Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості кошти у розмірі 22975,97 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Дніпровському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості був зареєстрований як безробітній [PERSON] Відповідач подавав до позивача заяви від 20.12.2011р. та від 15.01.2015р. з проханням надати статус безробітного, в яких зокрема зазначив, що він не є суб'єктом підприємницької діяльності. Відповідач з 20.12.2011 по 18.09.2012 та з 15.01.2015 по 18.08.2015 перебував на обліку як безробітний та отримував виплату допомоги по безробіттю. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців [PERSON] з 03.05.2001 зареєстрований як фізична особа - підприємець. Маючи статус фізичної особи-підприємця відповідач не мав права на отримання статусу безробітного та виплатити допомогу по безробіттю, тому виплачена відповідачу допомога в розмірі 22975,97 грн. підлягає поверненню. Представник позивача Ярмолицька О.А. до суду подала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 січня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.12.2011 року відповідач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення(а.с. 3). У вказаній заяві [PERSON] зазначив, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років. Також 15.01.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 4). У вказаній заяві [PERSON] зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб'єктом підприємницької діяльності. Як убачається із Витягу із наказів про прийняття рішення по особі: [PERSON], ПК №026611121300013, наказом від 20.12.2011 року №НТ111220 позивачу з 20.12.2011 надано статус безробітного та розпочато виплату по безробіттю; наказом від 17.09.2012 року №НТ120917 з 15.09.2012 року по 13.12.2012 року скорочено виплату по безробіттю; наказом від 22.10.2012 року №НТ121022 припинено виплати допомоги по безробіттю з 18.09.2012р.(а.с. 5-6). Як убачається із Витягу із наказів про прийняття рішення по особі: [PERSON], ПК №026615011500015, наказом від 20.01.2015 року №НТ150120 позивачу надано статус безробітного; наказом від 22.01.2015 року №НТ150122 [PERSON] з 22.01.2015 по 16.01.2016р. призначено допомогу по безробіттю; наказом від 22.01.2015 року №НТ150122 [PERSON] з 22.01.2015року розпочато виплату допомоги по безробіттю; наказом від 18.08.2015 року №НТ150818 з 18.05.2015року припинено виплати допомоги по безробіттю; наказом від 18.08.2015 року №НТ150818 з 18.08.2015р. припинено реєстрацію безробітних (а.с. 7-8). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 05.01.2017 року №1001954819, [PERSON] з 03.05.2001 року зареєстрований у Державному реєстрі як суб'єкт підприємницької діяльності. 18.08.2015 року за власним рішенням підприємницька діяльність відповідача припинена (а.с. 9-11). Згідно довідки-розрахунку Дніпровського районного центру зайнятості, сума коштів яку отримав [PERSON] в якості допомоги по безробіттю за період з 20.12.2011 року по 15.01.2015 року складає 22975,97 грн. (а.с. 14). Наказом Дніпровського районного центру зайнятості від 19.08.2015 року №423 доручено направити листа [PERSON], з пропозицією добровільного повернення коштів виплачених в якості допомоги по безробіттю (а.с. 15). Вказаний лист [PERSON] не отриманий у зв'язку з поверненням рекомендованого листа за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 17), виплачені кошти добровільно повернуті не були. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов'язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За положенням ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Оскільки на момент звернення із заявами про надання статусу безробітного, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, приховав дану обставину, не спростовував доводів позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що [PERSON] безпідставно отримано допомогу по безробіттю за період з 20.12.2011 року по 14.09.2012 року та з 22.01.2015 року по 17.08.2015 року у сумі 22 975,97 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved