Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнював, остаточно просив стягнути з відповідача на його користь основну суму боргу (страхове відшкодування) в розмірі 15441,50 грн., пеню в розмірі 65,78 грн. та 3% штрафних санкцій в розмірі 592,03 грн. Крім того, стягнути з відповідача на його користь 243,60 грн. судового збору, 2000,00 грн. витрат здійснених на оплату правової допомоги та 1818,00 грн. витрат на проведення експертизи. Позов мотивує тим, що 12.07.2013 року у м.Львові по вул.Патона відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON] та яким в момент ДТП на законних підставах керувала [PERSON], та іншого автомобіля, який зник з місця події, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Згідно з даними рахунку на оплату вартості відновлювального ремонту ФОП [PERSON] від 25.07.2013 р. № [NUMBER], який підтверджує розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, розмір такої становить 10850,00 грн. Оскільки цивільна відповідальність позивача як власника транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER], була застрахована у відповідача [PERSON] Глобус, то з нього підлягає до стягнення сума страхового відшкодування. Позивач вчасно повідомив страховика про страхову подію, надав всі необхідні документи, подав заяву про виплату йому страхового відшкодування, 25.11.2014 року його представник звернувся із претензією щодо причин не виплати позивачу страхового відшкодування, однак належного реагування на таку з боку відповідача не поступило, й страхове відшкодування йому досі не виплачено. У звязку з простроченням виплати страхового відшкодування відповідач повинен сплатити йому пеню та 3-х % річних згідно з наданим ним розрахунком. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в них. До судового засідання представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву [PERSON] Просив в позові [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення страхового відшкодування, пені та оплати правової допомоги відмовити у звязку з незаконністю та безпідставністю такого позову. Вважає, що у позивача відсутнє право на отримання страхового відшкодування, оскільки такий у встановлений договором страхування строк не надав йому необхідних документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Заявлений позивачем розмір страхового відшкодування вважає явно завищеним та проведеним не у відповідності до положень укладеного між ними договору страхування. Крім того, вважає, що оскільки Товариство не отримало у встановлений строк необхідних документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, то підстав для застосування до нього штрафних санкцій у вигляді пені та 3-х річних також немає. Не погоджується також і з стягненням з нього на користь позивача витрат на правову допомогу, вважає, що розмір таких не відповідає законодавчо встановленому в Законі України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Представник відповідача в судове засідання з розгляду даної справи не зявився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив, не подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. З пояснень представника позивача судом встановлено, що 12.07.2013 року у м.Львові по вул.Патона відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить позивачу [PERSON] та яким в момент ДТП на законних підставах керувала [PERSON], та іншого автомобіля, який зник з місця події, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Розмір заподіяної позивачу [PERSON] майнової шкоди, становить 10850,50 грн., що підтверджується видатковою накладною до заказу-наряду № Д000016471 від 25.07.2013 року та рахунком на оплату №0000000240 від 25.07.2013 року, виданих ФОП [PERSON] за проведення відновлюваного ремонту транспортного засобу позивача (а.с.10). Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту «Авто-Каско» серії АК-6 №0002462 від 10.08.2012 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», цивільна відповідальність позивача як власника транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] була застрахована (а.с.5-7). Відповідно до п.8.1 договору до страхових ризиків відноситься пошкодження, знищення ТЗ внаслідок ДТП. Зважаючи на те, що предметом укладеного між сторонами договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням користуванням та розпорядженням засобами наземного транспорту, а саме транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER], то позивачем [PERSON] під час проведення відновлювального ремонту автомобіля було повідомлено виконавця робіт, що такі будуть оплачені Страховою компанією «Глобус» в якості страхового відшкодування. Згідно приймально-здавального акту [PERSON] отримав відремонтований автомобіль та підтвердив тим самим обєм і якість виконаних робіт, а також відсутність претензій щодо терміну та якості робіт (а.с.11). Як вбачається з письмових претензій позивача страховику, позивач вчасно повідомив страховика про страхову подію, надавши всі необхідні документи, та подав заяву про виплату йому страхового відшкодування. Представником Страхової компанії було підтверджено факт страхування страховою компанією інтересів [PERSON] щодо транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] та оплату у подальшому відновлювального ремонту вказаного автомобіля. Однак станом на 25.11.2014 року оплата за відновлювальний ремонт виконавцю робіт ФОП [PERSON] (первісний кредитор ФОП [PERSON] 30.12.2013 року за договором про відступлення права вимоги, відступив [PERSON] право вимоги боргу в сумі 10850,00 грн.) здійснена не була. Згідно письмових пояснень [PERSON] (колишній працівник Страхової компанії «Глобус») підтверджено факт укладення договору страхування з позивачем [PERSON], повідомлення позивачем страхову компанію і аварійного комісара про страховий випадок, у звязку з чим було проведено огляд транспортного засобу та складено акт виявлених пошкоджень. Також підтверджено факт повідомлення виконавця робіт по здійсненню відновлюваного ремонту, що оплата таких буде здійснена страховиком, та погоджено види ремонтних робіт. Додав, що оскільки він на даний час не працює в страховій компанії, то не може пояснити причин невиплати страхового відшкодування, оскільки вважає, що всі передбачені страхові процедури були дотримані. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з вимогами статтей 525 та 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України). У звязку з невиконання Страховим товариством «Глобус» у встановлений строк своїх зобовязань щодо оплати відновлювального ремонту автомобіля, ФОП [PERSON] предявлено до товариства претензію від 25.01.2015 року про сплату боргу в сумі 15441,50 грн. Оскільки відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.1192 ЦК україни, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заявлений розмір збільшеної вартості відновлювальних робіт новий кредитор обгрунтував збільшенням вартості запчастин та матеріалів на даний час, виходячи з ринкової вартості та претензій і рахунків наданих постачальником цих запасних частин матеріалів, а також загальним боргом за неоплачені запчастини та матеріали використані під час відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER]. Вказане підтверджено шляхом долучення до матеріалів справи відповідних рахунків (а.с.128-129). З урахування наведеного, суд вважає, що вимога про стягнення страхового відшкодування в розмірі 15441,50 грн. є підставною. Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно з п. 5 ст. 36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п.27.13 договору добровільного страхування наземного транспорту «АВТО-КАСКО», страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,001% простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 1% розміру від простроченого страхового відшкодування. На підставі наведеного, підлягає задоволенню також вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені у звязку простроченням виплати страхового відшкодування, що становить згідно розрахунку, проведеного відповідно до вимог закону 65,78 грн. (1%*6578,13- розмір страхового відшкодування в цінах на дату ДТП). Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). З урахуванням вищенаведеного, підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 592,03 грн. (6578,13 грн.*3%=197,34 грн.*3 (2013-2015р.р.). При розподілі судових витрат суд виходить із того, що такі складаються ізсплаченого позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., 2000,00 грн. витрат на правову допомогу згідно товарного чеку та прийому-здачі виконаних робіт, а також 1818,00 грн витрат на проведення експертизи.

Outcome: approved