overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 29.09.1995 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , актовий запис № 1774 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 29.09.1995 року). В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1995 року . Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, сім`я розпалась , сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює, просить справу розглядати за її відсутності . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданого 29.09.1995 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , актовий запис № 1774. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачем [PERSON] визнано позов в повному обсязі , суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 30.06.2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області , про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис № 277 . В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Фактично сімейних стосунків між сторонами немає, шлюбно-сімейні відносини не підтримують , позивач вважає, що сім`я носить формальний характер , поновлення сімейних стосунків неможливо , збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за її відсутністю. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] ,виданого 30.06.2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області , про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис № 277 . За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним\~законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 30.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1781. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, сім'я фактично розпалась, подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини з червня 2017 року та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює, просить справу розглядати за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін «[PERSON]». У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 30.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1781. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.12.2012 року , актовий запис №3308. За різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 30.10.1999 року у Відділі державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції , про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис № 847. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року . Фактично сімейних стосунків між сторонами немає, шлюбно-сімейні відносини не підтримую , позивач вважає, що сім`я носить формальний характер , поновлення сімейних стосунків неможливо , неповнолітніх дітей сторони не мають, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував . Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] ,виданого повторно 22.01.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 847. За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, від якого є одна неповнолітня донька [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ними припинені та більше не поновлювалися, оскільки в сім'ї не було єдності поглядів на сімейне життя, довіри та любові один до одного. У судове засідання позивач не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, також у судове засідання не з'явилася. У своїй письмовій заяві позов визнала повністю та просила розглянути справу без її участі. За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити судове рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, тривалий час мешкають окремо та не мають спільного бюджету та господарства, у своїх письмових заявах наполягали на розірвані шлюбу, а тому маються всі підстави вважати, що їхня сім'я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, зареєстрованого 23 листопада 1996 року відділом РАЦС Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №355, від якого є двоє дітей, одна з яких є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що сімейне життя у них не склалося, не було взаєморозуміння та фактично весь час проживали окремо, що призвело до відчуження в шлюбно-сімейних відносинах. Фактично шлюбні відносини були припинені в листопаді 2015 року. Тому вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення і збереження сім'ї не можливе. У судове засідання позивач не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідно до ч.3 ст.158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, враховуючи те, що останній скористався своїми процесуальними правами, надавши суду відповідну заяву. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, тривалий час мешкають окремо та не мають спільного бюджету та господарства, позивач у своїй письмовій заяві наполягав на розірвані шлюбу, а відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, тому є всі підстави вважати, що їхня сім'я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ними припинені та більше не поновлювалися, оскільки в сім'ї виникали непорозуміння щодо взаємних прав та обов'язків подружжя. Сторони від зареєстрованого у 2013 році шлюбу мають одну неповнолітню дитину. У судове засіданнясторони не з'явилися. У письмових заявах просили розглянути справу у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали. За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити судове рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, тривалий час мешкають окремо та не мають спільного бюджету та господарства, у своїх письмових заявах наполягали на розірвані шлюбу, а тому маються всі підстави вважати, що їхня сім'я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 21.03.2012 р. Від шлюбу мають спільних доньок: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком - відповідачем по справі, та [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. 01.03.2013 р. позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що дійсно старша дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні та вихованні, а молодша дочка, [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 21.03.2012 р. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с. 5, 9), та дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком - відповідачем по справі, проти чого сторони не заперечували в судовому засіданні (а.с. 6). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати молодшу дочку до досягнення нею повноліття. На підставі вищенаведеного, з урахуванням стану здоров?я та матеріального становища молодшої дитини, стану здоров?я та матеріального становища платника аліментів, з яким проживає старша дочка, враховуючи, що відповідач фізично здоровий, працюючий, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 12.06.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом він є власником житлового будинку за адресою: м.Суми, вул.3-я Продольна,41. В 2010 році він надав згоду на реєстрацію в своєму будинку своєму знайомому громадянину [PERSON] [PERSON] Автоділу. Але, після реєстрації в його будинку відповідач проживав всього два роки та виїхав за власним бажанням на квартиру в м.Суми, яку винаймав. Він неодноразово прохав відповідача знятися з реєстраційного обліку, але він повністю ігнорує його прохання. На даний час він бажає оформити субсидію по компенсації вартості газу, але він позбавлений такої можливості у звязку з тим, що у його будинку зареєстрований відповідач, який не бажає повідомляти про своє місце роботи та надавати довідки про доходи. Останній раз, у квітні місяці 2016 р. відповідач приїздив до м.Суми, але за місцем своєї реєстрації не зявлявся. У звязку з цим, позивач просить суд визнати [PERSON] Автоділа таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: м.Суми, вул. 3-я Продольна, 41. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Управління ДМС у Сумській області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 17.11.2005 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на: житловий будинок, що знаходиться в м.Суми по вул.3-я Продольна, 41 (а.с.5). З довідки, наданої МЄІРЦ за №18779 від 18.11.2016 р. вбачається, що за адресою: м.Суми, вул.3-я Продольна буд.41, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Факт не проживання відповідача за адресою: м.Суми, вул.3-я Продольна, 41, підтверджується актом від 17.11.2016 р., в якому зазначено, що дійсно [PERSON] Автоділ не проживає за вказаною вище адресою з 2012 р. (а.с.8). Відповідач не проживає в житловому будинку №41 по вул. 3-я Продольна в м.Суми більше шести місяців та не користується житловим приміщенням, де він є зареєстрованим. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 ЖК України, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] більше 6 місяців не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №41 по вул.3-я Продольна у м.Суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини,тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.01.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, матеріальну та фінансову допомогу надає не щомісячно, тому просить стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с. 3, 13). Таким чином, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 23.07.2015 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved