Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.08.2014 року о 0920год. в м. Херсоні по Кіндійському шосе трапилась дорожньо транспортна пригода, а саме зіткнення двох автомобілів «Део Сенс» д/н. ВТ 9683 ВВ, під керуванням [PERSON], та ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР, під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У результаті ДТП власнику автомобіля ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР було завдано матеріальний збиток у розмірі 2040,00грн. Оскільки автомобіль [PERSON] був застрахований у позивача на випадок його пошкодження внаслідок ДТП на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №06/0669360/2202/14 від 30.01.2015 року страхова компанія виплатила власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування. Згідно із постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.09.2014 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON], вимог п.12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України». На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2040,00грн. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, на адресу суду надав письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі посилаючись на його необґрунтованість. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.09.2014 року у справі №666/6222/14-п [PERSON], було визнано винним у скоєні ДТП, який 24.08.2014 року біля 09 20год. в м. Херсоні по Кіндійському шосе, 44 керуючи автомобілем «Део Сенс» д/н. ВТ 9683 ВВ не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, в результаті здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР, під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено п.п.12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху». Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР було застраховано в ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», на випадок його пошкодження внаслідок ДТП на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №06/0669360/2202/14 від 30.01.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП власнику автомобіля «ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР, було завдано матеріальний збиток у розмірі 2040,00грн. Судом встановлено, що власник пошкодженого авто ВАЗ 11174 д/н. ВТ 7951 АР звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до позивача. У звязку із настанням страхового випадку позивачем було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу відповідне страхове відшкодування, згідно розрахунку суми матеріальних збитків по справі №2300055546(а.с.18). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем не було надано суду будь яких достатніх та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а саме щодо наявності відповідальності відповідача за заподіяну матеріальну шкоду. Судом встановлено, що автомобіль відповідача «Део Сенс» д/н. ВТ 9683 ВВ було застраховано в ПрАТ «СК України», на випадок пошкодження внаслідок ДТП на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №АІ/0647541 від 29.04.2014 року. На монет ДТП (24.08.2014 року) страховий поліс діяв. Згідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну, життю, здоров'ю потерпілого (третій особі). Згідно зазначеного полісу страхова сума за завдання шкоди майну складає п'ятдесят тисяч. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано довідку №9427627 про дорожньо-транспортну пригоду(а.с.9), де дані про те, що відповідача цивільна відповідальність застрахована згідно вище вказаного полісу, наявні. З пояснень відповідача суду відомо,що на наступний день після ДТП відповідачем було повідомлено свого страховика про цю подію. Відповідно до п.16 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначив наступне , що відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. Отже, враховуючи, що [PERSON], цивільно-правова відповідальність застрахована, та він своєчасно повідомив свого страховика про наявність страхового випадку, потерпіла сторона мала можливість звернутися до його страховика та отримати від нього страхове відшкодування, оскільки договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. - п.18 вище вказаної постанови пленуму. Проте з матеріалів справи вбачається, що потерпіла сторона на третій день після ДТП звернулася до свого страховика та отримала відшкодування, до моменту встановлення у судовому порядку винуватця ДТП. Відповідно у такому випаду страховик потерпілого ПАТ СК Провідна, вимоги у порядку регресу має пред'являти не до відповідача, а до його страховика ПрАТ «СК Україна», оскільки [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіяння ним шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Оскільки на думку суду позивачем не надано жодних доказів на підтвердження звернення потерпілої особи чи самого позивача до ПрАТ «СК Україна», як відповідача страховика з вимогами відшкодувати шкоду завдану [PERSON], у наслідок ДТП. З даних підстав на думку суду слід відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в повному обсязі.

Outcome: dismissed