Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № КЛ 0704/08 від 04.04.2008 року у розмірі 242667,96 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 2426,68 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про застосування строків позовної давності, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 04.04.2008 року між ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Слобожанське РД» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № КЛ 0704/08 про відкриття кредитної лінії, згідно якого [PERSON] відкриває під БПК Visa Classic № 4146310100017953 Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 15000,00 гривень із сплатою процентів в розмірі 21,0% річних, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані кошти в строк до 03.04.2010 р. і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором. 24.06.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору, відповідно до якого розмір кредитного ліміту збільшено до 25000,00 гривень. Пунктом 3.2.1., 3.2.2. Кредитного договору встановлений обов'язок [PERSON] в термін з 26 числа поточного місяця по 05 число наступного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості. Відповідно до розділу 4 Кредитного договору позичальник щомісячно сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 21% річних на залишок заборгованості. Відповідно п.3.2 Договору [PERSON] зобовязався в повному обсязі повернути кредитні кошти, отримані згідно даного договору, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами 03.04.2010р. У разі відсутності позитивного залишку коштів на картковому рахунку Позичальника в достатній кількості для оплати заборгованості до 03.04.2010р. Позичальник зобовязується внести суму заборгованості по кредитним ресурсам та відсоткам за їх користуванням готівкою в касу банку в зазначений строк. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань в повному обсязі настав 03.04.2010р. 17.12.2015р. [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій він просить відмовити в задоволенні позову. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України, за II півріччя 2014 р., встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). Визначення початку відліку позовної давності міститься в ст. 261 ЦК України, зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд, встановивши, що строк для звернення з позовом\~\~пропущено\~\~без поважної\~\~причини,\~у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі,\~\~зробленою до ухвалення\~\~ним\~\~рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Аналогічний висновок міститься в пункті 31 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору з 04.04.2008р. по 22.09.2014р., наданого позивачем в обгрунтування позовних вимог, позивач протягом зазначеного періоду щомісячно здійснював нарахування відсотків за користування кредитом, що свідчить про обізнаність позивача про порушення його прав з моменту настання строку виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, а саме з 03.04.2010р. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed