Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у березні 2016 року і просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Свої вимоги Позивач мотивує наступним. 15 листопада 1975 року Позивач вступив у шлюб з Відповідачем [PERSON] В період шлюбу, Позивач та Відповідач побудували двокімнатну квартиру [ADDRESS] в Житлово-будівельному кооперативі «Поштовик». Членом ЖБК була Відповідач [PERSON] Позивач зазначає, що пайові внески за квартиру сплачувались за рахунок спільних коштів, і повністю суму паєнакопичення була сплачена 02 грудня 1991 року в розмірі 6918,39 карбованців. Посилаючись на те, що квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі, Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 її частину. У судовому засіданні Позивач підтримав позов. Представники Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, наполягаючи на тому, що Позивач жодної участі у сплаті пайових внесків не брав, всі проплати були здійснені Відповідачем за особисті кошти, в подальшому також лише Відповідач несла витрати на утримання квартири, оплату комунальних послуг, у зв'язку з чим вважає, що Позивач не має права на 1/2 частину квартири. Заслухавши пояснення Позивача, представників Відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15 листопада 1975 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.09.2015р. шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.6) 01 серпня 1978 року [PERSON] з сім'єю у складі двох осіб (з дочкою [PERSON].) був виданий ордер на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в ордері не був зазначений, але в квартирі був зареєстрований в 1979 року. (а.с.10, 103) Встановлено, що в період з 1975 і до 02.12.1991 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, Сторони повністю сплатили пайовий внесок за квартиру в розмірі 6918,39 крб, що підтверджується довідкою ЖБК «Поштовик» № 169 від 30.12.1991 року. (а.с.8) 08 вересня 2004 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно було зареєстровано право власності [PERSON] на [ADDRESS] Відповідно до статті 22 Кодексу України про шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. З матеріалів справи вбачається, що і Позивач, і Відповідач в період, протягом якого здійснювалась виплата паєнакопичення, постійно працювали, отримували заробітну плату, що дає підстави для висновку про їх спільний вклад у придбання квартири. Той факт, що фактична сплата пайових внесків здійснювалась лише Відповідачем [PERSON], не заперечує участі Позивача у формуванні відповідних платежів. Стаття 28 Кодексу передбачає, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. З огляду на викладене, позовні вимоги про належність Позивачу 1/2 частини квартири, яка є спільною власністю подружжя, суд вважає обґрунтованими, а тому вимога про визнання за Позивачем такого права підлягає задоволенню. Враховуючи, що Відповідач звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.35 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», компенсація Позивачу понесених ним судових витрат покладається на державу.

Outcome: approved