Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS], та зобов'язати [PERSON] звільнити з орендованої позивачем земельної ділянки металеві гаражі шляхом їх перенесення за межі орендованої земельної ділянки (Т.2 а.с. 64-65). При цьому посилається на те, що на земельній ділянці, яка перебуває у оренді позивача, відповідачем розміщено металеві гаражі, які заважають використовувати земельну ділянку за призначенням. На неодноразові письмові звернення з приводу добровільного звільнення земельної ділянки та перенесення гаражів відповідач не реагує, чим порушує права позивача як землекористувача. [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічний позов до Житомирської міської ради та ПАТ «Коростенський завод «Янтар», в якому просять скасувати рішення 18 сесії Житомирської міської ради 6 скликання № 462 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» в частині надання ПАТ «Коростенський завод «Янтар» в оренду терміном на 5 років земельної ділянки, площею 0,0565 га, по [ADDRESS] та визнати недійсним договір оренди зазначеної земельної ділянки, укладений 19.08.2013 р. між ПАТ «Коростенський завод «Янтар» та Житомирською міською радою (Т. 2 а.с. 100-102). В обґрунтування зустрічного позову посилаються, на те, що до [PERSON] та [PERSON] після придбання квартири [ADDRESS], перейшло право користування прибудинковою земельною ділянкою. Вважають, що прийняттям оскаржуваного рішення та укладенням договору оренди земельної ділянки було порушено права позивачів за зустрічним позовом на земельну ділянку, якою вони користуються багато років, оскільки міська рада передала вказану земельну ділянку в оренду ПАТ «Коростенський завод «Янтар» не вилучивши її з фактичного користування позивачів за зустрічним позовом та без їхньої згоди як суміжних землекористувачів. У судовому засіданні 24.11.2014 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Справу у судовому засіданні 16.02.2015 р. просив розглядати без його участі (Т.2 а.с. 205). Відповідач та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення, зустрічний позов підтримала з підстав, які в ньому викладені. У судове засідання 16.02.2015 р. не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник Житомирської міської ради щодо задоволення первісного позову не заперечувала, пояснила, що землекористувач має право на усунення перешкод у користуванні земельною ділянку у встановленому законодавством порядку. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала, пояснила, що відповідачем право власності/користування на земельну ділянку під металевими гаражами не посвідчено, межі земельної ділянки площею 0,16 га не були встановлені в натурі. Житомирською міською радою рішень щодо відмови у наданні відповідачу земельної ділянки не приймалося. Металеві гаражі на земельній ділянці, яка перебуває у оренді позивача, розміщені відповідачем самовільно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на основі ордеру Житомирської райспоживспілки за №003710 від 22.07.1981 р. сім'ї [PERSON] надано право проживання у частині будинку в м. Житомирі, по [ADDRESS]. (Т. 1, а.с. 41) У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1992 р. за №2-316 49/100 частин вказаного будинку продано [PERSON]. (Т. 1, а.с. 41) Після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - 147/400 ідеальних часток та [PERSON] - 49/400 ідеальних часток. (Т. 1, а.с. 47, 49) [PERSON] зазначає, що земельна ділянка, площею 0,16 га, належала на праві користування Житомирській райспоживспілці та рішенням правління від 16.11.1999 р. присадибна ділянка, площею 0,10 га, була передана в постійне користування з послідуючою приватизацією [PERSON] (Т. 1, а.с. 41), у зв'язку із чим відповідачі мають право користування присадибною земельною ділянкою, на якій і розташовані металеві гаражі. Як вбачається із рішення Виконавчого комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих за № 236 від 12.07.1972 р. «Про розширення території міста Житомира за рахунок громадських і присадибних земель колгоспів: ім. Калініна, «Будівник Комунізму», «Радянський шлях», ім. Мічуріна, Української науково-дослідної станції хмелярства, земель держлісфонду та земель стороннього користування» Виконавчому комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих для розширення смуги м. Житомира без земельної компенсації (п. 3 рішення) у постійне користування передано 956,4 га земель. (Т.2., а.с. 157-162), в тому числі і землі стороннього землекористувача колгоспу ім. Калініна - Житомирської райспоживспілки, площею 0,25 га (дві ділянки площами 0,15 га та 0,10 га). (Т.2, а.с. 176) Судом досліджувався оригінал архівної справи №668, яка містить проект вилучення у користувачів та передачі земель у постійне користування Виконавчому комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих для розширення смуги м. Житомира. При вивчені вказаної документації [PERSON] підтвердила, що земельна ділянка площею 0,15 га, яка передана у постійне користування Виконкому, і є земельною ділянкою по [ADDRESS]. Отже, суд виходить з того, що земельна ділянка по [ADDRESS], вилучена у стороннього землекористувача колгоспу ім. Калініна - Житомирської райспоживспілки та передана у постійне користування Виконавчому комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих (на даний час Житомирська міська рада). Право розпорядження вказаною земельною ділянкою із 1972 року належить Виконавчому комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих (на даний час Житомирська міська рада). Судом неодноразово надсилалися запити у різні інстанції з метою отримання інформації щодо зареєстрованого права користування Житомирської райспоживспілки або сім'ї [PERSON] земельною ділянкою по [ADDRESS], а також технічної документації (Т.2, а.с. 84-85, 93, 105) Однак, отримані відповіді свідчать про відсутність зареєстрованого у вказаних суб'єктів права користування/власності на земельну ділянку по [ADDRESS] (Т. 2, а.с. 95, 107) Разом з тим, рішенням Житомирської міської ради за №1205 від 02.03.2010 р. [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. (Т. 2, а.с. 107, 108, 116) [PERSON] та [PERSON] замовили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS], на підставі договору на виконання робіт від 13.05.2014 р. (Т. 2, а.с. 178) За таких обставин, суд приходить до висновку, що у [PERSON] та [PERSON] не виникло «де-юре» права користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. В той же час, відповідно до рішення 12 сесії Житомирської міської ради 5 скликання «Про вилучення і надання на праві користування, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним і фізичним особам» від 13.06.2007р. № 274 між позивачем та Житомирською міською радою 24.07.2007р. було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Житомирському міському відділі Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди 24.07.2007р. вчинено запис № 040720900230. Відповідно до зазначеного договору позивачу передано у оренду на 5 років земельну ділянку для комерційного використання за адресою: м. Житомир, [ADDRESS], загальною площею 0,0565 га. Рішенням 18 сесії Житомирської міської ради 6 скликання № 462 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» ПАТ «Коростенський завод «Янтар» поновлений договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років площею 0,0565 га по [ADDRESS], та 19.08.2013 р. укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і передана в короткострокову оренду терміном на 5 років Закритому акціонерному товариству «Коростенський завод «Янтар» від 14.10.2008 р., комісією виявлено, що на земельній ділянці, переданій позивачу в оренду, розташовано два металевих гаража, які є власністю відповідача. Наявність саме на спірній земельній ділянці металевих гаражів також підтвердили у судовому засіданні і сторони, зокрема [PERSON] Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду доказів щодо оформлення [PERSON] та [PERSON] документів, що посвідчують право на земельну ділянку по [ADDRESS], у м. Житомирі в порядку, встановленому ст. 126 ЗК України. Надані суду відповідачем лист Житомирської районної спілки споживчих товариств від 23.12.1999 р. № 223 (Т. 1, а.с. 41) та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2001 р. та від 18.07.2002 р. не посвідчують право відповідача на спірну земельну ділянку. Також відповідачем не надано доказів щодо отримання дозволів на розміщення металевих гаражів на спірній земельній ділянці у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно ст. ст. 95, 152 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи те, що розташовані відповідачем два металевих гаража на земельній ділянці, яка перебуває у оренді позивача, не дозволяють останньому використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, порушують його права, як землекористувача, позов про усунення порушень права оренди на землю підлягає задоволенню. Посилання позивачів за зустрічним позовом на те, що міська рада не мала права приймати оскаржуване рішення, оскільки не вилучила спірну земельну ділянку з їх фактичного користування та без їхнього погодження не відповідає вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної або комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органу державної влади та органів місцевого самоврядування. Доказів отримання спірної земельної ділянки у постійне користування позивачами за зустрічним позовом суду не надано. Разом з тим, такого виду землекористування як фактичне користування Земельний кодекс України не містить. Крім того, судом відхиляються твердження відповідача про те, що межі земельної ділянки, наданої ПАТ «Коростенський завод «Янтар», не погоджувалися із співвласниками будинку по [ADDRESS], оскільки матеріали справи містять протоколи засідання комісії по земельним спорам від 06.09.2006 р. та 19.07.2006 р., згідно яких вирішено закріпити за магазином площу земельної ділянки, запропоновану проектною організацією для передачі в оренду. Враховуючи викладене, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою не підлягають задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка не перебуває у власності або користуванні [PERSON] та [PERSON], зазначеними особами не доведено фактів порушення їх прав як землекористувачів зі сторони ПАТ «Коростенський завод «Янтар» за зустрічним позовом, хоча відповідно до ст. 10-11 ЦПК України це є їх обов'язком.

Outcome: approved