Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом (а.с. 3-4), в якому просить стягнути з відповідача на користь СТ «УЮТ» матеріальну шкоду в розмірі 17\~520 гривень 65 копійок, а також на його користь моральну шкоду в розмірі 10\~000 гривень 00 копійок. В обґрунтування позову зазначав, що у березні 2017 року [PERSON] на території СТ «УЮТ» були спиляні і знищені чотири дерева породи «ясень», які є спільним майном членів садівництва. При цьому, стверджував, що факт знищення майна зафіксований у журналі вахтенними [PERSON] та [PERSON], яким [PERSON] говорив, що має письмовий дозвіл від голови РДА на спил дерев. Разом з тим, позивач стверджував, що по даному факту він звертався до першого заступника Печенізької РДА [PERSON], та в подальшому було створено комісію, яка обстежила лісосмугу та склала акт, в якому зазначила, що було спиляно чотири дерева віком близько 50 років, породи «ясень», середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см). Водночас, комісія рекомендувала позивачу звернутися з підтверджуючими документами до правоохоронних органів. Так, 24.06.2017 року, одержавши акт, позивач звернувся з заявою до чергової частини Печенізького ВП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, однак, справу за даним фактом було припинено в липні 2017 року. Висновок, протокол та пояснення були видані позивачу 06.10.2017 року для звернення до суду. Також позивач зазначав, що звертався до «Чугуєво-Бабчанського лісового господарства» з проханням порахувати збиток, завданий СТ «УЮТ» спилом дерев, однак, інженер охорони та захисту лісу [PERSON] повідомив, що таку інформацію надають тільки за запитом поліції або суду. Разом з тим, позивач наполягав, що сума збитків дорівнює 17\~520 гривень 65 копійок. Окрім того, позивач вважає, що з боку відповідача йому була спричинена також і маральна шкода, яка виразилась у загостренні хвороби та моральних стражданнях, та яка також підлягає стягненню, а саме у розмірі 10\~000 гривень, як співмірна з заданою моральною шкодою та витратами на лікування. Ухвалою суду від 31.01.2018 року цивільний позов голови СТ «УЮТ» [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у зазначеній справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.07.2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За відомостями,\~наведеними Печенізькою\~селищною радою\~Печенізького району\~Харківської області\~в листі\~№ 02-20/995\~від 14.11.2017\~року,\~відповідач \~[PERSON],\~[INFO],\~зареєстрованим на\~території селищної\~ради не\~значиться (а.с.\~37).\~Крім того,\~за відомостями\~відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання ГУДМС\~України в\~Харківській області\~від 02.11.2017\~року вбачається,\~що [PERSON],\~[INFO],\~знято з\~реєстрації по\~м.\~Харкову,\~вул.\~Алупкінська,\~буд.\~4\~23.01.2015\~року (а.с.\~40). Разом з тим, позивач в позовній заяві зазначив наступне місце проживання відповідача: Печенізький район, СТ «УЮТ», вул. Лісна, 63. З огляду на зазначене, судом за вищевказаними адресами було відправлено відповідачу наступні документи: копію позовної заяви з доданими до неї документами, копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, копія ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 24 липня 2018 року, а також повістки суду на 27.02.2018 року, 20.03.2018 року, 25.04.2018 року, 18.05.2018 року, 29.05.2018 року, 11.06.2018 року, 19.06.2018 року, 05.07.2018 року, 10.07.2018 року, 24.07.2018 року, 14.08.2018 року, 28.08.2018 року, 25.09.2018 року, 06.11.2018 року. Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями документи повернулися на\~адресу суду\~у звязку\~із закінченням терміну зберігання та з інших причин, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.\~81, 90-91, 92-93, 94, 101-102, 103, 108-109, 120, 122, 129-130, 131-132, 133-134, 142-143,156-157, 171-172). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрованим на території Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області та по м. Харкову та Харківській області не значиться, поштові повідомлення не отримував, подальший виклик відповідача в судові засідання також здійснювався шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Печенізького районного суду Харківської області повістки про виклик до суду [PERSON] на 04.12.2018 року (а.с. 180). Вживши всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача щодо розгляду судової справи, враховуючи невідоме місце проживання (перебування) [PERSON], відповідно до частини 4, 10 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини. Як вбачається з матеріалів справи, судом встановлено, що відповідно до копії Статуту СТ «УЮТ» (нова редакція) 2016 рік, а саме пунктів 1.1 та 1.5, садівниче товариство «УЮТ» - є добровільним обєднанням громадян, створеним на основі єдності їх інтересів для організації колективного саду, забезпечення умов для відпочинку членів товариства та їхніх сімей. Товариство є неприбутковим громадським обєднанням громадян і не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку. При цьому, товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, яка складається із земель загального користування та земель, що знаходяться у приватній власності або користуванні членів товариства (а.с. 55). Відповідно до Державного акту на право користування землею Б № 047541, виданого 1989 року головою виконавчого комітету Чугуївської районної (міської) Ради депутатів трудящих [PERSON] та головним (старшим) інженером-землевпорядником [PERSON] вбачається, що державний акт видано Харківському АТЛ-16329 Української Радянської соціалістичної республіки виконавчим комітетом Чугуївської районної (міської) Ради депутатів трудящих у тому, що за вказаним землекористувачем закріплюються в безстрокове і безплатне користування 7,0 (сім) гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для колективних садів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 94 (а.с. 11-14). Згідно Державного акту на право користування землею Серія ХР-23-58-000660, виданого 01 липня 1995 року Головою Печенізької районної Ради народних депутатів [PERSON] зазначено, що даний державний акт видано Харківському верстатобудівному заводу місто Харків Московський проспект 277 Печенізькою районною Радою народних депутатів Печенізького району Харківської області України у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 20,19 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для колективного садівництва, відповідно до рішення Чугуївської міської ради народних депутатів від 17 березня 1992 року № 53/74. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 22 (а.с. 15-18). Згідно копії журналу вахтеної служби СТ «УЮТ» вбачається, що в день чергування 17 березня 2017 року охоронцем [PERSON] зроблено запис про те, що 16 березня 2017 року [PERSON] в посадці спиляв дерево діаметром 32, породи ясень (а.с. 7). Крім того, в даному журналі також за день чергування 23 березня 2017 року міститься запис [PERSON] про те, що в цей день на ділянці 63 [PERSON] пиляв гілки та дерева в посадці (а.с. 8). Також за день чергування 31 березня 2017 року міститься запис охоронця [PERSON] про те, що [PERSON] спиляв в посадці наступне дерево (а.с. 9). Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показав, що 31.03.2018 року чергував на вахті в СТ «УЮТ», яке розташоване за адресою: смт. Печеніги-Мартове. Пояснив, що під час обходу дачних володінь він побачив як гр. [PERSON] пиляв дерево в кількості 1 штуки в лісосмузі, що розташована на території СТ «УЮТ». Також пояснив, що через декілька днів він знову чергував на вахті та побачив, що гр. [PERSON] ще раз пиляв дерево в кількості 1 штуки породи ясень. Про даний факт, він зробив відповідний запис у журналі вахтування та повідомив голову товариства. Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показав, що 23 березня 2018 року чергувала на вахті СТ «УЮТ» та під час здійснення обходу дачних володінь побачила, що гр. [PERSON] пиляв гілки та дерева в лісосмузі СТ «УЮТ», що межує з його участком № 63. Про даний факт вона зробила відповідний запис, який міститься в журналі вахтування СТ «УЮТ». По даному факту позивач [PERSON], як голова правління СТ «УЮТ» звернувся до першого заступника Печенізької районної державної адміністрації [PERSON] (а.с. 5, 150). В подальшому, 15.06.2017 року була створена комісія в складі: першого заступника голови районної державної адміністрації, голови комісії - [PERSON], начальника управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, заступника голови комісії [PERSON], головного спеціаліста-головного агронома управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, секретаря комісії [PERSON], начальника Відділу у Печенізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області [PERSON], Печенізького селищного голови [PERSON], помічника лісничого Печенізького лісництва [PERSON], в присутності [PERSON] голови садового товариства «УЮТ», [PERSON] охоронця садового товариства «УЮТ», яка обстежила лісосмугу, що знаходиться на території даного садового товариства та склала Акт № 1 обстеження лісосмуги на території Печенізької селищної ради Печенізького району, про те, що під час перевірки було виявлено, що чотири дерева віком близько 50 років породи ясень, середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см) були спиляні. Водночас, комісія рекомендувала гр. [PERSON] звернутися з підтверджуючими документами до правоохоронних органів (а.с. 6,151). Одержавши даний акт, позивач звернувся до чергової частини Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про те, що у період часу з 16.03.2017 року по 07.04.2017 року, гр. [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: Печенізький район, СТ «УЮТ», вул. Лісна, 63, самовільно спиляв чотири деревини «Ясень», які знаходились у лісосмузі, розташованої на території СТ «УЮТ», що підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.06.2017 року, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 24.06.2017 року за № 557, та відібраними поясненнями голови СТ «УЮТ» - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 24.06.2017 року (а.с. 20-26). Разом з тим, відповідно до висновку старшого дільничного офіцеру СПП Печенізького відділення поліції Харківської області капітана поліції [PERSON]С, наданого за результатами відпрацювання матеріалу ЖЄО № 557 від 24.04.2017 року, в березні 2017 року гр. [PERSON] обпиляв гнилі гілки дерев «Ясень», які знаходились в лісосмузі на території СТ «УЮТ», біля його домоволодіння, як пояснив останній, що живі дерева він не пиляв. Згідно довідки Держаного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» від 29.06.2017 року № 01-11/229, лісова смуга, яка розташована на території Печенізької селищної ради Печенізького району, СТ «УЮТ», не входить до складу Державного лісового фонду, що підпорядкований лісгоспу, в звязку з чим встановити власника та завдану матеріальну шкоду не виявилось можливим. З огляду на вищезазначене подальшу перевірку за заявою гр. [PERSON] припинено (а.с. 19). При цьому, 08.09.2017 року головою СТ «УЮТ» - [PERSON] на адресу ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» направлено лист за вих. № 09/2017 з проханням встановити суму збитків, завданих СТ «УЮТ» по факту незаконного спилу в березні 2017 року чотирьох дерев (породи ясень) (а.с 27, 71). Згідно листа-відповіді ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» від 14.09.2017 року вих. № 01-11/354 повідомлено, що посадові особи лісгоспу не мають законних підстав для обрахунку збитку нанесеного в наслідок незаконного порубу 4 дерев ясеня на території СТ «УЮТ», так як дана ділянка розташована за межами території Державного лісового фонду (а.с. 28, 72). Водночас, згідно копії викопіювання з кадастрової карти (плану) земельної ділянки на території Печенізької селищної ради, Печенізького району, Харківської області та копії Схеми розміщення земельної ділянки в садівничому товаристві «УЮТ» вбачається, що земельна ділянка № 63 знаходиться поряд (межує) із лісосмугою СТ «УЮТ» (а.с. 32-33, 73). Також згідно довідок голови правління СТ «УЮТ» вих. № 01/2018 та вих. № 2/2018 від 29.01.2018 року зазначено, що [PERSON] є членом садівничого товариства «УЮТ» і в його користуванні знаходиться земельна ділянка № 63 площею 0,06 га. Окрім того, правління СТ «УЮТ» підтверджує, що гр. [PERSON] користується земельною ділянкою № 63, яка не приватизована і належить СТ «УЮТ», згідно з Державним актом на право користування землею «Б № 047541» 1989 року і Статуту СТ «УЮТ» (а.с. 76, 77). Враховуючи зазначене, те, що висновок старшого дільничного офіцеру СПП Печенізького відділення поліції Харківської області капітана поліції [PERSON]С, здійснений за результатами відпрацювання матеріалу ЖЄО № 557 від 24.04.2017 року, ґрунтується лише на поясненнях [PERSON], пояснення осіб, які були очевидцями подій: [PERSON]І та [PERSON] не бралися до уваги дільничним в обґрунтування вищезазначеного висновку, а у [PERSON] взагалі не відбиралися пояснення, надані позивачем суду документи в обґрунтування вимог, не досліджувалися слідчим, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] в період часу з 17.03.2017 року по 31.03.2017 рік були спиляні чотири дерева віком близько 50 років породи ясень, середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см). Листом Державної екологічної інспекції у Харківській області №4702/01-22/05-14 від 27.11.2018 року повідомлено, що згідно з додатком № 1 «такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 (з урахуванням індексації такс 2018 року), розмір шкоди, завданої знищенням дерев згідно з актом від 15.06.2017 року комісії Печенізької районної державної адміністрації, становить 19\~920 гривень 97 копійок. Водночас, наголошено на тому, що у разі визнання знесених дерев сухостійними, слід застосовувати примітку 2 додатку № 1 вказаних [PERSON], а саме: зменшення вдвічі розмір заподіяної шкоди (а.с. 182). Судом встановлено, оскільки не було спростовано сторонами по справі, що у березні 2017 року [PERSON] на території СТ «УЮТ» були спиляні і знищені чотири дерева породи «ясень», які не визнані сухостійними. \~ \~ \~ \~В відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. \~ \~ \~ \~У п. 2\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, те, що згідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України\~ суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а також те, що між протиправними діями [PERSON] та завданою СТ «УЮТ» матеріальною шкодою є безпосередній причинний зв'язок, суд вважає, що позовні вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі сумі 17\~520 гривень 65 копійок належить задоволенню. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Вимогами ч. 1 ст. 1167\~ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як було встановлено в судовому засіданні, що в результаті протиправних дій [PERSON], які виразилися в незаконному спилу дерев віком близько 50 років породи ясень, середніми діаметрами (19 см, 32 см, 35 см, 35 см), СТ «УЮТ» завдано матеріальну шкоду в розмірі 19920 грн. 97 коп. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів завдання саме позивачу, як фізичній особи моральної шкоди протиправними діями [PERSON], в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, суду не надано. У звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням пропорційного розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на користь СТ «УЮТ» судовий збір в розмірі 1600, 00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial