Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.01.2021 провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції. На даний час [PERSON] є студентом Київського національного торгівельно-економічного університету на контрактній основі, факультет торгівлі та маркетингу, навчається на денній формі, і тому не має змоги працювати. Відповідач ухиляється від утримання позивача, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період навчання в розмірі 5000грн, щомісячно, починаючи з дня подачу позову до досягнення позивачем двадцяти трьох років. 26.02.2021 до суду надійшли пояснення від третьої особи [PERSON] відповідно до яких зазначила, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом. Відповідач [PERSON] не належним чином виконував і виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина. Після вступу позивача на навчання, відповідач, як батько самоусунувся від надання матеріальної допомоги. Весь тягар навчання та утримання нашого сина з відповідачем ліг на плечі матері. [PERSON] повністю оплачує навчання позивача в Київському національному торгівельно-економічному університеті з денною формою навчання. Також, через погіршення стану здоров`я їх сина, [PERSON] несе витрати на лікування та медичні обстеження [PERSON] . Натомість, відповідач має прибутковий бізнес, одержує значні доходи від підприємницької діяльності. У зв`язку з викладеним [PERSON] підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 22.03.2021 до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] відповідно до якого зазначено, що від утримання позивача на період навчання не усувався, про що свідчить чек про сплату навчання. Все життя позивач забезпечувався відповідачем. В даний час збільшились витрати та сплати податків у діяльності відповідача, як у фізичної особи підприємця на спрощеній системі оподаткування другої групи, сплачує податок 20 процентів мінімальної заробітної плати та 22 проценти ЄСВ щомісячно. За даними з офіційного сайту ГУ статистики у Полтавській області середньомісячна заробітна плата по КВЕД 10.41 «виробництво олії та тваринних жирів» за четвертий квартал 2020 року складає 9455грн відповідно 1/4 її частина 2364,00грн. Відповідно до звіту нарахованого доходу ФОП [PERSON] суму доходу складає за рік - 57784грн, на місяць 4815грн. Також, відповідач зазначив, що утримує батьків пенсіонерів та сестру інваліда другої групи, які проживають разом з ним. У зв`язку з викладеним відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме в розмірі 2500,00грн. 26.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] відповідно до якої зазначено, що відповідач наголошує на тому, що від утримання позивача на період навчання не усувався, про що свідчить чек про сплату навчання. Така заява відповідача є голослівною, оскільки в дійсності до позовної заяви додані платіжні документи, які підтверджують факт оплати навчання матір`ю, тобто третьою особою по справі. У зв`язку з викладеним позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат БондаренкоС.Г. 16.08.2021 в судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, однак не в даному розмірі, оскільки у відповідача не має фінансової змоги сплачувати 5000грн на навчання сина кожний місяць та відповідач має на утримані батьків пенсіонерів та сестру інваліда другої групи, а тому визнають частково позовні вимоги, а саме в розмірі 2500.00грн. Третя особа - [PERSON] в судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти позовних вимог та просить суд задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції. [PERSON] є студентом Київського національного торгівельно-економічного університету на контрактній основі, факультет торгівлі та маркетингу, навчається на денній формі, що підтверджується довідкою №1836 від 23.12.2020. Відповідно до договору №2525 д/6к- про навчання (підготовку) від 21.08.2019 укладеного між Київським національним торгівельно-економічним університетом в особі ректора університету Мазаракі Анатолія Анатолійовича, що діє на підставі статуту та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги становить 83930,00грн, замовник вносить плату готівкою або в безготівковій формі поетапно, а саме: 1 курс (з 01.09.2019 по 31.08.2020) - 18100,00грн, так: 1-й етап оплати: 9050,00грн (при укладанні договору); 2-й етап оплати: 9050,00грн ( не пізніше 20.01.2020); 2-й курс (з 01.09.2020 по 31.08.2021) -19890,00грн, так: : 1-й етап оплати: 9945,00грн (не пізніше 15.08.2020); 2-й етап оплати: 9945,00грн ( не пізніше 20.01.2021); 3 курс (з 01.09.2021 по 31.08.2022) -21880,00грн, так: : 1-й етап оплати: 10940,00грн (не пізніше 15.08.2021); 2-й етап оплати: 10940,00грн ( не пізніше 20.01.2022); 4 курс (з 01.09.2022 по 30.06.2023)-24060,00грн, так: : 1-й етап оплати: 12030,00грн (не пізніше 15.08.2022); 2-й етап оплати: 12030,00грн ( не пізніше 20.01.2023). Судом встановлено, що [PERSON] проживає в гуртожитку Київського національного торгівельно-економічного університету. [PERSON] , як мати позивача [PERSON] надає сину матеріальну дорогому, а саме сплачує кошти за навчання та на лікування позивача, який з середини 2018 року має проблеми здоров`ям, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №4791 від 29.07.2019 в розмірі 9050,00грн, квитанцією 0.0.1585767128.1 від 17.01.2020 в розмірі 9050,00грн, квитанцією 0.0.1791431405.1 від 05.08.2020 в розмірі 9945,00грн, які звнесені за навчання позивача та квитанціями на лікування. За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). [PERSON] є фізичною особою-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків [NUMBER] . Згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску [PERSON] є фізичною особою -підприємцем, який отримує дохід за дванадцять місяців- 57784,00грн, на місяць 4815,00грн. Також судом установлено, що відповідач [PERSON] проживає разом з батьками пенсіонерами [PERSON] , [PERSON] , сестрою [PERSON] , яка має інвалідність другою групи та має їх на утримані, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 18.03.2021, акт проживання від 17.03.2021, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 705210, відповідно до якої сестра відповідача [PERSON] має інвалідність другої групи, інвалід з дитинства. Відповідач [PERSON] зазначив у відзиві, що вносив оплату за навчання сина, що підтверджується чеком. Однак, суд критично ставиться до вищезазначеного, оскільки пояснення відповідача щодо одноразової оплати за навчання сина не підтверджується жодним доказом, зазначений відповідачем чек в матеріалах справи відсутній. Враховуючи вимоги вказаних норм права, бажання відповідача допомагати матеріально сину, визнання відповідачем частково позовних вимог в розмірі 2500,00грн, суд дійшов висновку, що повнолітній [PERSON] , який є сином відповідача у справі, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, що відповідає ст.199 СК України, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів. Однак у зв`язку з установленими обставинами і беручи до уваги, фінансове положення відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на його утримання як повнолітнього сина в розмірі 2500грн, щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років, починаючи з 13.01.2021. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908грн. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial