Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.06.2013 року помер його батько [PERSON], після смерті якого до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за № 13 по вул. Соборна (Леніна) в селі Уланів Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач на протязі шестимісячного терміну з дня смерті батька звернувся до Хмільницької районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно виявилося неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. А тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні. 15.06.2013 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 268303 виданим Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 17.06.2013 року. Після смерті [PERSON] до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за № 13 по вул. Соборна (Леніна) в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 3898 від 27.11.2017р. (а.с. 14) За життя, а саме 04.04.2013р. [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, в тому числі житловий будинок з відповідними господарчими будівлями в селі Уланів по вул. Леніна, 13 Хмільницького району Вінницької області та присадибну земельну ділянку він заповів [PERSON] (а.с. 6) Згідно запису секретаря Уланівської сільської ради, заповіт на день смерті спадкодавця не було змінено і не було відмінено. На момент смерті [PERSON] разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина (мати позивача) [PERSON], яка померла 21.11.2013 р. згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 279101 (а.с. 11). Дочка спадкодавця [PERSON] на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не претендує, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після його смерті немає, оскільки його дружина [PERSON] померла 21.11.2013 року. Позивач на протязі шестимісячного терміну з дня смерті батька, звернувся до Хмільницької районної державної нотаріальної контори, де 27.11.2013 року була заведена спадкова справа та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно виявилося неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність житлового будинку за № 13 по вул. Соборна (Леніна) в селі Уланів Хмільницького району Вінницької області спадкодавцю [PERSON] доводиться належними й допустимими доказами, а тому при житті спадкодавець володів, користувався та розпоряджався вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у його власності. Однак вказане право власності за ним належним чином зареєстроване. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують її право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved