Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що [INFO], в селі Фрунзе Генічеського району Херсонської області померла її бабуся по лінії матері [PERSON]. У зв'язку з тим, що спадкоємець першої черги на майно [PERSON], її дочка, а її мати [PERSON], померла ще раніше, [INFO], спадкоємцями за правом представлення, в силу ст. 1266 ЦК України, є вона та її рідний брат [PERSON] За життя, у власності [PERSON] перебував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,37 га, розташований у складі земель Фрунзенського сільської Ради Генічеського району Херсонської області. Право власності [PERSON] на цю ділянку підтверджувався Державним актом про право приватної власності на землю серії 111-ХС, № 017154, виданий на її ім'я Фрунзенським сільською Радою Генічеського районі 16 серпня 2002 року. Після смерті [PERSON] вона, у встановлений законом шестимісячний термін, подала до Генічеської районної державної нотаріальної контори заяву про намір прийняти спадщину і це заява була прийнята. Але, коли він звернулася до нотаріальний орган з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, вона не могла уявити оригінал Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку [PERSON], так як він опинився загубленим при невідомих їй обставин. Листом Генічеської районної державної нотаріальної контори від 10 грудня 2013 за № 3292/02-14 їй було роз'яснено, для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно подання правовстановлюючого документа, а при його відсутності державний акт про право власності на землю у спадщину на її ім'я може бути виданий тільки на підставі судового рішення. Як вона вказала вище, спадкоємцем першої черги є і її рідний брат [PERSON], але він має намір розпорядитися цим своїм правом на її користь. Зазначені в цьому позовній заяві обставини підтверджуються ксерокопіями виписки з її паспорта, свідоцтва про реєстрацію смерті [PERSON] і [PERSON], свідоцтва про реєстрацію народження [PERSON] і [PERSON], свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON], ксерокопією Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], листом відділу Державного земельного агентства у Генічеському районі про існування у власності [PERSON] земельної ділянки, листом-роз'ясненням Генічеської районної державної нотаріальної контори. Просить, винести рішення, яким визнати за мною право на отримання у власність у спадок земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,37 га, розташований у складі земель Фрунзенського сільської Ради Генічеського району Херсонської області, що належить [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав. Третя особа до суду не з'явилась, причини суду не відомі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1225 ЦК визначає особливості спадкування прав на земельну ділянку. Основним її змістом є те, що успадкування земельних ділянок здійснюється на загальних підставах. Це означає, з однієї сторони, поширення на цей вид майна загальних засад і правил, що регулюють умови і порядок спадкування, а з іншої - відсутність спеціальних дозволів органів державної влади та місцевого самоврядування на одержання земельних ділянок у спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зважаючи на те, що визнання права власності на зазначене майно за позивачем не порушує прав і інтересів третіх осіб та відповідачі згодні на визнання права власності на це майно за позивачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного й у відповідності із ст. ст. 328, 1225 ЦК України, ст. ст. 16, 118,119 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved