Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення надміру виплаченої пенсії посилаючись на те, що відповідачем неправомірно отримано суму коштів у розмірі 99,43 грн. У судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькомуз 01 листопада 2005 року по 01 липня 2008 року та отримував пенсію по втраті годувальника яка згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається дітям які навчаються за денною формою навчання у вищщих навчальних закладах до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. На підставі довідки Хмельницького економічного університету №379 від 28.09.2006 року відповідачу було встановлено пенсію по втраті годувальника включно з 31.08.2007 року та з 24 вересня 2007 року продовжено до 01 липня 2008 року. У жовтні відповідачем надано довідку №388 від 29.10.2007 року, що його відрахований з університету тому [PERSON] на думку позивача безпідставно виплачено пенсію у розмірі 388,03 грн. Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи у судовому порядку. Відповідач добровільно погодився на утримання вищевказаної суми переплати по 20%, що вбачається з заяви від 30 жовтня 2007 року. Залишок боргу складає 99,43 грн. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. У постанові від 02.07.2014р. Верховним Судом України у справі № 6-91цс14 було викладено наступну правову позицію: «До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України. Так, пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України передбачено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, законом встановлені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Представником позивача не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відповідачу виникла внаслідок рахункової помилки, а також, що мала місце недобросовісність з боку відповідача, а тому суд приходить до висновку, що підстави для стягнення із відповідача надміру виплачених коштів відсутні. Враховуючи наведене, суд вважає, що в позові слід відмовити. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed