Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач (його син) був у його будинку зареєстрований. З 1997 року в указаному будинку відповідач не проживає, його речі в будинку відсутні. На його неодноразові нагадування особисто відповідачу виписатися з його будинку останній не реагує. Його реєстрація в будинку не дозволяє йому розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує його права. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задоволити. Відповідач та його представник позов не визнали. Відповідач пояснив суду, що дійсно, з народження в даному домі не проживав, через відносини його матері та батька, цей будинок є його батьківщиною, він почав завозити туди будівельні матеріали, має намір користуватися будинком. В наданих суду письмових запереченнях відповідач вказав наступне: позивач є його батьком, після народження його було зареєстровано у будинку позивача в [ADDRESS]. На даний час у вказаному будинку він дійсно не проживає у зв'язку з тим, що позивач не виконує свої обов'язки по догляду за будинком і будинок перебуває у дуже занедбаному стані. Будинок навіть відключено від мережі електропостачання. Сам позивач у даному будинку теж не проживає. Він особисто доглядає за земельною ділянкою й частково за будинком. Він ніколи не був відсутній без поважних причин за адресою реєстрації понад один рік. На даний час змушений тимчасово проживати в м. Черкаси без реєстрації, так як необхідно знайти кошти для ремонту будинку, який його батько вже багато років ремонтувати не хоче. Зараз він частково за власні кошти придбав деякі будматеріали для ремонту та привіз їх до будинку. Просить відмовити в задоволенні позову про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до наступного. Позивач по справі є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 08.08.1986 року та копією витягу з розпорядження Шрамківської селищної ради № 04 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків смт Шрамківка та селища Вишневе». Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов будинку [ADDRESS] від 09.09.2016 року, будинок, який належить позивачу [PERSON], знаходиться в запущеному стані, в даному будинку ніхто не проживає, проте зареєстрований сам [PERSON], 1962 р.н., і відповідач [PERSON], 1991 р.н. Факт реєстрації відповідача в цьому будинку підтверджується і довідкою № 1430 від 13.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради. Позивач не проживає в будинку з 1994 року, що підтверджується довідкою № 1410 від 09.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради. Позивач пояснив суду, що будинок було придбано під час шлюбу з матір'ю відповідача за спільні кошти. Мати відповідача померла у 2005 році. Даний факт сторони визнають і не оспорюють. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення відносин з приводу купівлі будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.Відтак, суд вважає, що позивач та мати відповідача є співвласниками будинку. Мати відповідача померла у 2005 році, відповідач в цій час був неповнолітньою особою, оскільки народився у 1991 році. Відповідно до ч.4, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня особа вважається такою що прийняла спадщину, незалежно від часу прийняття спадщина вона їм належить з часу відкриття спадщини. Відтак, виходячи з вимог ст.ст.1241, 1261 ЦК України відповідач має право на будинок, як на спадщину, що залишилася після смерті матері. При цьому час для оформлення прав власності законом необмежений. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особа, яка має права на житловий будинок, як власник, не може бути позбавлена права ним користуватися, незалежно від того проживає вона там чи ні. З цих підстав позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed