Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 7846,26 грн., не сплачених позивачу при звільненні відповідача з військової служби, що належать до утримання позивачем за речове майно, строки носіння якого не закінчилися. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення при відсутності заперечень з боку представника позивача. Наслідки заочного розгляду справи розяснені та зрозумілі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 12 січня 2018 року прапорщика [PERSON] звільнено з військової служби відповідно до пункту «И» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(через службову невідповідність). На момент виключення із списків особового складу військової частини [NUMBER] та всіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунку №2 від 12 січня 2018 року за прапорщиком [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли на загальну суму 7846,26 грн. Згідно п.18 Розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії в мирний час та в особливий період від 7 червня 2017 року № 475 передбачено, що у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженим до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття чи збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1 Повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязані; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В добровільному порядку відповідач відмовився сплатити вказану заборгованість. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача завданої майнової шкоди у розмірі 7846,26 грн. та витрат на сплату судового збору в порядку передбаченому\~ст.141 ЦПК. На підставі викладеного та

Outcome: approved