Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.09.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 22 455,42 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати . Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що вказаний договір № б/н 23.09.2013 року вона не укладала з позивачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 23.09.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 16 000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання відповідачкою умов договору виникла заборгованість, станом на 30.05.2014 року загальна сума заборгованості склала 22 455,42 грн. з яких: 16 132,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4 127,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 1 045,50 грн. - штраф (процентна складова). Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Проте, як пояснила відповідачка, 02.10.2013 року вона звернулась до Святошинського РУ ГУМВС України у м. Києві з заявою про втрату документів, а саме: Паспорта серії [NUMBER] виданого Святошинським РВ ГУ МВС України у м. Києві 25.07.2002 року, та картки платників податків № [NUMBER]. Відсутність документів у себе вдома відповідачка виявила 27.09.2013 року. 08.10.2013 року ДІМ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві надали їй висновок по даній справі, що підтверджується матеріалом страви. [PERSON] пояснила, що після втрати документів почала отримувати повідомлення від різних банків про наявність прострочення заборгованості по договорах, про існування яких вона не знала та яких не укладала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов'язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, копія паспорту [PERSON], що надана позивачем, для розгляду справи, відповідачці не належить, а тому договору № б/н з ПАТ КБ «Приватбанк» вона не укладала. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки у порушення статті 60 ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов'язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed