Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 13 в будинку № 22 по вул. Багратіона, у м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровано троє осіб: позивач, її син [PERSON] та відповідач, з яким позивач зареєструвала шлюб з червня 1988 року, з 2006 року ці відносини носять лише формальний характер, оскільки відповідач виїхав до Російської Федерації і з жовтня 2013 року зареєструвався за адресою: Курська область, с. Чорний оліх, вул. Понізовка, буд. 25. Весь цей період з 2006 по 2016 роки відсутності відповідача за місцем реєстрації в Україні комунальні послуги нараховуються на всіх зареєстрованих в зазначеній квартирі осіб. Протягом 10 років відповідач жодного разу не здійснював оплату комунальних послуг, на даний час у позивача немає більше можливостей сплачувати комунальні послуги за відповідача. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача та його представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.ст. 13,41 Конституції України\~закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до\~статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання, виданої 11.10.2016 року КП «Жилкомсервіс», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони, а також їх син [PERSON] Як вбачається з копії паспорту відповідача, з 09.10.2013 року він зареєстрований за адресою: [INFO] оліх, вул. Понізовка, буд. 25. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до вимог ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved