Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 500973412 від 12.03.2015 року в розмірі 56610 грн. 89 коп., оскільки останній не виконує зобов'язань за кредитним договором. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач вказує на те, що ним частково сплачувався кредит, що підтверджується квитанціями та просить врахувати ті факти, що він з 01 листопада 2015 року залишився без постійного місця роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому сплачувати кошти за кредитним договором був неспроможний. На даний час він працює, але отримує незначну заробітну плату. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 12 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №500973412, за умовами якого банк видав позичальнику кредит в сумі 47788,81 грн. на строк до 13.03.2020 року на власні потреби зі сплатою за користування кредитом 15,99 % річних, з комісійною винагородою за період з 1-го користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом - 1,89 % від суми кредиту (п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.8.1, , кредитного договору). Пунктом 2.6 кредитного договору визначений порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором. Платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 2,7, 2.8, 2.8.1 Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх сукупних послуг визначена в Додатку № 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною, яка складається з комісійної винагороди банку, за управління кредитом - за період з 1-го місяця користування Кредитом по 60-й день місяця користування кредитом - 1,89% від суми кредиту. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 Розділу № 1 цього договору та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування Кредитом відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Зазначена в цьому підпункті комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана в п. 2.3 Розділу №1 цього Договору. В будь-якому випадку сплата позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредиту здійснюється не пізніше дати остаточного повернення кредиту за цим Договором. Як вбачається з положень п. 7 кредитного договору, у випадку порушення позичальником умови, що вказана у цьому пункті, позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань по сплаті платежів за цим Договором, а заборгованість позичальника за цим Договором є простроченою з наступного робочого дня банк, який слідує за датою платежу. Відповідно до п.п. б) п. 13 кредитного договору, у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом № 1 цього договору та/або інших платежів за договором, сплатити банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення. При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначено попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 150,00 грн. за кожний випадок допущення прострочення платежу. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 08.10.2015 року складає 56610,89 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 47788,81 грн., заборгованості по відсоткам - 1712,66 грн., заборгованості по комісії - 5909,42 грн., штраф - 1200,00 грн.. Під час судового засідання, яке відбулося 31.01.2018 року, відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та надав до суду квитанції від 23.04.2015 р. № ПН3843 про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн.; від 25.05.2015 р. за № 11ВЕ1Е19D9 про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн.; від 25.06.2015 р. за № 11ВЕ3Е19D9 про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн.; від 24.07.2015 р. за № 11ВЕ4А19DА про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн.; від 24.09.2015 р. за № 11ВЕ9С19DС про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн.; від 05.11.2015 р. за № 11ВD4D19D3 про сплату погашення кредиту у розмірі 500 грн. (а.с. 91-96). Всього відповідачем сплачено за кредитним договором 3000 грн.. А також відповідачем надано квитанцій про сплату комісійної винагороди за операціями прийому платежів на користь компаній відповідно до тарифів банку на загальну суму 50,00 грн. (а.с. 97-102). При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що банком зазначені усі платежі станом на 08.10.2015 року. До відзиву на позовну заяву відповідачем надано квитанцію від 18 листопада 2014 року на погашення заборгованості за кредитним договором № 500522025 від 15.10.2014 року на суму 2950,00 грн. та квитанцію № 671580 від 15.12.2014 року на погашення заборгованості за кредитним договором № 500522025 від 15.10.2014 року на суму 2700,00 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 500973412 був укладений між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», та [PERSON] 12 березня 2015 року, а отже, відповідачем надані вищезазначені квитанції не мають відношення до заборгованості за договором що є предметом спору. Відповідачем також надані квитанції квитанцію № 4317547 від 15.01.2015 року та квитанцію № 4495855 від 25.02.2015 року, відповідно до яких не вбачається, що відповідачем сплачено грошові кошти саме за кредитним договором № 500973412 від 12.03.2015 року. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. До матеріалів позовної заяви додані письмові докази, що підтверджують обставини справи, а саме: - невиконання зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості; - попередження відповідача про порушення умов зобов'язання, що підтверджується копією вимоги про усунення порушень та доказами її відправки; - квитанції про часткове погашення боргу відповідачем по справі. До матеріалів позовної заяви додані всі письмові докази, які підтверджують обставини які зазначені в позовній заяві ПАТ «Альфа-Банк». Згідно розрахунку заборгованості наданому позивачем, за відповідачем станом на 08.10.2015 року наявна заборгованість за кредитним договором на загальну суму 56610,89грн, яка складається з заборгованості: по тілу кредиту - 47788,81грн., по відсоткам - 1712,66грн., по комісії - 5909,42грн. та штрафу - 1200грн.. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved