Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. про визнання права власності на самовільні будівлі та затвердження акту про зміну ідеальних часток співвласників, затверджено акт ідеальних часток, згідно з яким за сестрою позивача (відповідач) визнано право власності на 8/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а за позивачем визнано право власності на 92/100 частин домоволодіння того ж домоволодіння. В результаті, за позивачем визнано право власності на наступні частини домоволодіння: житловий будинок літ. «Б-2» загальною площею 119 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м, стіни літ. «В», підвал під літ. «В», сараї літ. «Г, Д, Е, К, Л», літній душ літ. «Ж», убиральню літ. «З», гараж літ. «Н», споруди №1, 2, 3, 5, , 10,11, 12, 15, ІІ. За [PERSON] було визнано право власності на наступні частини домоволодіння [ADDRESS]: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 51,5 кв. м, житловою площею 20,4 кв. м, сарай літ. «М», убиральню літ. «И», погріб літ. «П», споруди №4, 5, 13, 14,1. Огорожі №6,8 розташовані в домоволодінні №19 залишено у загальному користуванні співвласників. 04.06.2009 р. КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради було зареєстроване (реєстраційний номер 26853569) право власності позивача на нерухоме майно у розмірі 92/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Крім того, 17.05.2010 р. за письмовою заявою позивача та відповідно до листів Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, розпорядженням міського голови Дніпропетровської міської ради №287-р житловому будинку по [ADDRESS] присвоєно нову адресу - [ADDRESS]. Утім, з часом між сторонами в даній справі вникли непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження вищезазначеного майна у вигляді спільної часткової власності, спільної угоди щодо способу виділення в натурі частки позивача із сумісного спільного володіння досягнуто не було, через що й має місце звернення позивача до суду із даним позовом. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 356-358, 364 ЦК України, ст.120 ЗК України; предмет позову становить вимога про виділення в натурі частки із спільної часткової власності домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «Б-2» загальною площею 119 кв. м, житловою площею 57,4 кв. м, стіни літ. «В», підвал під літ. «В», сараї літ. «Г, Д, Е, К, Л», літній душ літ. «Ж», убиральню літ. «З», гараж літ. «Н», споруди №1, 2, 3, 5, 9, 10, 11, 12, 15, 15, II; про виділення відповідачу в натурі частки із спільної часткової власності домоволодіння за адресою [ADDRESS]. а саме: житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 51,5 кв. м, житловою площею 20,4 кв. м, сарай літ. «М», убиральню літ. «И», погріб літ. «П», споруди №4, 5, 13, 14,1. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнала, звернулася до суду із зустрічним позовом, уточнив його вимоги за результатами проведеної судової будівлеьно - технічної експертизи, про зміну часток співвласників, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, в його обґрунтування посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. було задоволено її позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON], де треті особи територіальна громада АНД районної у м. Дніпропетровську ради, четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності та за зустрічним позовом [PERSON] до територіальної громади АНД районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи: [PERSON] та [PERSON], про визнання права власності. Цим рішенням встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO], також затверджено акт ідеальних часток КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.01.2006 року, згідно з яким за [PERSON] визнано 8/100 частин домоволодіння [ADDRESS], за [PERSON] визнано право власності на 92/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Як зазначається відповідачем при зверненні до суду, фактично цим рішенням між співвласниками було проведено розподіл домоволодіння в натурі. Незважаючи на це, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. 31 травня 2013 року по справі була проведена судова будівельно - технічна експертиза за № 155156-13, відповідно до якої експерт зазначив, що можливо розподілити спірне домоволодіння в натурі з незначним відступом від ідеальних часток і запропонований один варіант розподілу. Вартість власника 8100 частин домоволодіння [ADDRESS] ([PERSON]) житлового будинку літ. А - 1 разом із надвірними будівлями складає 63 698,5 грн., що на 25 540,5 грн. більше ідеальної частки. Вартість 92/100 частин домоволодіння [ADDRESS] ([PERSON]) житлового будинку літ.Б-1 разом із надвірними будівлями та спорудами складає 413277,5 грн., що на 255 540, 5 грн. менше ідеальної частки (438818,0 грн.). Але фактично відповідачу виділяються ті ж самі будівлі і споруди, що і за попереднім рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2008 року, а саме житловий будинок літ.А-1, житловою площею 20.4 кв.м, загальною площею 51,5 кв.м, сарай літ.М, убиральня літ.И. погріб літ.П, споруди № 4, 5, 13, 14,1. [PERSON] виділяються такі ж самі будівлі та споруди, які і були йому виділені вищезазначеним рішенням. Фактично спору щодо виділу в натурі будівель у сторін не має, але відповідач не згодна щодо користування хвірткою № 9 та воротами №5, які експерт надав у власність [PERSON]; такий розподіл зазначених споруд порушує права відповідача, як власника житлового будинку під літ.А-1, оскільки у відповідача буде відсутній прохід та територія для обслуговування стіни житлового будинку під літ. А-1, а з урахуванням неприязнених стосунків - це зовсім унеможливить обслуговування та ремонт стіни власності відповідача - будинку А-1 зі сторони домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до рішення АНД районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2008 року ворота №5 знаходяться у спільному користуванні, це рішення набрало законної сили, експерт це не врахував. На теперішній час [PERSON] перешкоджає [PERSON] у користуванні воротами №5. Відповідно до додаткової судової будвельно - технічної експертизи, частки власників домоволодіння на теперішній час відповідають часткам, зазначеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.05.2013 року (13 100 та 87100), та відповідно до визначення права власності за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська віл 17.10.2008 року змінилися. Відповідно до акту ідеальних часток на 2006 рік та рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. частки складали 8/100 та 92/100. Як зазначено в додатковій судовій будівельно - технічній експертизі, частки співвласників змінилися у зв'язку із зміною інвентаризаційної власності споруд. Відповідач посилається на те, що вона дійсно в належному їй житловому будинку особисто і за свої особисті кошти провела ремонтні роботи, які збільшили вартість її частини. Відповідно до п.2 висновку додаткової судової будівельно- технічної експертизи зазначено, що частки співвласників домоволодіння зміняться, якщо хвіртка №9 та ворота №5 залишаться у спільному користуванні. Таким чином частки співвласників будуть складатися 14/100 та 86/100. Підставу зустрічного позову відповідача становлять приписи ст.ст. 16, 319, 356-358, 364, 386, 391 ЦК України. Предмет зустрічного позову становить вимога про зміну часток співвласників у домоволодінні [ADDRESS], про визнання за [PERSON] права власності на 14100 частин домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.А-1, житловою площею 20,4 кв.м, загальною площею 51,5 кв.м, сарай літ. М, убиральню літ. И, погріб літ. П, споруди № 4, 5, 13, 14,1; про визнання за [PERSON] права власності на 86/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.Б-2, загальною площею 119 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м, стіни літ. В, підвал під літ. В, сараї літ. Г, Д, Е, К, Л, літній душ літ. З, гараж літ. Н, споруди № 1, 2, 3, 5, 10, 11, 12, 15, 16, II; споруду №8, хвіртку №9, ворота №5, розташовані в домоволодінні [ADDRESS], залишити у загальному користуванні співвласників; про усунення [PERSON] перешкод в користуванні хвірткою №9 та воротами №5, які необхідні для обслуговування стіни житлового будинку під літ.А-1 зі сторони домоволодіння [ADDRESS] та земельною ділянкою біля зазначеного будинку, яка знаходиться у спільному користуванні сторін, про вирішення питання про розподіл судових витрат. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий зустрічний позов. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] частково, виходячи з наступного. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. (а.с. 9) у цивільні справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], треті особи територіальна громада Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на самовільні будівлі та зустрічним позовом [PERSON] до територіальної громади Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на самовільні будівлі встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Цим судовим рішенням визнано за [PERSON] право власності на 8/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а за [PERSON] визнано право власності на 92/100 частин домоволодіння того ж домоволодіння. В результаті, за позивачем визнано право власності на наступні частини домоволодіння: житловий будинок літ. «Б-2» загальною площею 119 кв.м, житловою площею 57,4 кв.м, стіни літ. «В», підвал під літ. «В», сараї літ. «Г, Д, Е, К, Л», літній душ літ. «Ж», убиральню літ. «З», гараж літ. «Н», споруди №1, 2, 3, 5, , 10,11, 12, 15, ІІ. За [PERSON] було визнано право власності на наступні частини домоволодіння [ADDRESS]: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 51,5 кв. м, житловою площею 20,4 кв. м, сарай літ. «М», убиральню літ. «И», погріб літ. «П», споруди №4, 5, 13, 14,1. Огорожі №6,8 розташовані в домоволодінні №19 залишено у загальному користуванні співвласників. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що між сторонами в даній справі фактично існує спір щодо здійснення ними права власності відповідно до розмірів їх часток у зазначеному вище домоволодінні, право на яке виникло на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. (а.с. 9-10). Згідно із висновком судової будівельно - технічної експертизи, який складено 31.05.2013 р. , на вирішення якої були поставлені такі питання: визначити чи можливе виділення в натурі частки із спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] у співвідношенні за [PERSON] 92/100 домоволодіння за [PERSON] 8/100 домоволодіння та визначити варіанти розділу в натурі домоволодіння [ADDRESS] у співвідношенні за [PERSON] 92/100 домоволодіння за [PERSON] 8/100 домоволодіння, враховуючи, що на земельній ділянці розташовані два окремих житлових будинки по [ADDRESS], розподіл в натурі можливий з незначним відступом від ідеальних часток відповідно до вимог нормативної літератури, що пред'являються до окремих ізольованих кімнат. Згідно із даним висновком експертом запропонований один оптимальний варіант розподілу житлових будинків за склавшимся порядком користування, що склався між співвласниками. Так, вартість власника 8/100 частин домоволодіння, житлового будинку літ. А-1 разом з надвірними будівлями та спорудами складає: 63 698,5 грн., що на 25 540,5 грн. більш ідеальної частки 8/100 (38 158,00 грн.), вартість власника 92/100 частин домоволодіння, житлового будинку літ. Б-2 разом з надвірними будівлями та спорудами складає 413 277,5 грн., що на 25 540,5 грн. менш ідеальної частки 92/100 (438 818,00 грн.). Згідно із висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 24.01.2014 р., на вирішення якої були поставлені питання: в результаті чого змінилися частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] на даний час відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.05.2013 р. (13/100 та 87/100) по відношенню до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. та чи зміняться частки співвласників домоволодіння та яким чином, якщо хвіртку №9 та ворота №5 залишити у спільному користуванні співвласників встановлено, що частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] на даний час відповідають тим часткам, зазначеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.05.2013 р. (13/100 та 87/100) та відповідно до визнаних прав власності за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. змінились. Відповідно до акту радіальних часток станом на 2006 р. та рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2008 р. частки складали 8/100 та 92/100. Згідно із даним висновком частки співвласників домоволодіння зміняться, якщо хвіртка №9 та ворота №5 залишаться у спільному користуванні. Таким чином, оскільки запропонований експертом варіант виділення часток в натурі є єдиним та він підлягає застосуванню. Щодо вимоги зустрічного позову про зміну часток у праві спільної часткової власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частиною третьою статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Таким чином збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників. При цьому з огляду на положення частини четвертої статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, який із додержанням установленого законом порядку та за власний кошт зробив добудову (прибудову) до будинку, але без згоди інших співвласників цього будинку, не має права на зміну розміру часток. Судом встановлено на підставі висновку експертизи від 24.01.2014 р., що частки співвласників зміняться за умови, якщо хвіртка №9 та ворота №5 залишаться у сплатному користуванні, та те, що частки змінилися у зв'язку зі зміною інвентаризаційної вартості з поточним змінами, зазначеною у технічному паспорті МБТІ станом на 2009 р. по відношенню до 2006 року. Щодо вимоги позову [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, то припинення права спільної часткової власності у розумінні ст. 364 ЦК України можливе; відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, вимога позову [PERSON] про припинення права спільної часткової власності є такою, що підлягає задоволенню, та за кожним із співвласників підлягає визнанню право власності у таких розмірах: - за [PERSON] право власності на 86/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ Б-2, загальною площею 119,0 кв.м., житловою площею 57,4 кв.м., стіни літ В., підвал під літ В., сараї літ Г., Д., Е., К., Л., літній душ літ. З., гараж літ Н., споруди №1,2,3,5,10,11,12, 15, 16, ІІ. - за [PERSON] право власності на 14/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. А-1 житловою площею 20,4 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м, сарай літ М., убиральня літ И., погріб літ. П, споруди №4,5, 13, 14, І. Разом з тим, що стосується вимоги зустрічного позову відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, то за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, за ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Утім, [PERSON] не виконала обов'язок доказування в частині обов'язку доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своєї вимоги, не заявляла клопотань про забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, у зв'язку з чим суд мав змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відтак, в задоволенні даної вимоги позову суд відмовляє.

Outcome: partial