Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 26.07.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/133697/3167/73, згідно п.п. 1.1.-1.4. якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 224 725,00 грн. строком на 72 місяці, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних відповідно до графіку погашення кредиту (додаток до кредитного договору). Як зазначається позивачем при зверненні до суду, позивач виконав зобов'язання за кредитним договором, надав відповідачу кошти в розмірі 224 725,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №67-5 від 26.07.2007 р., утім, відповідач не виконує умови кредитного договору та не здійснює оплату періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитом, через що станом на 08.08.2013 р. сума заборгованості за кредитним договором складає 61 372,27 грн., з яких: 27 231,68 грн. - непогашена сума кредиту, 2 495, 68 грн. - несплачені проценти, 31 644,91 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище суми. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 526, 543, 546, 549, 550, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦПК України. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Разом з тим, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 26.07.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/133697/3167/73, згідно п.п. 1.1.-1.4. якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 224 725,00 грн. строком на 72 місяці, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних відповідно до графіку погашення кредиту (додаток до кредитного договору). Судом встановлено, що позивач виконав зобов'язання за кредитним договором, надав відповідачу кошти в розмірі 224 725,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №67-5 від 26.07.2007 р., утім, відповідач не виконує умови кредитного договору та не здійснює оплату періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитом, через що станом на 08.08.2013 р. сума заборгованості за кредитним договором складає 61 372,27 грн., з яких: 27 231,68 грн. - непогашена сума кредиту, 2 495, 68 грн. - несплачені проценти, 31 644,91 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 р. №014/133697/3167/73, яка склалася станом на 08.08.213 р. в розмірі 61 372,27 грн., з яких: 27 231,68 грн. - непогашена сума кредиту, 2 495, 68 грн. - несплачені проценти, 31 644,91 грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved