Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів із [PERSON]. Вказала, що 28 квітня 2012 року, відповідач звернулась до неї з проханням позичити їй гроші в сумі 2 000 доларів США. Одержавши кошти, відповідач особисто написала розписку у вигляді договору позики, пообіцявши повернути кошти до 01 січня 2013 року. Після цього, 01 червня 2012 року, знову відповідач звернулась до неї з проханням позичити їй гроші в сумі 2 000 доларів США. Одержавши кошти, відповідач знову особисто написала розписку у вигляді договору позики, пообіцявши повернути кошти до 01 січня 2013 року. В розписках відповідач власноруч вказала, що в разі неможливості повернути борг, передала їй у власність документи на власну квартиру за [ADDRESS], надавши при цьому їй оригінал договору дарування квартири від 20 серпня 2010 року, витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Однак відповідач у визначений строк кошти не повернула при цьому посилалась на те, що вона хворіє (зламала ногу) потім посилалась на те, що діти по черзі поступають, а потім говорила, що вчаться й на її неодноразові прохання повернути гроші відповідач стала просити вибачення та просила відтермінувати повернення коштів ще на пів року, на рік. Останній раз повідомила її про те, що прибуде 01 січня 2017 року на новорічні свята та поверне гроші. Однак її спроби зв'язатись із відповідачем були марними на прохання повернути гроші відповідач не реагувала. Станом на 28 лютого 2017 року офіційний курс гривні щодо 100 доларів США становить 2705,3672 грн., тобто всього відповідач винна кошти в сумі 108 214, 58 грн. Вважаючи свої права порушеними позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є особою похилого віку, а відповідач [PERSON] ввійшла до неї в довіру та позичила кошти під розписку. У строки вказані в розписці відповідач кошти не повертала, а лише просила відстрочити їй строк повернення коштів на що і розраховувала [PERSON]. Просить суд поновити пропущений строк позовної давності, так як між позивачем та відповідачем до 01 січня 2017 року існувала усна домовленість. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не звернулась до суду в межах строку позовної давності. При цьому позивач не зверталась до суду із письмовою заявою про поновлення пропущених строків та не наводила поважність причин його пропуску. Свідок [PERSON] в судовому засіданні розповіла, що вона знає [PERSON] двічі позичала у [PERSON] кошти, про що писала розписки, однак відмовляється віддавати. З'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із наступного. Із розписки наданої [PERSON]вбачається, що 28 квітня 2012 року відповідач [PERSON]отримала від [PERSON] (дві тисячі) доларів США та зобов'язалась повернути до 01 січня 2013 року та в заставу залишила документи на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS].в чім особисто розписалась(а.с.4). Із розписки наданої [PERSON]вбачається, що 01 червня 2012 року відповідач [PERSON]отримала від [PERSON] (дві тисячі) доларів США та зобов'язалась повернути до 01 січня 2013 року та в заставу залишила документи на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] чім особисто розписалась( а.с.5). Із копії договору дарування квартири серії ВР № 804958 та з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна таз витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СС № 037803 встановлено, що власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.6-8).Із заяви представника відповідача [PERSON] від 18 квітня 2017 року про застосування строку позовної давності вбачається, що він просить застосувати позовну давність у даній цивільній справі. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, а саме позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про застосування строку позовної давності представник відповідача надав заяву. Оцінюючи можливість застосування загального строку позовної давності в три роки, у відповідності до ст. 257 ЦК, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позов подано до суду 28 лютого 2017 року, представником позивача було заявлено усне клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності та вказано, що відповідач вводила позивача в оману та обіцяла повернути кошти, однак ці причини пропущення строку позовної давності не є поважними, а тому вбачаються підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Так, кінцевий строк повернення коштів зазначений у розписці 01 січня 2013 року. Таким чином, позивач мала змогу та знала про свої порушені права. Тривалий час позивач не зверталась до суду і причин поважності пропуску цього строку позивачем - суду не доведено. На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, суд вважає, що є підстави застосування наслідків пропуску строку та застосування позовної давності. За таких обставин,

Outcome: dismissed