Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за комплексним договором № 7/1651898 від 18 серпня 2017 року у розмірі 81349 грн. 69 коп., що включає в себе 34990 грн. 53 коп. заборгованості за кредитом, 12073 грн. 75 коп. заборгованості за відсотками, 11590 грн. 54 коп. 3 % річних, 22694 грн. 87 коп. інфляційних втрат. Мотивував свої вимоги тим, що 18 серпня 2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», ТзДВ «СК «АХА Страхування Життя» та відповідачем укладено вищезгаданий договір, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 285600 грн. строком з 18 серпня 2017 року по 17 серпня 2022 року зі сплатою 5 % річних і комісійної винагороди у розмірі 1,7 % від суми кредиту в місяць. Банком зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, однак відповідач умови договору не виконала, не сплативши платежі у встановлені договором строки. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 05 жовтня 2021 року від представника позивача Дивисенко Т.О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 06 жовтня 2021 року представнику позивача Дивисенко Т.О. відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження 23 жовтня 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що заявлені вимоги слід задовольнити частково. Зауважив, що вимога про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 10118 грн. 17 коп. є незаконною, оскільки позивач з 19 травня 2019 року втратив право на нарахування відсотків за користування кредитом з огляду на скерування ним вимоги від 15 квітня 2019 року про дострокове виконання боргових зобов`язань. Таким чином, стягненню підлягають відсотки у розмірі 2160 грн. 83 коп. Вказав, що за період з 18 травня 2019 року по 19 лютого 2020 року відповідач сплатила позивачу 7794 грн. 26 коп. як погашення заборгованості по прострочених відсотках за договором № 7/1651898 від 18 серпня 2017 року, які підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості. Вважає, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат здійснено неправильно. 09 листопада 2021 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання 18 квітня 2019 року вимоги про дострокове повернення грошових коштів. З огляду на вказане, позивач не втратив право на нарахування відсотків за користування кредитом. Повідомив, що сплачені відповідачем грошові кошти були розподілені позивачем на погашення тіла кредиту і відсотків згідно умов договору. Зауважила, що відповідач не наводить власного розрахунку інфляційних втрат і 3 % річних. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. 18 серпня 2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», ТзДВ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено комплексний договір № 7/1651898, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 285600 грн. строком з 18 серпня 2017 року по 17 серпня 2022 року зі сплатою 5 % річних і комісійної винагороди у розмірі 1,7 % від суми кредиту в місяць З розрахунків, наданих позивачем, і відомостей про рух коштів по погашенню поточної та простроченої заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом становить 34990 грн. 53 коп. У поданому відзиві представник відповідача [PERSON] визнав вказану заборгованість та просив зарахувати в рахунок погашення такої 7794 грн. 26 коп., які сплачені відповідачем за період з 18 травня 2019 року по 19 лютого 2020 року. Водночас, як вбачається з розрахунків позивача, сплачені відповідачем грошові кошти у сумі 7794 грн. 26 коп. були враховані під час розрахунку суми заборгованості. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом у розмірі 34990 грн. 53 коп. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Вимогою щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором № 7/1651898 від 18 серпня 2017 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0100167337389 стверджується, що відповідач отримала від позивача вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань 26 квітня 2019 року. З вимоги вбачається, що відповідачу надавався тридцятиденний строк для виконання повернення суми кредиту у розмірі 202732 грн. 01 коп., 1112 грн. 88 коп. відсотків, 14565 грн. 60 коп. комісії, 1261 грн. 03 коп. пені. Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 виклав правову позицію, відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у позивача припинилося право на нарахування відсотків за кредитом 26 травня 2019 року. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають відсотки за період з 18 серпня 2017 року по 26 травня 2019 року. Відомістю про\~рух коштів\~по погашенню\~поточної та\~простроченої заборгованості\~по відсоткам\~за кредитом\~стверджується,\~що за\~період з\~18\~серпня 2017\~року по\~26\~травня 2019\~року сума\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом становить\~21293\~грн.\~42\~коп.,\~сума фактичного\~здійснення платежу\~в рахунок\~погашення нарахованих\~відсотків становила\~8654\~грн.\~17\~коп.,\~сума винесення\~на рахунок\~простроченої заборгованості\~за відсотками\~становить 12639 грн. 25 коп., а фактично сплачено в рахунок погашення прострочених відсотків за вказаний період було 12639 грн. 25 коп. Таким чином, враховуючи те, що за вказаний період всього нараховано відсотків за користування кредитом 21293 грн. 42 коп., а відповідачем за вказаний період сплачено 21293 грн. 42 коп., заборгованість відповідача перед позивачем по відсоткам відсутня. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат і 3% річних слід зазначити наступне. За ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, правильність яких перевірена судом, за період з 15 квітня 2019 року по 29 липня 2021 року розмір 3% річних становить 11590 грн. 54 коп., а інфляційні втрати за період з квітня 2019 року по липень 2021 року включно становить 22694 грн. 87 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Представник відповідача вважає розрахунок 3% річних та інфляційних втрат неправильним, однак не конкретизує, у чому саме полягає неправильність проведення розрахунку, а також не надає власного розрахунку. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 34990 грн. 53 коп., а також 11590 грн. 54 коп. 3 % річних, 22694 грн. 87 коп. інфляційних втрат. Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial