Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу). 19 червня 2016 року державним виконавцем Новозаводського ВДВС м. Чернігова було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно заяви стягувача, оскільки боржник проживає за адресою: [INFO]. Заборгованість станом на 03.07.2016 року становить 5823,22 грн. З 2012 року позивач зареєстрований в [INFO], а постійно мешкає в с. Бакланова Муравійка Куликівського району Чернігівської області. Зазначена обставина стала відома державному виконавцю з 30 квітня 2013 року під час розгляду Новозаводським районним судом м. Чернігова справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, яка була передана за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. Вважає, що державний виконавець повинен був нараховувати аліменти з середньої заробітної плати по Куликівському району Чернігівської області з 30 квітня 2013 року. Просить суд визначити розмір заборгованості за аліментами за період з 01 січня 2015 року по 03 липня 2016 року в сумі 1076,20 грн. Відповідачі своїм правом надати відзив на позов не скористались. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до\~ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України)\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. \~Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~повязаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~7\~ст.\~81\~ ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Суду надані наступні письмові докази. -Копія виконавчого листа від 26 грудня 2003 року (а.с. 9). -Копія ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2013 року в цивільній справі № 751/2388/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів (згідно Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала набрала законної сили 07.05.13р. http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/31042893). З ухвали вбачається, що згідно довідки з адресно\~довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області, відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Зазначена обставина стала підставою для передачі позовної заяви на розгляд Куликівського районного суду (а.с. 7). -Копія ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2013 року в цивільній справі № 737/481/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення їх сплати, якою позовну заяву залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача (а.с. 8). -Копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2016 року, з якої вбачається, що 12 вересня 2016 року стягувач [PERSON] звернулась до виконавчої служби із заявою про направлення виконавчого листа зі стягнення аліментів за належністю, так як боржник [PERSON] проживає за адресою: [INFO], що за територіальністю належить до Куликівського районного відділу державної виконавчої служби (а.с. 4). -Копія розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів від 19.09.2016 року. Заборгованість за період з січня 2015 року по 03 липня 2016 року становить 5829,22 грн. (а.с. 5). -Копія довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 15.06.2017 року № 09.2-12/115-17 про середньомісячну заробітну плату штатного працівника в Куликівському районі у 2015-2016 роках (а.с. 6). -Копія довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 31.01.2018 року № 09.2-11/236-18 про середньомісячну заробітну плату штатного працівника в Куликівському районі у 2013-2016 роках (а.с. 25). -Копія листа Куликівського РВ ДВС від 24 лютого 2017 року № 448, у якому [PERSON] розяснене право оскаржити дії державного виконавця щодо розрахунок заборгованості у сумі 5829,22 грн. (а.с. 10). -Копія листа Новозаводського РВ ДВС від 04 травня 2017 року № 17192, у якому [PERSON] розяснено, що заборгованість нарахована за середньою заробітною платою працівника по м. Чернігів, так як виконавчий документ був предявлений за місцем проживання боржника, а саме: м. Чернігів, вул. Гагаріна, 38. Підстави для перерахунку заборгованості відсутні (а.с. 11). Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Отже, заборгованість за аліментами визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за умови, що платник аліментів або не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу. Суду не надано доказів на підтвердження вищевказаних обставин. Також недоведеним залишились твердження позивача щодо його проживання на території Куликівського району Чернігівської області. Так, з ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2013 року в цивільній справі № 751/2388/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів вбачається, що станом на 30 квітня 2013 року [PERSON] був зареєстрований адресою: с. Виблі Куликівського району, вул. Польова, 31. Місце реєстрації відповідача в цивільній справі має значення при вирішенні питання про територіальну підсудність розгляду справи в суді, але не є визначальним при виконанні судового рішення виконавчою службою за умови, якщо місце фактичного проживання боржника не збігається з місцем його реєстрації. Крім цього з 30 квітня 2013 року до 01 січня 2015 року минув значний проміжок часу. Докази на підтвердження фактичного місця проживання позивача з 01 січня 2015 року по 03 липня 2016 року суду не надані. Крім цього, суду не надано відомостей щодо оскарження дій державного виконавця Новозаводського ВДВС м. Чернігів [PERSON] щодо здійснення розрахунку заборгованості про стан заборгованості по сплаті аліментів від 19 вересня 2016 року № 574/5. За таких обставин позов не доведений належними та допустимим доказами і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed