Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що на підставі відкритого на ім'я [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], особового рахунку [NUMBER] він постачає електричну енергію на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір про постачання електричної енергії відсутній, однак, відповідачка споживала електричну енергію та частково здійснювала оплату за постачання позивачем електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже відповідно до ст. 202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Обов'язків по сплаті за використання електричної енергії в повному обсязі [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1773,87 грн., яка станом на теперішній час не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь заборгованість за використану електроенергію, а також судові витрати, понесені з поданням позову до суду. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі відкритого на ім'я [PERSON] особового рахунку [NUMBER] ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж постачає електричну енергію на об'єкт, розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір про постачання електричної енергії відсутній, однак, відповідачка споживала електричну енергію та частково здійснювала оплату за постачання позивачем електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже відповідно до ст. 202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Згідно довідки № 4578 від 05.06.2014 року, виданої Центром обслуговування абонентів №9 м. Запоріжжя, [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідачка обов'язків по сплаті за використання електричної енергії в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1 773,87 грн., яка станом на теперішній час не сплачена. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року про розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 відповідних правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідачка не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Згідно розрахунку за адресою : [ADDRESS] по особовому рахунку відкритому на [PERSON] за період з 02.11.2011 року по 03.06.2014 року виникла заборгованість за спожиту електроенергію, яка становить 5 927 кВт/год. на суму 1 773,87 грн. На даний час сума заборгованості відповідачкою не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1 773,87 грн., а також стягнути на його користь судові витрати, понесені у зв'язку з поданням позову до суду. У відповідності до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом та судовим наказом до суду.

Outcome: approved