Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником зазначеної квартири на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2016 року. Згідно п. 4.8 вказаного Договору продавець квартири зобов'язався до 31.03.2016 року виписати з квартири членів своєї родини, звільнити квартиру від особистих речей та надати її у повне користування покупця - позивача у справі. Однак, всупереч зазначеним умовам Договору відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, хоча в квартирі більше 3-х років не проживає, речей його у квартирі також немає, але на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які він вимушений сплачувати сам. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Так, згідно Договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2016 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-8). Згідно п. 4.8 вказаного Договору купівлі-продажу квартири продавець квартири зобов'язався до 31.03.2016 року виписати з квартири членів своєї родини, звільнити квартиру від особистих речей та надати її у повне користування покупця - позивача у справі (а.с.8). Однак, згідно довідки від 11.04.2016 року відповідач залишається зареєстрованим у зазначеній квартирі (а.с.6, 14). Судом на підставі наявних у справі доказів установлено, що відповідач в зазначеній квартирі не проживає, речей його у квартирі також немає та з реєстраційного обліку він не знімається. Крім того, факт не проживання [PERSON] більше 3-х років у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 29.02.2016 року, складеним мешканцями будинку №5 (а.с.11). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишив зазначену квартиру, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутній, суд уважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved