Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 10.11.1995 року померла його мати [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0059708. Спадщину прийняв її чоловік [PERSON] (батько позивача) шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, який не оформивши юридично свої спадкові права помер 05.04.2004 року. До спадщини, яка відкрилася після його смерті, ввійшло, в тому числі, право на земельну частку пай попереднього спадкодавця. Позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал сертифікату на право земельну частку (пай) серії СМ №0059708 був виданий після смерті [PERSON]. Просив визнати за ним право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що подав до суду письмову заяву. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що подав до суду листа. Представник заінтересованої особи [PERSON] районної державної адміністрації про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.11.1995 року в селі Черепівка Буринського району Сумської області померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059708, що вбачається із свідоцтва про смерть та сертифікату (а.с.6, 10). Спадщину після смерті останньої прийняв її чоловік, являючись спадкоємцем першої черги за законом, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, довідкою Черепівської сільської ради (а.с.8, 23). Із свідоцтва про смерть серії І-БП №187341 та інформаційних довідок із Спадкового реєстру видно, що [PERSON] не оформивши юридично свої спадкові права після смерті [PERSON], помер 05.04.2004 року. У звязку зі смертю останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що було успадковане ним після смерті його дружини [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син позивач по справі, являючись спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявивши про відмову від неї відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Черепівської сільської ради та спадковою справою №91/2017. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Буринського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №373, позивач на частину спадкового майна спадщину оформив, однак у видачі свідоцтва на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що було успадковане спадкодавцем після смерті [PERSON], нотаріус відмовив, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), був виданий вже після смерті спадкодавця 19.06.1996 року сторонній особі, аніж його титульному власнику, який має особисто розписатися в його отриманні, не є правомірним, що підтверджується письмовим повідомленням нотаріуса (а.с.21). В той же час з інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю), видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059708 був зареєстрований 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №694 (а.с.24). Крім цього судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії СМ №000001 виданого спілці селян «Батьківщина» с. Черепівка 25.05.1995 року і реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши сертифікат на право на земельну частку (пай), сертифікат на яку було видано після її смерті. Тобто суд прийшов до висновку, що право [PERSON] на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право земельну частку (пай) серії СМ №0059708 сумнівів не викликає. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved