Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9510грн. 20коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Банком було виконано взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 12755грн. 41коп., що складається із заборгованості за кредитом 8617,75грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 1223,15грн., сума штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди 1830,92грн., фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 583,59грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив заяву вх.№2835/14 від 29.05.2014р., просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 17.09.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання кредиту згідно кредитного договору від 27.08.2007 року №SAMDN40000015690708 до дати підписання генеральної угоди. Крім того, відповідно вказаної генеральної угоди банк надав позичальнику терміновий кредит у розмірі 9510,22 грн. з кінцевим терміном погашення 30.09.2014 року. Згідно умов генеральної угоди відповідач зобов'язався щомісячно надавати банку грошові кошти - щомісячний платіж у розмірі 475,89 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та за відсотками, а також інших платежів, відповідно до умов угоди. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Станом на 09.02.2014 року відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується суд, відповідач має заборгованість, яка становить 12755 грн. 41 коп. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку із чим позов задовольняє, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved