33 грн. (п»ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят дві гривні тридцять три копійки), що разом складає 743653,93 грн. (сімсот сорок три тисячі шістсот п»ятдесят три гривні дев»яносто три копійки). Перед початком судового засідання представник позивача [PERSON] заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку,також зазначила що не заперечує про стягнення заборгованості та штрафних санкцій згідно офіціальним курсом НБУ гривні до долара США на момент винесення рішення,тобто станом на 17.07.2017 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У відповідності до ч. 2ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. 06 березня 2014 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики,згідно з яким відповідач отримав позику у розмірі 25286 долларів США строком до 06 червня 2014 року , про що відповідач склав відповідну розписку ,копія розписки міститься в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання з повернення позики у встановлений строк не виконав і кошти не повернув ,в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 25286,00 доларів США, проте до теперішнього часу борг не повернено,що і стало підставою для звернення з вищезазначеною позовною заявою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Правова позиція з цього питання висловлена ВСУ у справі за № 6-2134цс15 від 21.12.2016 року . Офіціальний курс НБУ гривні до долару США на 17.07.2017(тобто на момент винесення рішення) складає 26,01 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням офіційного курсу НБУ гривні до долару США на 17.07.2017року складає: 657 688, 86 грн. (шістсот п»ятдесят сім тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят шість копійок ) = 25286 доларів США х 26,01 грн. Згідно п. 5 Договору та з урахуванням вимог ст. ст. 625, 1050 ЦК України в разі допущення Позичальником прострочення виконання грошових зобов'язань перед Позикодавцем, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних від суми боргу, згідно розрахунку складає за період прострочення з 07 червня 2014 року по 27 березня 2017 року включно, в розмірі 57 782,33грн. (розрахунок: 685 871,60 грн. *3%/100%/365 днів* 1025 днів). Загальна сума, яка підлягає стягненню, згідно доданого до позову розрахунку складає 57 782,33 грн. +657 688, 86 грн. = 715 471,19 (сімсот п»ятнадцять тисяч чотириста сімдесят одна гривня дев»ятнадцять копійок). Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі зазначеного, та оскільки судом встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, пов'язані з позикою грошей, то позивач правомірно просить стягнути борг, що є неповернутим, бо в цьому є вина відповідача та суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення суми боргу, та їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що в договорі позики грошових коштів встановлений екв. 25 286(двадцять п»ять тисяч двісті вісімдесят шість) доларів США, тому суд стягує з відповідача еквівалент вказаної суми у гривні. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 8000 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved