Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 14552,97 гривень та судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 18.12.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2017 року становить 14552,97 гривень. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, позивач просив про розгляд справи за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.12.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, порушив умови кредитного договору, наслідком чого стало виникнення заборгованості. Загальна сума заборгованості станом на 30.09.2017 року становить 14552,97 гривень, з них: 626,41 гривень - заборгованість за кредитом, 9857,37 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 гривень - заборгованість по пені та комісії, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 669,19 гривень - штраф (процентна складова). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором № б/н від 18.12.2009 року (а.с. 4, 5), заявою (а.с. 6), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 7-31), та іншими матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 1600,00 гривень. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 526, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved