overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 09.12.2002 року взяв шлюб із відповідачем, подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спочатку спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з 15.08.2013 р., з цього часу подружжя не мешкає окремо, спільного господарства не веде. Посилаючись у позові на те, що причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя та психологічна несумісність, втрата моральної рівноваги, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахував заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 09.12.2011 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з 15.08.2013 р., подружжя мешкає окремо, а також дійсні причини розірвання шлюбу (різні погляди на життя та психологічна несумісність, втрата моральної рівноваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 51 Конституції України), утім, з боку позивача відсутня вільна згода на перебування у шлюбі із відповідачем, те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову , тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 12.08.2011 р. взяв шлюб із відповідачем, та подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду останнім часом між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння з різних побутових, господарських, життєвих ситуацій, що унеможливлювало подальше проживання однією сім'єю. Посилаючись у позові на те, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечитиме інтересам подружжя, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що подружжя має різні погляди на життя; представник відповідача просив суд задовольнити позов повністю. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у страві, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 12.08.2011 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні погляди подружжя на сімейні відносини, відсутність розуміння), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач просила суд про ухвалення рішення про розірвання шлюбу, вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 12.10.1985 р. взяв шлюб із відповідачем, подружжя не має неповнолітніх дітей, спільне господарство не ведеться; з травня 2009 року подружжя мешкає окремо через різні погляди на стосунки, інтереси та життєві цінності. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з вересня 2011 року він мешкає з іншою жінкою та у січні 2012 р. в них народилася дитина, через що збереження шлюбу із відповідачем суперечить інтересам позивача. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності через постійні відрядження; зазначив, що позовні вимоги підтримує. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 12.19.1985 р. Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Дніпропетровська між сторонами в цій справі було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя не має неповнолітніх дітей від шлюбу. Спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини припинені з травня 2009 року. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що позивач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою та має з нею спільну дитину, через що шлюб носить формальний характер, та для суду вбачаються підстави для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 12 квітня 1995 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №233 між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Утім, спільне життя не склалося, втрачені почуття любові, поваги, розуміння. Посилаючись у позові на те, що шлюб носить умовний характер та рішення з його боку є добре виваженим, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позов вимог позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнала, пояснила, що у позивач є невиконані кредитні зобов'язання, заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 12 квітня 1995 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №233 між сторонами в даній справі ним та відповідачем був зареєстрований шлюб; подружжя має неповнолітніх дітей від шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені та кожен з подружжя живе окремим життям та не цікавиться проблемами та інтересами іншого, не підтримує один одного, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (відсутність розуміння, втрата почуттів), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Щодо заперечень відповідача проти позову та посилання на невиконання позивачем кредитних зобов'язань, то останні не спростовують зазначених вище висновків суду. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.02.1994 р. він взяв шлюб із відповідачем. Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя складалося не найкращим чином, подружжя перестало розуміти один одного, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин із подружжям. Посилаючись у позові на те, що кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що між нею та [PERSON] існують неврегульовані майнові спори, оскільки позивач заволодів належним відповідачу транспортним засобом та здійснив його відчуження; також відповідач пояснила, що спільне проживання припинено з травня 2013 року, подружжя не веде спільного господарства, не має спільного бюджету, місце проживання позивача відповідачу невідомо. Врахував заяву позивача, заслухав пояснення відповідача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 18 лютого 1994 року між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя не має неповнолітніх дітей від шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені, кожен з подружжя живе окремим життям, не цікавлячись інтересами іншого та не маючи відомостей про місце проживання кожного, сім'я розпалася та шлюб існує формально, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, щодо заперечень відповідача про наявність неврегульованого майнового спору між подружжям, то дані не є слушними в даній справі, та майнові інтереси підлягають захисту в порядку, встановленому законом. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20.09.12008 р. він взяв шлюб із відповідачем, та від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося через непорозуміння, втрати поваги один до одного, а також через особисте ставлення дружини до виховання дитини, в тому числі через її небажання здійснювати медичні заходи (щеплення дитини) та відвідування дитиною дошкільного навчального закладу (дитячого садка). Посилаючись у позові на те, що шлюбні відносини припинені остаточно та на момент подачі позову не поновлені, спільне господарство не ведеться, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує повністю та просив суд його задовольнити. Відповідач в окремо наданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, просила суд розірвати укладений шлюб. Врахував заяви сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 20.09.2008 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені, також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (непорозуміння, втратв поваги один до одного, особисте ставлення дружини до виховання дитини, в тому числі через її небажання здійснювати медичні заходи (щеплення дитини) та відвідування дитиною дошкільного навчального закладу (дитячого садка)), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до спільність рішення подружжя про розірвання шлюбу, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 22.09.2011 р. він взяв шлюб із відповідачем, та від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося через непорозуміння, різні погляди на виховання сина та ведення домашнього господарства, а також через підтримання дружиною відносин з першим чоловіком та оманою позивача. Посилаючись у позові на те, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться та подружжя мешкає окремо у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує повністю та просив суд його задовольнити. Відповідач в окремо наданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, просила суд розірвати укладений шлюб. Врахував заяви сторін та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 22.09.2011 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені, також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (непорозуміння, втрата поваги один до одного, різні погляди на виховання сина та ведення домашнього господарства, підтримання дружиною відносин з першим чоловіком та оманою позивача), дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до спільність рішення подружжя про розірвання шлюбу, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 23.08.1986 р. взяв шлюб із відповідачем, подружжя не має неповнолітніх дітей. Як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя не склалося, між подружжям виникають сварки, оскільки кожний має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння, та втрачені, таким чином, почуття любові та поваги. Посилаючись у позові на те, що відповідач відмовляється розірвати шлюб в позасудовому порядку, а позивач не бачить можливим примирення, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, через що у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахував заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 23.08.1986 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя неповнолітніх дітей не має. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, спільне життя не склалося, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (сварки, різні погляди на життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, втрата любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 51 Конституції України), утім, з боку позивача відсутня вільна згода на перебування у шлюбі із відповідачем, те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову , тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 24.11.2007 року взяв шлюб із відповідачем, подружжя має дитину - доньку [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду спочатку спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2012 року, з цього часу подружжя не мешкає окремо, спільного господарства не веде. Посилаючись у позові на те, що причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, втрата поваги та любові. Позивач посилається на те, що має намір одружитися повторно, та просить не надавати строк на примирення, через що у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахував заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, 24.11.2017 р. між сторонами за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що був зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має дитину - донку [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з березня 2012 року та подружжя мешкає окремо, а також дійсні причини розірвання шлюбу (різні погляди на життя, втрата почуттів поваги та любові), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 51 Конституції України), утім, з боку позивача відсутня вільна згода на перебування у шлюбі із відповідачем, те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову , тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦК України.

Outcome: approved