Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 48 950,62 дол. США, в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29.05.2013 року складає 391 262,31 гривень за кредитним договором та витрат по сплаті державного мита у сумі 3 441,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав просив у його задоволенні відмовити. Другий відповідач у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2006 року між відповідачем [PERSON] і позивачем було підписано кредитний договір № 014/0028/84/45860 про надання кредиту в сумі 43 000,00 дол. США на строк з 17.02.2006 року по 17.02.2026 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідач на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно п. 2.1. договору поруки від 17.02.2006 року, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Згідно кредитного договору № 014/0028/84/45860 від 17.02.2006 року позивач повністю та в строки не виконав зобов'язання по даному договору. Проте відповідач на порушення умов кредитного договору своєчасно й у повному обсязі не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем станом на 29.05.2013 року борг відповідачів перед позивачем складає 48 950,62 дол. США, в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29.05.2013 року складає 391 262,31 гривень. Перерахунку розміру вимог позивач не надав. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 3 219,00 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved