Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 1194,40 грн на відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.12.2019 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Потерпілим від злочину є позивач [PERSON] , під час досудового розслідування відповідачем матеріальна шкода відшкодована частково в сумі 2000 грн., а 1194,40 грн. залишилося не відшкодовано. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, які полягали у тому, що 12 листопада 2019 року о 16 год. 00 хв., [PERSON] під час перебування неподалік ТЦ «Амстор» за адресою Полтавська область м. Кременчук, вул. Леонова, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросив мобільний телефон марки «Samsung J5» у власниці [PERSON] , не маючи на меті його подальшого повернення. Після з місця вчинення злочину зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій шкоду на суму 3194,40 грн (а.с.3-5). Згідно розписки позивач [PERSON] отримала від відповідача 2000 грн., як часткове погашення збитків (а.с.6). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Невідшкодована частина завданої злочином шкоди становить 1194,40 грн., що підтверджено розпискою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Отже, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача доведена як така, що ґрунтується на законові і підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved