Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 3321,42 грн. в якості переплати пенсійних виплат, яка виникла за період з липня 2010 року по листопад 2010 року у звязку із реєстрацію відповідача приватним підприємцем та не повідомленням нею про ці зміни до відділу, де призначалася пенсія, що перешкоджало нарахуванню та виплаті пенсії по інвалідності. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач позов не визнала, просивши застосувати строк позовної давності звернення до суду, а також з причин, що позивач неправильно визначив її статус як отримувача пенсії. Позивачем не доведений факт недобросовісності відповідача при отриманні пенсійних виплат. Просила відмовити у задоволенні позову з цих підстав. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку із пропущенням без поважної причини строку звернення до суду із зазначеним позовом із наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2004 р. [PERSON] (на той час Сидякова) Л.А. звернулася до УПФ України в м. Нова Каховка із заявою про призначення пенсії по інвалідності другої групи загального захворювання, на підставі якої проводилися їх виплати згідно протоколу №999808 від 26.11.2004 р. 21.11.2008 р. виплату пенсії переведено на прізвище [PERSON] у звязку із зміною прізвища відповідачем. 12.07.2010 р. відповідач зареєструвалася у виконкомі Новокаховської міської ради Херсонської області як приватний підприємець та отримала Свідоцтво про держреєстрацію. З виписки індивідуальних відомостей про застраховану особу УПФ України в м. Нова Каховка вбачається, що [PERSON] з липня 2010 року була зареєстрована як приватний підприємець, працювала та сплачувала щомісячні внески по грудень 2010 року включно. Згідно ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії про обставини що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії заподіяну шкоду. Таким чином, оскільки [PERSON] після реєстрації приватним підприємцем продовжила отримувати пенсійні виплати, тобто дані дії свідчать про недобросовісність з боку відповідача, позовні вимоги в частині безпідставності отримання пенсійних коштів суд вважає обґрунтованими. При цьому, суд не приймає до уваги позицію відповідача, що УПФ неправильно визначив її статус як отримувача пенсії, оскільки зазначені обставини не впливають на прийняття рішення у цих правовідносинах, а з-приводу не доведення позивачем факту недобросовісності відповідача при отриманні пенсійних виплат, то ці твердження спростовуються дослідженими судом доказами, які вказують саме на недобросовісність набувача коштів. Дійшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог, разом з тим, суд не знаходить підстав до їх задоволення у звязку із пропущенням позивачем без поважної причини строку звернення до суду із зазначеним позовом, виходячи із заяви про відмову у задоволенні позову, зробленої під час судового розгляду відповідачем та наступного. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. ст. 261, 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з Картки взяття та зняття з обліку держреєстрації УПФ [PERSON], остання була зареєстрована в органі ПФУ як приватний підприємець 12.07.2010 р., а знята з обліку 22.12.2011 р. за її заявою. При цьому зазначена [PERSON] у підрозділі ПФУ заповнена відповідальною особою 02.01.2012 р., про що свідчать відповідні реквізити у названій Картці. Суд вважає, що саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності, тобто з 02.01.2012 р., від якої пройшло більше 3 років до моменту звернення до суду із вказаним позовом, але жодних доказів на підтвердження того, що позивач раніше звертався за захистом своїх прав у судовому порядку за тих правовідносин, які є предметом розгляду даного спору, не представлено. Посилання представника позивача на той факт, що позивач дізнався про зазначені обставини лише у 2015 році суд до уваги не приймає, оскільки в розумінні ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» орган, що призначає пенсії, в який пенсіонери повинні повідомляти про обставини припинення її виплати не звужується до поняття конкретного структурного підрозділу чи посадової особи, на що посилається позивач, зазначаючи, що [PERSON] повинна була звернутися особисто до відділу, в якому призначувалася Пенсія. При цьому, із зазначених вище відомостей з Картки взяття та зняття з обліку держреєстрації УПФ встановлено про обізнаність органу ПФУ про час взяття та зняття з обліку [PERSON] як приватного підприємця, про що також свідчить і Повідомлення про взяття на облік фізичної особи-підприємця [PERSON] в УПФУ в м. Нова Каховка, датоване 12.07.2010 р. Оскільки, доказів про поважність причин пропущеного строку звернення до суду матеріали позову не містять, інших доказів, а також клопотань про поновлення строку звернення до суду з наданням суду доказів поважності причин його пропущення у ході судового розгляду не представлено, тому з указаних вище підстав суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed