Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому посилається на те, що з 12.12.2012 року по 01.09.2014 року він працював на підприємстві ТОВ «ТКЕП Транстехсервіс» на посаді охоронника з окладом 1218,00грн. З вересня 2013 року підприємство припинило належним чином виплачувати заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 14407,92грн. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.04.2014 року з відповідача, ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 7832,02грн. за період з 01.09.2013 року по 31.03.2014 року. За період з 01.04.2014 року по 31.08.2014 року підприємство заборгувало йому заробітну плату в сумі 6575,90грн. На день звільнення адміністрація підприємства не розрахувалась з позивачем по заробітній платі в добровільному порядку. Вважає, що відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за п'ять місяців затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6090,00грн.(1218,00х5=6090,00грн.) Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за квітень 2014 року - серпень 2014 року включно в сумі 6575,90грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6090грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив слухати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В зв'язку з наведеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Положенням ч.1 ст.116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 12.12.2012 року по 01.09.2014 року, працював на посаді охоронника ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс». Підприємство вчасно не виплачувало заробітну плату позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Згідно розрахункового листка по заробітній платі за серпень 2014 року від 29.08.2014 року, оклад [PERSON] складає 1218,00грн., заборгованість підприємства на кінець місяця складає 14407,92грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.04.2014 року з ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 7832,02грн. з урахуванням проведених відрахувань податків та внесків. Заборгованість по заробітній платі [PERSON] з квітня 2014 року по серпень 2014 року включно складає 6575,90грн.(14407,92грн.-7832,02грн.) [PERSON] звільнився з підприємства, згідно з розрахунком, наданого позивачем середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2014 року за п'ять місяців складає 6090,00грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та 01.09.2014 року звільнилася з ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», яке вчасно не виплатило належних працівнику сум в добровільному порядку, що дає підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 6575,90грн. за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року включно та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6090,00грн. з урахуванням проведених відрахувань податків та внесків, а також, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved