Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 03.03.2015 року між ним та ПАТ «Банк Форвард» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч-367++» № 030136173, згідно умов якого вкладник вніс грошові кошти в сумі 20000 грн. на строк 367 днів під 25% річних зі щомісячною виплатою відсотків. Крім того між ними було укладено договір № 00300001121 про відкриття поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування по продукту «Поточний рахунок для фізичних осіб, відкритий в рамках обслуговування депозитних продуктів для фізичних осіб» від 03.03.2015 року, згідно умов якого банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку відкриває клієнту поточний рахунок у гривні № [NUMBER] відповідно до умов договору. 24.05.2015 року банк повідомив вкладника про закриття Херсонського відділення № 1 «Банк Форвард» з 16.06.2015 року та про те, що його рахунки відкриті в Херсонському відділенні № 1 «Банк Форвард» переведені до Одеського відділення № 1 «Банк Форвард». Зазначив, що відповідач в порушення вимог ст.ст.525,526 ЦК України в односторонньому порядку змінив умови виконання зобов'язання, а саме: замість «видавати вкладнику щомісячні відсотки і вклад в касі Херсонського відділення № 1 «Банк Форвард» за адресою м. Херсон, вул. Суворова, 22» на «видавати вкладнику щомісячні відсотки і вклад в касі Одеського відділення № 1 «Банк Форвард» за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 60 та не виконав законні вимоги вкладника в семиденний строк повернути йому вклад і належні 25% за час користування ним, чим незаконно позбавив його сім'ю можливості щомісячно отримувати відсотки і користуватися ними аж до 10.03.2016 року загальною сумою 2620,60 грн., спричинивши йому збитки від інфляції, збитки вкладника складуть 646,68 грн. Окрім того, «Банк Форвард» не повернув на його заяву від 04.03.2016 року вклад і належні відсотки в розмірі 25%. За заявою вкладника від 10.03.2016 року «Банк Форвард» виплатив вкладнику 23014,78 грн., замість належних станом на 10.03.2016 року 23037,51 грн., недоплативши 22,73 грн. Також відповідач зобов'язаний повернути проїзд з м. Херсона до м. Одеси і зворотньо та добові, що складає 699,05 грн. Загальна сума збитків вкладника складає 1368,46 грн. Моральну шкоду вкладник оцінює розміром мінімальної заробітної плати по Україні в розмірі 1218,00 грн. Просить зобов'язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати [PERSON] збитки в сумі 1368,46 грн., завдані односторонньою зміною умов виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч-367++» № 030136173 від 03.03.2015 року; зобов'язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати моральну шкоду в сумі 1218,00 грн.; стягнути судові витрати. 25.08.2016 року позивач надав суду клопотання про збільшення позовних вимог, а саме суми моральної шкоди, завданої вкладникові «Банком Форвард» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч-367++» № 030136173 від 03.03.2015 року, в якому просив стягнути з ПАТ «Банк Форвард» моральну шкоду в розмірі 2175,00 грн. 21.12.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги, просив зобов'язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати [PERSON] збитки в сумі 1368,46 грн., завдані односторонньою зміною умов виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч-367++» № 030136173 від 03.03.2015 року; зобов'язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати моральну шкоду в сумі півтори мінімальної заробітної плати по Україні за завдану 15-ти місячну судову тяганину та порушення його прав, приниження честі і гідності і ділової репутації в сумі 2400,00 грн. чи 4800,00 грн.; стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав збільшені позовні вимоги, просив їх задовольнити, з підстав зазначених в заявах. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність, надав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що банк завчасно попередив позивача про факт закриття відділення банку, позивач власною бездіяльністю сприяв настанню таких наслідків, що призвели до необхідності отримання ним вкладу та нарахованих ним відсотків в м. Одесі, а не в м. Херсоні. Крім того, витрати, яких позивач міг уникнути на власних умовах не обґрунтовані в частині суми - тривалість, обрання того чи іншого способу поїздки, не обґрунтовані в частині мети поїздки - можливість отримання коштів не більше ніж протягом однієї години в касі банку ставить під сумнів мету перебування в м. Одесі та необхідність здійснення більше однієї поїздки. Позивач не надав жодних доказів, що підтверджували б факт заподіяння йому моральної шкоди/страждань, не надав обґрунтування причинно-наслідкового зв'язку між діями банку та нематеріальними втратами позивача; не обґрунтував суму відшкодування моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» та [PERSON] 03.03.2015 року договору банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч-367++» № 030136173 вкладник вніс, а банк прийняв грошові кошти та зарахував їх на вкладний (депозитний) рахунок в сумі 20000,00 грн. зі ставкою протягом перших 367 календарних днів строку вкладу для суми від 1000,00 грн. - 25% річних та починаючи з 368 календарного дня строку вкладу - 16% річних, строком з 03.03.2015 року по 04.08.2016 року, що також підтверджується квитанцією від 03.03.2015 року. Крім того, 03.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» та [PERSON] був укладений договір № 00300001121 про відкриття поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування по продукту «Поточний рахунок для фізичних осіб, відкритий в рамках обслуговування депозитних продуктів для фізичних осіб», відповідно до умов якого банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку відкриває клієнту поточний рахунок у гривні № [NUMBER]. Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. При поверненні вкладу виплачуються всі нараховані до цього часу відсотки. Згідно з ч. 1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного документа. Згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом пунктів 1-2 частини 2 статті 22 ЦП України реальними збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, і доходи, які б особа могла б реально одержувати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) Згідно листа від 11.06.2015 року № 14/1-08-8660 у зв'язку з закриттям Херсонського відділення банку № 1, рахунки [PERSON] відкриті в відділенні, після його закриття, будуть переведені на обслуговування в Одеське відділення № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 60, про що було повідомлено вкладника. 26.05.2015 року [PERSON] звернувся до Херсонського відділення № 1 ПАТ «Банк Форвард» з заявою про повернення банківського вкладу, в якій просив повернути суму вкладу з 25% на них за час користування ними по день повернення. Листом від 11.06.2015 року № 14/1-08-8660 банк з метою забезпечення належного рівня сервісу та додаткової зручності надав [PERSON] можливість отримати суму вкладу/відсотків в дату закінчення строку дії ставки першого періоду (03.03.2016 року) згідно п. 7 договору, без додаткового звернення в банк в таку дату. Також повідомлено, що задоволення прохання [PERSON] про дострокове повернення вкладу з виплатою відсотків в розмірі 25,00 % річних за період розміщення суми вкладу (без здійснення перерахування у відповідності з умовами дострокового повернення договору) протягом перших 367 днів суперечить умовам договору та умовам обслуговування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Форвард». Окрім того, роз'яснив, що у випадку дострокового повернення суми вкладу здійснюється протягом 367-ми календарних днів строку вкладу, банк перераховує відсотки на суму вкладу, що повертається за ставкою 0,5 річних. 04.03.2016 року [PERSON] звернувся до Одеського відділення № 1 «Банк Форвард» з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу/повернення частини банківського вкладу. Банк виконав грошове зобов'язання, виплативши згідно заяви на видачу готівки № 549353 від 10.03.2016 року [PERSON] виплачено 23014,78 грн. Обґрунтованих доказів на підтвердження виплачених позивачеві відсотків у меншому розмірі, ніж встановлено договором, при достроковому поверненні вкладу та завданих у зв'язку із цим збитків, позивач не надав і такі судом в ході розгляду справи не встановлені, а тому суд вважає позов в цій частині таким, що не підлягає задоволенню. Для вирішення питання щодо отримання вкладу [PERSON] були здійснені витрати, пов'язані з проїздом до м. Одеса, що підтверджується проїзними документами від 04.03.2016 року на суму 32,66 грн., від 10.03.2016 року на суму 34,05 грн. та 52,34 грн. та квитанцією № 311297 від 03.03.2016 року на суму 130,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат, пов'язаних з проїздом позивача в сумі 249,05 грн. Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України. Як роз'яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із наступними змінами, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди такими, що не підлягають задоволенню, оскільки укладеним сторонами договором банківського вкладу та ЗУ «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди з підстав неповернення банківського вкладу на вимогу вкладника. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд прийшов до висновку про стягнення судового збору з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 4,04 %, в розмірі 44,54 грн., як це передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial