Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував наступним чином. 19.09.2011 року між ним, [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі - продажу рухомого майна - транспортного засобу. Відповідно до якого [PERSON] відчужив належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ТЗ [NUMBER], виданого Вінницьким МРЕВ ВДАЇ УМВС України у Вінницькій області « 14» вересня 2006 року транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], червоного кольору, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER], на його, [PERSON], користь. При цьому між ними було досягнуто усіх істотних умов договору купівлі - продажу рухомого майна, зокрема: досягнуто згоди на вчинення такого договору саме в письмовій формі; щодо ціни транспортного засобу, обов'язку [PERSON] передати транспортний засіб та здійснити перереєстрацію транспортного засобу в органах ВДАІ не пізніше 20-ти днів, після досягнення між ними домовленості на його, [PERSON], користь. Він, [PERSON], передав [PERSON] кошти в обумовленому договором розмірі в сумі 6200 (шість тисяч двісті) доларів США, про що останній написав розписку відповідного змісту про отримання грошових коштів у розмірі. Також при цьому він передав йому, [PERSON], автомобіль та правовстановлюючі документи на нього. Таким чином, заплативши грошові кошти та отримавши автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, він, [PERSON], набув права власності на об'єкт рухомого майна. Однак відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань щодо здійснення реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу на покупця, тобто на нього, [PERSON], не пізніше 20-ти днів, після укладення договору - не виконав. А органи Державтоінспекції МВС України без відповідача автомобіль реєструвати на його ім'я відмовляються, тобто не визнають, що [PERSON] є власником саме цього транспортного засобу. Тому просив суд визнати за ним, [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], право власності на автомобіль марки - ВАЗ, модель 21214, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], червоного кольору, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві, вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, а розгляд справи просив проводити без його участі. Ураховуючи те, що сторони не з'явились в судове засідання скориставшись своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 КУпАП, відтак підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.09.2011 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі - продажу рухомого майна - транспортного засобу. Відповідно до вказаного договору, [PERSON] відчужив належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ТЗ [NUMBER], виданого Вінницьким МРЕВ ВДАЇ УМВС України у Вінницькій області « 14» вересня 2006 року транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], червоного кольору, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER], на користь [PERSON] Сторони договору дійшли згоди щодо форми договору, ціни транспортного засобу, а також узгодили, що [PERSON] повинен передати транспортний засіб та здійснити перереєстрацію транспортного засобу в органах ВДАІ не пізніше 20-ти днів, після досягнення між ними домовленості на користь [PERSON] Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України: «Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини». Із здобутих у справі доказів судом також встановлено, що 19.09.2011 року, [PERSON], передав [PERSON] кошти в розмірі 6200 (шість тисяч двісті) доларів США, а останній їх прийняв, про що свідчить розписка відповідного змісту. Відповідно до акта прийому - передачі, від 19.09.2011 року, [PERSON] передав [PERSON], автомобіль та правовстановлюючі документи на транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], червоного кольору, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до ст. 204 ЦК України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним». Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України: «Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом». У відповідності до ст. 328 ЦК України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Таким чином, заплативши грошові кошти та отримавши автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], червоного кольору, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON], набув права власності на об'єкт рухомого майна. Досліджені судом докази вказують на те, що позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав повністю, однак відповідач в порушення умов договору щодо здійснення реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу на покупця, тобто на [PERSON], не пізніше 20-ти днів, після укладення договору - не виконав, у зв'язку із чим органи Державтоінспекції МВС України без відповідача автомобіль реєструвати на ім'я позивача відмовляються, тобто не визнають, що [PERSON], є власником саме цього транспортного засобу. Відповідно до ст. 629 ЦК України: «Договір є обов'язковим до виконання сторонами». Згідно зі ст. 392 ЦК України: «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». За таких обставин суд дійшов до переконання, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві щодо порушення та невизнання його права власності на рухоме майно, а відтак позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст.11, 204, 334, 629 ЦК України,

Outcome: approved