Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка була, крім іншого, спадкоємицею після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав, залишилось спадкове майно, - будинок [ADDRESS]. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті вказаних осіб, але у позасудовому порядку оформити спадкові права не виявляється можливим, він просив суд визнати за ним право власності на зазначене вище нерухоме майно у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проти позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності (лист №02-15/315 від 20.11.2013р.). Представник третьої особи до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON], який був співвласником (власником ? частини) будинку [ADDRESS]. Однак, згідно даних КП КОР «Вишгородське БТІ» (№595 від 06.05.2011р.) право власності на ? частину будинку [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано. Разом з тим, право власності останнього на зазначене нерухоме майно підтверджується, зокрема, копією технічного паспорта на будинок [ADDRESS] від 10.01.1996р. (а.с.69); копією будівельного паспорта, (а.с.10-13); копією рішення виконавчого комітету Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області №32 від20.08.1993р., яким затверджено акт прийому державною комісією будинку [ADDRESS] в експлуатацію та визнано право власності на ? його частину за спадкодавцем [PERSON] [INFO] померла [PERSON], яка за життя - 28.07.2010р. склала заповіт, заповівши позивачу належну їй частину квартири [ADDRESS]. 16.08.2012р. позивач отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 10.02.2011р. останній звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, дотримавшись шестимісячного строку згідно вимог ст.1270 ЦК України. Постановою державного нотаріуса №3363 від 19.09.2013р. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документу на спадкове майно. Разом з тим, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] за підставі ч.2 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2012р. було встановлено факт проживання позивача з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю та ведення спільного домашнього господарства понад 5 років. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, оскільки інших спадкоємців після смерті спадкодавців не встановлено, позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, як такий, що проживав однією сім'єю з ними понад 5 років. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відтак, враховуючи, що встановлено достатньо підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, позивачем дотримано вимог ст.ст.10,58,60 ЦПК України - у матеріалах справи достатньо відповідних доказів; при задоволенні позовних вимог права будь-яких інших осіб порушені не будуть, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1217,1218,1220,1222,1223,1258,1264,1268,1270,1276 ЦК України ст.ст.3, 10,11,58,60,88,213-215 ЦПК України, -

Outcome: approved