Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в якій просить [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 9125905 від 23.08.2013 р. у розмірі 511 653,52 грн. та судовий збір в розмірі 7674,80 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит № 9125905, та позичальнику надано кредит в сумі 495000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % на рік. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 22.11.2018 року становить 511\~653,52\~грн.\~(п'ятсот\~одинадцять тисяч\~шістсот п'ятдесят\~три грн.)\~52\~коп.\~у тому\~числі:\~318\~306,23\~грн.\~-\~загальна сума\~прострочених чергових\~платежів за\~кредитом (по\~основному боргу);\~73\~536,03\~грн.\~-\~загальна сума\~прострочених платежів\~по відсоткам;\~33\~587,13\~грн.\~-\~загальна сума\~пені за\~несвоєчасну сплату\~основних платежів\~за кредитом;\~9\~607,97\~грн.\~-\~загальна сума\~пені за\~несвоєчасну сплату\~відсотків за\~користування кредитом;\~47\~065,58\~грн.\~-\~загальна сума\~інфляційних втрат\~від прострочених\~сум заборгованості\~по основному\~боргу;\~11\~263,80\~грн.\~-\~загальна сума\~інфляційних втрат\~від прострочених\~сум заборгованості\~по відсоткам;\~14\~661,58\~грн.\~ загальна\~сума 3%\~річних від\~прострочених сум\~заборгованості по\~основному боргу;\~3\~625,20\~грн.\~-\~загальна сума\~3%\~річних від\~прострочених сум\~заборгованості по\~відсоткам;\~судовий збір\~в розмірі\~7674,80\~грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, зазначив, що докази, надані позивачем не відповідають вимогам та зазначив, що пропущено строк позовної давності. Відзив на позовну заяву відповідачем та його представником суду не надано. Суд, на підставі повно і всебічно зясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно із ч.\~3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Судом встановлено, що 23.08.2013 року між сторонами було укладено договір про іпотечний кредит № 9125905, та позичальнику надано кредит в сумі 495000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % на рік. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.11.2018 року становить 55681,95 грн., з них: заборгованість за кредитом 5992,38 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 43461,86 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2627,71 грн. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно зі статтею 526\~ЦК\~України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦПК України). Статтею 525\~ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правам та обовязками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Таким чином, оскільки відповідачем не було виконано належним чином у строки, передбачені кредитним договором, грошових зобовязань, передбачених умовами договору, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Згідно зі статтею 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 статті 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7 674,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved