Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У позові вказав, що 06.03.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір № 5185 та отримала кредит у сумі 600 грн. Відповідно до п.3.3. договору відповідачка зобовязана повернути отримані грошові кошти у розмірі 600 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 120 грн., що разом складає 720 грн., у строк до 15.03.2012 року. 19.03.2012 року відповідачка відповідно до п.2.3 Договору сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 168 грн. та пролонгувала договір строком до 02.04.2012 року, після чого 06.04.2012 року сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 216 грн. та пролонгувала договір строком до 20.04.2012 року, зобовязавшись повернути кредит разом з відсотків у розмірі 768 грн. Більше відповідачка не зявлялася, на телефоні дзвінки не відповідала. Взяті на себе зобовязання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків, відповідачка порушила, у зв'язку з чим, станом на 29.08.2015 року має заборгованість у сумі 15480 грн., яка складається з наступного: 600 грн. основного боргу, 14880 грн. процентів за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася двічі, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього, але вона тривалий час не з'являлася у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис (а.с. 44, 45, 52). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 16.09.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 39), за адресою місця реєстрації відповідачка повідомлялася про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним. 06.03.2012 року [PERSON] уклала з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір № 5185 та отримала кредит у сумі 600 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно з п.3.1 кредитного договору № 5185 від 06.03.2012 року розмір процентів, які повинен сплатити позичальник, становить 2 (два) % за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). Відповідно до п.3.3 кредитного договору № 5185 від 06.03.2012 року позичальник зобов'язався повернути кредит у розмірі, вказаному у п.1.2. даного договору, а також сплатити проценти у розмірі 600 грн., нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 720 грн., у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. На підставі п.6.1 кредитного договору № 5185 від 06.03.2012 року у разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, позичальник продовжує сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному пунктом 3.1. договору, до повного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту. Як встановлено судом, взяті на себе обовязки [PERSON] не виконувала у повному обсязі, у звязку з чим, має заборгованість за кредитним договором. Пунктом 6.2 кредитного договору № 5185 від 06.03.2012 року передбачено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником суми кредиту та/чи процентів за користування кредитом, він сплачує кредитодавцю, окрім процентів за користування кредитом, визначених п.6.1. цього договору, штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості та неустойку (пеню) у розмірі 1 відсоток від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. Відповідно до п.3.3. договору відповідачка зобовязана повернути отримані грошові кошти у розмірі 600 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 120 грн., що разом складає 720 грн. у строк до 15.03.2012 року. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з позовної заяви, 19.03.2012 року відповідачка, відповідно до п.2.3 Договору сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 168 грн. та пролонгувала договір строком до 02.04.2012 року. Потім 06.04.2012 року сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 216 грн. та пролонгувала договір строком до 20.04.2012 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотків у розмірі 768 грн. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 29.08.2015 року має заборгованість у сумі 15480 грн., яка складається з наступного: 600 грн. заборгованість за кредитом; 14880 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Розрахунок пені, яка передбачена п. 6.2 договору № 5185 від 06.03.2012 року позивач суду не надав та не вказав у позові суму пені, але просить її стягнути, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки позивачем такі позовні вимоги не доведені. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Служба швидкого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 5185 від 06.03.2012 у сумі 15480 грн., яка складається з наступного: 600 грн. заборгованість за кредитом; 14880 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати - судовий збір у розмір 243 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial