Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 11.06.2018 року було укладено договір про споживчий кредит №021-248-К, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8500 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з умовою сплати процентів в розмірі 56% річних строком на 60 місяців. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 17.02.2019 року становить 9635,49 гривень, із яких: 7933,33 гривень заборгованість за кредитом, 1419,08 гривень заборгованість за процентами, 226,80 грн. заборгованість за пенею, 22,32 грн. три проценти річних, 33,96 грн. витрати від інфляції. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи двічі повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; виписку по рахункам; копію договору про споживчий кредит №021-248-К від 11.06.2018 року з додатками; копію меморіального ордера №021-248-К від 11.06.2018 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 11.06.2018 року було укладено договір про споживчий кредит №021-248-К, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8500 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з умовою сплати процентів в розмірі 56% річних строком на 60 місяців. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача, які відповідачем не оспорюються, станом на 17.02.2019 року становить 9635,49 гривень, із яких: 7933,33 гривень заборгованість за кредитом, 1419,08 гривень заборгованість за процентами, 226,80 грн. заборгованість за пенею, 22,32 грн. три проценти річних, 33,96 грн. витрати від інфляції. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №021-248-К від 11.06.2018 року станом на 17.02.2019 року в сумі 9635,49 гривень, із яких: 7933,33 гривень заборгованість за кредитом, 1419,08 гривень заборгованість за процентами, 226,80 грн. заборгованість за пенею, 22,32 грн. три проценти річних, 33,96 грн. витрати від інфляції. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved