Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачів про визнання недійсним договору та поновлення договору оренди землі. Вобґрунтування позовної заяви вказував, що між ТОВ «АПК «Степ» та [PERSON] (спадкоємець [PERSON]В.) 20.03.2006 року укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 7120684000:02:001:0385, загальною площею 2,6619 га, строком на 10 років. 15.09.2006 року вказаний договір зареєстровано у Державному реєстрі земель за № 04.06.781.00071. Договором передбачено, що орендар має переважне перед іншими право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. Умови договору позивач виконав належним чином. На виконання п.8 договору ТОВ «АПК «Степ» більш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, надіслало орендодавцю лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним перед іншими особами правом на оренду земельної ділянки, додавши до нього проект додаткової угоди. У звязку з тим, що відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки не висловив будь-яких заперечень проти поновлення договору оренди, позивач правомірно вважав договір від 14.03.2006 року поновленим відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки добросовісно виконував умови договору : своєчасно сплачував орендну плату, використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримувався порядку сівозмін, до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення, орендар продовжив фактичне користування земельною ділянкою. Проте, відповідач, в порушення переважного права ТОВ «АПК» Степ» уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з іншою юридичною особою. Про це, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право оренди, відповідно до якого : дата державної реєстрації 17.10.2016; підстава виникнення права: договір оренди землі від 22.09.2016 року, строк дії : 7 років, орендар : ПП «Воронинці», орендодавець [PERSON] Отже, право позивача на пролонгацію договірних відносин підлягає захисту. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі та їх представники позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, суд дійшов до наступного. З копії договору оренди землі від 14.03.2006 року вбачається, що [PERSON] (орендар) надав, а ТОВ «АПК «Степ» (орендодавець) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, розміром 2,66 га. П.8 даного договору визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у формі 1,5 % вартості земельного паю, с/г продукції і послуг. Даний договір оренди землі був зареєстрований Драбівським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» у Державному реєстрі земель 15.09.2006 року за № 04.06.781.00071, про що свідчить напис на договорі. Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161 (в редакції 2006 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Ч.3 ст.640 ЦК України (в редакції 2006 року) було передбачено, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відтак, враховуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що моментом укладення договору між сторонами є дата його державної реєстрації, тому часом закінчення строку дії договору є 15 вересня 2016 року. Після смерті [PERSON] земельна ділянка перейшла до спадкоємця [PERSON], яка отримала на цю землю Державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується його копією. Станом на 15.09.2016 року питання поновлення договору оренди землі врегульовувалося ст.33 Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161. Згідно ч.6, 8-9 даної статті якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. ТОВ «АПК «Степ» направило лист відповідачу від 10.02.2016 року з повідомленням про намір продовжити дію договору оренди землі та пропозицією нового розміру оренди у виді 8% від нормативно-грошової оцінки землі. До листа додається проект додаткової угоди. Як доказ відправлення саме цього листа позивач надав суду список згрупованих поштових відправлень, проте з даного документа не можна зробити висновок який саме лист був направлений відповідачу, а також відсутній будь-який доказ про те, що [PERSON] отримала вказаний лист. Не містить дану інформацію і довідка заступника начальника відділення ВНЗ [PERSON] від 01.12.2016 року. Сторона відповідача не підвередила факт отримання даного листа. Також, позивач направив лист відповідачу від 08.08.2016 року № 215 з аналогічним змістом, який [PERSON] отримала 13.08.2016 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. [PERSON] через своїх представників направила лист позивачу від 26.04.2016 року, в якому повідомила про свої заперечення проти продовження договірних відносин та намір укласти договір оренди землі на кращих умовах. Представник позивача визнав факт отримання даного листа, матеріали справи мають докази відправки саме цього листа (опис вкладення до цінного листа, квитанція). Опис вкладення у цінний лист підтверджує той факт, що [PERSON] був на направлений саме лист про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Проте, відповідач [PERSON] відповіді на пропозицію позивача не надала, і самостійно уклала 22.09.2016 року договір оренди земельної ділянки з ПП «Воронинці», що підтверджується його копією та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2016 року № 31956425. Відтак, після закінчення строку дії договору оренди землі між сторонами, позивач не отримував протягом місяця заперечень проти поновлення договору оренди землі. Доказів про повернення земельної ділянки [PERSON] суду не надано, так само як відповідачі не надали докази про те, що на даний час вони користуються цією землею, що підтверджує те, що позивач продовжує використовувати земельну ділянку. Крім того, даний факт підтверджено довідкою виконавчого комітету Золотонішківської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 06.01.2017 року № 11. Посилання представників відповідачів про те, що сільська рада не є уповноваженим органом на ведення обліку використання земель, суд відхиляє, оскільки сам факт, який міститься в довідці, відповідачами не спростовано, а всю відповідальність за достовірність в ній даних несуть особи, які її видали і підписали. З огляду на вищевикладене суд вважає, що договір оренди землі між [PERSON], як правонаступника [PERSON], та ТОВ «АПК «Степ» вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором з [PERSON] Таким чином, [PERSON] не мала права на укладенні нового договору оренди землі з ПП «Воронинці», оскільки відносини з ТОВ «АПК «Степ» у неї не припинені. Відтак, позов в частині визнання недійсним договору оренди землі від 22.09.2016 року підлягає задоволенню. Лист [PERSON] від 26.04.2016 року, яким вона повідомила орендаря про небажання продовжити договірні відносин та про намір укласти договір оренди землі на кращих умовах не створює будь-яких прав та обовязків для сторін у розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки був надісланий на час коли від орендаря не було отримано повідомлення про його намір продовжувати договір оренди. Правильність застосування вказаної норми в даному випадку підтверджується правовою позицію, викладеною у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 року по справі № 6-70цс15. Щодо вимоги позивача про визнання поновленим договору оренди землі, суд зазначає наступне. Відповідно ч.8, 11 ст.33 до Закону України «Про оренду землі» від06.10.1998 № 161 (в редакції на час подання позову до суду) додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Договірні відносини між орендарем та орендодавцем, які продовжують існувати відповідно до закону повинні бути закріплені у додатковій угоді, і рішення суду про визнання поновленим договору не може замінити саму угоду. Суд вважає, що в даному випадку позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Таким чином, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Судові витрати слід стягнути на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам з [PERSON], як відповідача, з вини якої були порушені права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved