Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] в якому просив: зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] ; визначити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою, а саме: 1. побачення щовівторка, щочетверга, щосуботи за місцем фактичного проживання батька з 10 год. до 18 год. у відсутності матері дитини з правом забирати дочку до свого місця проживання; 2 . відвідування дочки під час хвороби; 3. спілкування на другий день святкування дня народження дитини у відсутності матері дитини; 4. безперешкодний доступ до спілкування з дочкою під час її перебування у будь-яких установах і закладах у час та тривалістю, що відповідає графіку роботи таких закладів; 5. необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою; 6. два рази на місяць ночівля за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку для дитини, стану її здоров`я та особистого бажання; 7. один тиждень на рік спільного відпочинку в літній період без супроводу матері. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкування з дочкою, тому він звернувся до суду з даним позовом. 01.06.2020 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, призначено підготовче судове засідання у справі, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 18.08.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити. Відповідач та її представник заявлені вимоги не визнали повністю, пояснивши, що позивач не чинить будь-яких перешкод у спілкуванні дочки [PERSON] з її батьком. Натомість відповідач сам не виявляв бажання спілкуватися з дочкою з березня 2020 року. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи не заперечив проти частково задоволення позовних вимог в тому обсязі, який визначений засіданням комісії з питань захисту прав дитини Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 28.02.2020 року. Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши учасників процесу та свідка, з`ясувавши обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження є сторони у справі: батько [PERSON] та мати [PERSON] / а.с.8/. Як встановлено судом, позивач фактично проживає без реєстрації окремо від відповідача та малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] , де створені усі необхідні умови для проживання дочки, що слідує із Актів обстеження матеріально-побутових умов від 21.01.2020 року та від 04.03.2020 року /а.с.15/. Крім того, встановлено, що позивачем у січні 2020 року було подано до Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району письмову заяву стосовно перешкоджання відповідачем у справі в зустрічах з їх спільною дитиною, дочкою [PERSON] . Дана заява була скерована для розгляду до Служби у справах дітей Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 17.01.2020 року /а.с.12/. Затим, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 28.02.2020 року було розглянуто питання про визначення днів та годин побачень [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , та вирішено за доцільне встановити побачення батька з дочкою: - вівторок, четвер, субота, з 10 год. до 18 год. за місцем проживання батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт існування між сторонами розбіжностей у способах участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] . За таких обставин, судом встановлено, що у сторін виник спір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків позивачем відносно його малолітньої дочки [PERSON] . У відповідності до ст.\~153\~Сімейного\~Кодексу\~України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.\~157\~Сімейного\~Кодексу\~України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 77 ЦПК України належними є\~\~докази,\~\~які\~містять\~\~інформацію щодо\~\~предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявлені вимоги\~ чи\~ заперечення\~ або мають \~інше\~ значення\~ для розгляду \~справи \~і\~ підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З урахуванням того, що не за погодженням сторін, а саме на Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради розглядалося питання щодо визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою, що вказує на те, що між сторонами наявний конфлікт з цього приводу, то суд приходить до переконання, що відповідачем чиняться позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Доказів, які б вказували на протилежне, відповідачем суду не надано. Разом з тим, позовні вимоги про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, підлягають частковому задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до \~статей 3,\~9,\~18\~Конвенції про\~права дитини,\~прийнятою Генеральною\~Асамблеєю ООН \~від 20\~листопада 1989 \~року та\~ ратифікованою Україною\~ 27 \~лютого 1991\~ року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці\~зобов`язуються\~забезпечити\~дитині\~такий\~захист\~і\~піклування,\~які\~необхідні\~для\~її\~благополуччя,\~ беручи \~до \~уваги \~права \~й\~ обов`язки\~ її батьків, \~опікунів\~ чи \~інших\~ осіб,\~ які\~ відповідають\~ за \~неї\~ за\~з аконом,\~ і\~ з\~\~цією\~метою вживають\~всіх\~\~відповідних\~законодавчих\~ і\~\~адміністративних \~заходів. \~Держави \~\~ учасниці \~\~поважають право \~дитини, \~яка \~розлучається\~з\~одним\~чи\~обома\~батьками,\~підтримувати \~на \~регулярній \~основі \~особисті\~ відносини \~і прямі \~контакти \~з \~обома \~батьками,\~ за винятком \~випадків, \~коли\~ це\~ суперечить \~найкращим \~інтересам \~дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, судом враховуються інтереси дитини та встановлюється графік зустрічей, який не буде порушувати режиму її дня та навчання, не відриватиме від нормального та звичайного для дитини середовища. За таких\~обставин,\~суд\~ рахує \~за необхідне зобов`язати\~відповідача\~\~ не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні батька з його дочкою та визначити позивачу наступний спосіб участі у вихованні та особистому спілкуванні з його донькою, а саме, визначити дні спілкування: - кожні вівторок, четвер, субота з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання батька, [PERSON] . При цьому, суд враховує рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради, прийняте на засіданні 28.02.2020 року. Разом з\~тим,\~у задоволенні\~ решти\~позовних вимоги,\~слід відмовити,\~оскільки такий\~порядок \~не був\~предметом \~розгляду на\~засідання Комісії\~з питань\~захисту прав\~дитини при\~виконавчому комітеті\~Новоград-Волинської\~міської ради\~та буде порушувати нормальний режим дня та навчання малолітньої дитини, а також відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: partial