Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, в якому на теперішній час, окрім нього, зареєстрований відповідач [PERSON], який є його знайомим, але, останній з 2015 року в будинку не проживає, його речі в ньому відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні він не знімається, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на нього додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте, надав письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується наявним в матеріалах справи нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, витягами з Державного реєстру правочинів та про державну реєстрацію прав (а.с.6-8). З акту обстеження побутових умов, від 04.12.2017 року, вбачається, що в зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], проте, останній не проживає у спірному приміщенні більше двох років, його особистих речей там немає, але з реєстрації з вказаного жилого будинку він добровільно не знімається (а.с.14). За таких обставин, коли відповідач більше року не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин його не проживання суду не представлено, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved