Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому уточнюючі позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 78017,65 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 18.03.2017 о 13-30 годині водій [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем по справі, керуючи автомобілем МАЗДА д/н [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя в напрямку с. Чкалівка Криворізького району, перетнув зустрічну смугу дорожньої розмітки та виїхав на дорогу, призначену для зустрічного руху, де не надавши перевагу в русі автомобілю РЕНО д/н [NUMBER] під керуванням позивача допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем, чим порушив вимоги п. п. 1.1 ПДР України. Відповідно до висновків експертного автотоварознавчого дослідження сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору володільцю автомобіля РЕНО д/н [NUMBER] становить 75517,65 грн. До моменту складання даної позовної заяви завдана позивачу шкода винною особою [PERSON] не відшкодована. Так як відповідач є страхувальником цивільно-правової відповідальності винної особи, у випадку настання страхового випадку повинен відшкодувати постраждалій особі матеріальну шкоду у розміні 75517,65 гр. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 2500,00 грн., а всього 78017,65 грн., у позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 02.08.2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито та призначене підготовче засідання на 14 серпня 21018 року. В підготовчому засіданні позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Ухвалою від 19 листопада 2019 року прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог до [PERSON] та справу в цій частині закрито. В цей же день судом прийнято уточнений позов та закрите підготовче провадження, справу призначене до судового розгляду по суті. Представник відповідача 19.11.2019 року надіслав на адресу суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував, вказуючи на незаконність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначив, що законодавчими актами України, які регламентують обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначений чіткий порядок дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для виплатим страхового відшкодування, який позивачем не дотриманий, оскільки власником транспортного засобу або уповноваженою особою заяви про страхове відшкодування у встановлений законом строк не було подано. Крім того, вказує на відсутність порушень будь-яких прав позивача, оскільки на момент ДТП він не був законним володільцем пошкодженого транспортного засобу. Вважає неналежним та недопустимим доказом висновок автотоварознавчого дослідження, яким визначений розмір матеріальної шкоди, оскільки він складений без повідомлення страховика та має значні недоліки. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Присутні в судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення позовних вимог у повному обсязі заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (Том № 1 а.с. 14-15). Відповідно до зазначеної постанови 18.03.2017 о 13-30 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mazda 626, д/н [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, в напрямку с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, перетнув зустрічну смугу дорожньої розмітки та виїхав на дорогу призначену для зустрічного руху, де не надав перевагу в русі автомобілю РЕНО КЕНГО д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по дорозі Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя в напрямку м. Кропивницький, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, чим порушив п.1.1 ПДР України. Згідно проведеного 12.04.2017 автотоварознавчого дослідження № Д17/04/17 (Том № 1 а.с.16-44), сума матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля РЕНО КЕНГО д/н [NUMBER] , станом на 18.03.2017, складає 75517,65 грн.. Експертиза проведена за рахунок позивача, та витрати на її проведення склали 2500,00 грн. (Том № 1 а.с. 52). [INFO] помер [PERSON] , який за життя не відшкодував завдану позивачу шкоду та цивільно-правова відповідальність, якого була застрахована відповідачем по справі ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», про що свідчить поліс № АК/1986502 (Том № 1 а.с.51). Відповідно до зазначеного полісу, страхова сума на одного потерпілого становить 200000,00 грн. - за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, 100000,00 грн. - за шкоду заподіяну майну та 2000,00 грн. - розмір франшизи. В своїй позовній заяві позивач посилається на, те що матеріальна шкода на даний час відповідачем не відшкодована, у зв`язку із чим, позивач за захистом своїх цивільних прав вимушений звернутися до суду. Право на звернення до суду закріплено у ст. 124 Конституції України, якою передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Тобто, якщо на час звернення з позовом не було будь-яких обмежень для такого звернення, то з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У зазначеному Законі детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IVстраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ),

Outcome: dismissed