Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в з відповідачів боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 13\~188,63 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн., посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] , як з основним квартиронаймачем, було укладено згідно п.п. б п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Боржниками оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 31.07.2019 року, наявна заборгованість у сумі 13\~188,63 грн. Ухвалою суду від 29.08.2019, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням від 06.05.2020 року позовні вимоги Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення були задоволені повністю. Ухвалою суду від 12.04.2021 року вказане вище заочне рішення, скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржниці за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] , як основним квартиронаймачем, було укладено шляхом оформлення окремого особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 31.07.2019 року, утворилася заборгованість в розмірі 13 188 грн. 63 коп. Позивач зазначає, що боржників неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість. 04 червня 2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва відмовлено у видачі судового наказу у справі № 489/2546/19 (провадження № 2-н/489/388/19), на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України. Відповідно до відомостей з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області та Департаменту з надання адміністративних послуг, вбачається, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162\~Житлового\~кодексу\~України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 31.07.2019 заборгованість відповідачки за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 13 188 грн. 73 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до довідки житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 21.12.2016 № 5621, відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , власником особового рахунку є [PERSON] . Як вбачається з квитанцій, які долучені до матеріалів заяви про перегляд заочного рішення, за надані послуги з водопостачання та водовідведення сплачено за період з 01 жовтня 2020 року по 30 грудня 2020 року у загальному розмірі 600, 00 грн., за адресою: [ADDRESS] , платник [PERSON] . Вказані квитанції судом не беруться до уваги, оскільки відповідачкою [PERSON] сплачено за комунальні послуги після періоду зазначеного в позовній заяві та який просить стягнути позивач. В заяві про скасування заочного рішення відповідачка [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку з застосуванням строку позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 261 ЦК України\~за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до частини першої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої\~статті 264 ЦК України\~після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобов`язання, як споживачі, і не здійснювали платежі за послуги водопостачання та водовідведення у повному обсязі починаючи з січня 2004 року. Із розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи вбачається, що відповідачами були здійснені часткові проплати за весь період, який просить стягнути позивач, останній платіж був зроблений у червні 2019 року у розмірі 200,00 грн. А відтак, суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки він звернувся до суду в межах, встановлених\~статтею 257 ЦК України, - трьох річного строку. Крім того, листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 №12/1-64 передбачено, що підприємства-надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред`являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. У разі недосягнення згоди щодо порядку погашення боргів за спожиті житлово-комунальні послуги, це питання може бути вирішено в судовому порядку. Виходячи з наведеного, для застосування строку позовної давності, про сплив якої зазначив відповідач, суд не вбачає підстав. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved