Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 22930 грн. 17 коп. у рахунок погашення боргу за договором оренди нежитлового приміщення, в обґрунтування якого зазначив, що 01.11.2010 року з відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1, згідно з яким відповідачу було передано у тимчасове володіння на умовах оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 56 кв.м., яке розташоване за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 12а, згідно з положеннями якого відповідач зобов'язався використовувати приміщення за призначенням, своєчасно вносити орендну плату, яка складала 1500 грн. на місяць, підтримувати майно в належному стані, а згідно п. 4.4 зазначеного Договору за невчасну сплату відповідачем орендної плати, або внесення такої плати не в повному розмірі, з нього стягується пеня в розмірі 0,5% заборгованості за кожний день прострочення, однак відповідач умови Договору не виконав, у результаті чого станом на 21.11.2011 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в загальному розмірі 349 грн. 30 коп. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення уточненого позову заперечувала, оскільки згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2012 року зазначений Договір було розірвано сторонами ще в березні 2011 року. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 01.11.2010 року між ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1 (далі Спірний договір), згідно якого відповідачеві було передано за актом прийому-передачі у тимчасове володіння на умовах оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 56 кв.м., розташованого за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 12а (а.с.5-6, 7). За умовами Договору відповідач зобов'язався використовувати надане йому приміщення за призначенням, своєчасно вносити орендну плату, яка складала 1500 грн. на місяць, підтримувати майно в належному стані, а згідно п. 4.4 зазначеного Договору за невчасну сплату відповідачем орендної плати, або внесення такої плати не в повному розмірі, з нього стягується пеня в розмірі 0,5% заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2012 року Спірний договір було розірвано сторонами ще 10 березня 2011 року (а.с.73 зі зворот.боку). Разом з тим, позивачем на підтвердження наданого ним розрахунку заборгованості та обставин щодо сплати відповідачем орендної плати у травні 2011 року в розмірі 1286 грн. 60 коп. не надано належних доказів відповідних платіжних документів, розписок, квитанцій, показань електролічильника, попереджень про несплату тощо, які б підтверджували зазначений позивачем розмір заборгованості як в частині орендної плати, так і в частині заборгованості за електроенергію (а.с.8, 27). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Отже, у звязку з наведеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні уточненого позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed