Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказував, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.11.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для позивача передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. На підставі п.1.1.5.2 Договору, не отримання або не своєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також законодавства України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Згідно п. 2.1.1.12.2. в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти в розмірі визначеному в тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.05.2018 року має заборгованість 544527,92 грн., яка складається з наступного: -14809,44 грн. - заборгованість за кредитом; -523918,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -5800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 15.07.2014 року, а саме 14809,44 грн. Позивач на свій розсуд вимагає від боржника частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 117000,00 грн., яка складається з наступного: -117000,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 22.12.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані. Судом встановлено, що [PERSON] , 16.11.2011 року виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна». З анкети-заяви вбачається, що відповідач ознайомився і згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку». Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», процентна ставка за кредитом складає 3,0 % на місяць на залишок заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості дорівнює базовій процентній ставці за договором, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості в місяць, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. та більше. Порушенням позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 30 днів, банк змушений буде звернутися до суду, а позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Заява підписана позичальником, разом з пам`яткою клієнта, «Умовами і правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.12.2. Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач отримав кошти по укладеному договору, але не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.05.2018 року має заборгованість 544527,92 грн., яка складається з наступного: -14809,44 грн. - заборгованість за кредитом; -523918,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -5800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Від цієї суми заборгованості позивач відняв сума, яка була задоволена рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 15.07.2014 року, а саме 14809,44 грн. Позивач на свій розсуд вимагає від боржника частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 117000,00 грн., яка складається з наступного: -117000,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, оскільки нараховані проценти позивачем стосуються основних умов договору, і їх стягнення не обумовлене ч.2 ст.625 ЦК України, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed