Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвати рішеннями, яким визнати за ним право власності на 55/100 частин житлового будинку загальною площею 132,4 кв.м., житловою площею 57,9 кв.м., разом з прибудинковими спорудами: двома сараями та огорожею, що розташованими за адресою: м. Біляївка, Одеської області, пров. Сонячний, 1, та виділити в натурі частку нерухомого майна, яка складається з приміщень: 1-1 веранда площею 7,6 кв.м., 1-2 кухня площею 9,2 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 16,1 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 7,0 кв.м., 1-5 гардеробна площею 1,9 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 8,9 кв.м., 1-7 гардеробна площею 1,1 кв.м., 1-8 душ площею 1,7 кв.м., 1-9 коридор площею 2,7 кв.м., 1-10 туалет площею 1,7 кв.м., 1-11 гараж площею 17,2 кв.м., 1-12 кладова площею 9,6 кв.м., а загальною площею 84,7 кв.м., ? частину огорожі та сарай, що складає 55/100 частин нерухомого майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23.02.2016 року, за ним було визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Біляївка, Одеської області, пров. Сонячний, 1. З метою реєстрації права власності позивач звернувся до державного реєстратора щодо порядку реєстрації. Однак державний реєстратор розяснив йому, що провести реєстрацію права буде неможливо, оскільки за цією адресою вже є зареєстроване право власності за відповідачами на частину домоволодіння на підставі договору дарування. У звязку з тим, що відповідачі, як співвласники спірного домоволодіння, не були залученні до участі у справі та не надали свій правовстановлюючий документ, 23.02.2016 року Біляївський районний суд ухвалив рішення про визнання за позивачем права власності на весь будинок, хоча фактично в його користуванні перебуває майже половина будинку. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач до судового засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.34). Відповідачі до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Одеські Вісті» (а.с.33). Клопотань про відкладення слухання справи від них не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомлені про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 23.02.2016 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області за позивачем за набувальною давністю було визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м.Біляївка, пров. Сонячний,1 (а.с.5). Відповідно до договору дарування, посвідченого 07.05.2004 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON], відповідачам в рівних долях належить квартира під №1, що розташована за адресою: м. Біляївка, Одеської області, вул. Комарова, 2а (а.с.6). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеської області від 28.01.2016 року №12, спірному домоволодінню присвоєно нову адресу: м. Біляївка, пров. Сонячний, 1 (а.с.7). Відповідно до довідки ПП «Одеське БТІ» №112/9/2017 від 26.06.2017 року, виготовлено розрахунок належної [PERSON] частки нерухомого майна, згідно якого [PERSON] належить з літ. «А» приміщення: 1-1 веранда площею 7,6 кв.м., 1-2 кухня площею 9,2 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 16,1 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 7,0 кв.м., 1-5 гардеробна площею 1,9 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 8,9 кв.м., 1-7 гардеробна площею 1,1 кв.м., 1-8 душ площею 1,7 кв.м., 1-9 коридор площею 2,7 кв.м., 1-10 туалет площею 1,7 кв.м., 1-11 гараж площею 17,2 кв.м., 1-12 кладова площею 9,6 кв.м., а загальною площею 84,7 кв.м., ? частина огорожі, що складає 55/100 частин нерухомого майна, до складу нерухомого майна входять літ.»А» житловий будинок, загальною площею 132,4 кв.м., житловою 57,9 кв.м. літ. «Б» сарай, літ. «В» сарай, №1-3 огорожа (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 04.10.2016 року ПП «Одеське БТІ», спірне домоволодіння є єдиним житловим будинком з двома самостійними входами (на два господаря) (а.с.9-11). Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно\~ст. 367 ЦК України\~майно, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до\~ст. 370 ЦК України\~визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз'ясненням в п. 7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved