Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь проценти за користування коштами, три проценти річних за період з 26 травня 2014 року по 01 жовтня 2015 року в сумі, еквівалентній 16 952 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, та передбачену в договорі позики від 13 листопада 2008 року в редакції Додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року неустойку за прострочення виконання зобовязань за період з 26 травня 2014 року по 01 жовтня 2015 року в розмірі 2\~465\~000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3918. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримала від позивача валютні цінності в розмірі 59 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 13 травня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором позики 13 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобовязань за договором позики. 13 травня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір № 1 до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1842. Загальна сума позичених коштів була збільшена до 66\~500 дол. США. Позичальник зобовязалась повернути позичені кошти не пізніше 13 листопада 2009 року. [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором позики в повному обсязі не виконала, повернувши лише 12\~000,00 дол. США, неповернутими залишились позичені кошти на суму 54\~500 дол. США, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 638\~776,58 грн. (еквівалент 79\~984 дол. США за курсом НБУ на 05.09.2013 р.), а також суму нарахованих штрафів у розмірі 1\~830\~000,00 грн., стягнуто 3\~215,78 грн. судового збору. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року рішення Харківського районного суду Харківської області змінено, скасовано в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення штрафу в розмірі 1\~830\~000,00 грн. В іншій частині залишено без змін. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів та неустойки за договором позики. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування позикою за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року за період з 27 грудня 2012 року по 26 травня 2014 року в розмірі 86\~199 грн. 75 коп., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 36\~319 грн. 50 коп., судовий збір в розмірі 160 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року залишено без змін. Відповідач вказані рішення судів не виконала, в зв'язку з чим зобов'язання між сторонами договору не припиняються. В наслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань за ними утворилась заборгованість, що складається з процентів за користування коштами, трьох процентів річних за період з 26 травня 2014 року по 01 жовтня 2015 року в сумі еквівалентній 16 952 дол. США. за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, неустойки за прострочення виконання зобовязань за період з 26 травня 2014 року по 01 жовтня 2015 року в розмірі 2\~465\~000,00 грн. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить визнати прострочення кредитора за договором позики укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 13 листопада 2008 року та додатковим договором № 1 до договору позики від 13 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 13 травня 2009 року. Посилається на те, що 13 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 3918. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] передав на користь [PERSON] позику у вигляді 59\~000,00 дол. США строком на 6 місяців до 13 травня 2009 року. В процесі виконання вказаного договору сторони домовились про укладення додаткового договору №1 до договору позики від 13 листопада 2008 року, який був підписаний сторонами 13 травня 2009 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Крім того, зазначає, що вона з самого початку повернула [PERSON] через свого чоловіка [PERSON] суму в розмірі 12\~000,00 дол. США на підтвердження чого складено відповідні розписки. В подальшому повернути суму боргу [PERSON] не мала можливості через те, що [PERSON] уникав повернення позики, чим порушував права позичальника і не виконував фактично обовязки кредитора, чим порушив вимоги діючого законодавства, допустивши фактичне прострочення кредитора не з вини позичальника. [PERSON] з вересня 2009 року почав ухилятись від виконання своїх обовязків кредитора, уникав спілкування з стороною відповідача, не відповідав на телефонні дзвінки, за адресою вказаною в договорі позики м. Харків, вул. Петровського, б. 33/35, кв. 12, - не проживав, про дійсне місце свого проживання [PERSON] не повідомив. Цим [PERSON] фактично унеможливив повернення суми позики за встановленим графіком протягом майже одного року. Лише після цього стало відомо про те, що [PERSON] перебуває під вартою в слідчому ізоляторі. Намагання [PERSON] та її чоловіка [PERSON] зустрітись з членами родини [PERSON] з проханням визначення кінцевого розміру суми боргу до бажаного результату не привели. Члени сімї [PERSON] відмовлялись на будь-які перемовини, а також від прийняття повернення грошових коштів, посилаючись на те, що всі питання стосовно розрахунку остаточної суми боргу та його повернення вирішує лише [PERSON] На спроби повернути грошові кошти [PERSON] шляхом відкриття депозитного рахунку у приватного нотаріуса, яка посвідчувала договір позики, [PERSON] вони отримали відмову, та їм було розяснено, що для такого відкриття рахунку [PERSON] це питання необхідно погодити з [PERSON] Інші спроби зустрітись з [PERSON], членом його сімї чи уповноваженим представником з метою узгодження кінцевої суми боргу та його поверненням не призвели до бажаного результату. На підставі офіційного повідомлення прокурора прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції [PERSON] за № 04/2/4-1036-09 від 25 грудня 2015 р. їй стало відомо про те, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: м. Харків, вул. Петровського, б. 33/35, кв. 12, не проживає та постійно ніколи не проживав. Вказане надає підстави для можливості доказування в судовому процесі того, що [PERSON] була позбавлена можливості вчасного виконання обовязків за договорами позики не з власної вини. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі заперечували. Відповідно до поданих заперечень проти зустрічного позову, клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання прострочення кредитора просила відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що в спірних правовідносинах має місце не прострочення кредитора, а прострочення боржника, даний факт вже неодноразово був предметом судового розгляду багатьох цивільних справ, за результатами розгляду яких ухвалені судові рішення, які набрали законної сили, у звязку з чим вказані обставини додаткового доказування не підлягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої, справу просив розглянути за його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судовому засідання зустрічний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, а в задоволенні первісного позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої справу просив розглянути за його відсутності. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, в задоволенні первісного позову необхідно відмовити. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 листопада 2008 року відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошові кошти на суму 59\~000,00 доларів США, які зобовязалася повернути позивачу частинами у визначені договором порядку та строки, але не пізніше 13 травня 2009 року, на підтвердження чого у відповідності із нормою ч.1 ст.1047 ЦК України між ними в той же день в письмовій формі був укладений договір позики, посвідчений 13 листопада 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3918. Відповідач отримала надану їй в позику зазначену в договорі суму валютних цінностей в повному обсязі ще до підписання договору, що підтверджується змістом підп. 1 п. 3 договору позики від 13 листопада 2008 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором позики 13 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобовязань за договором позики. 13 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1842. Загальна сума позичених коштів була збільшена до 66\~500 дол. США. Позичальник зобовязалась повернути позичені кошти не пізніше 13 листопада 2009 року. Позивач зазначає, що на момент розгляду справи судом, за вищезазначеним договором позики неповернута сума складає 54 500 доларів США. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 638\~776,58 грн. (еквівалент 79\~984 дол. США за курсом НБУна 05.09.2013 р.), а також суму нарахованих штрафів у розмірі 1\~830\~000,00 грн., стягнуто 3\~215,78 грн. судового збору. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року рішення Харківського районного суду Харківської області змінено, скасовано в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення штрафу в розмірі 1\~830\~000,00 грн. В іншій частині залишено без змін. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів та неустойки за договором позики. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування позикою за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року за період з 27 грудня 2012 року по 26 травня 2014 року в розмірі 86\~199 грн. 75 коп., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 36\~319 грн. 50 коп., судовий збір в розмірі 160 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року залишено без змін. Відповідно до відповіді на звернення [PERSON] від 24.12.2015 року прокурора прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції [PERSON] за № 04/2/4-1036-09 від 25 грудня 2015 р. зазначено, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: м. Харків, вул. Петровського, б. 33/35, кв. 12, не проживає та постійно ніколи не проживав. Згідно приписами п. 4 абз. 1 ч. 1 ст. 532 ЦК України якщо місце виконання зобовязання не встановлено у договорі, виконання проводиться за грошовими зобовязаннями за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання. Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 538 ЦК України сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Приписами ч. 4 ст. 545 ЦК України передбачено, що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених ч.4 статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Відповідно до ст 616 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Позивачем за первісним позовом в позовній заяві не заперечується той факт, що [PERSON] добровільно повертала в рахунок погашення боргу грошові кошти, а в загальному підсумку повернула 12\~000 дол. США. Погашення боргу по договору позики не відбулось в повному обсязі в строки передбачені договором у звязку з ухиленням відповідача за зустрічним позовом від отримання грошових коштів. [PERSON] за адресою, зазначеною в договорі не проживав, що підтверджується відповіддю прокурора прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції [PERSON] за № 04/2/4-1036-09 від 25 грудня 2015 р., про місце свого проживання боржника не повідомив і не доручив своєму представнику отримувати добросовісне погашення боргу. Вина [PERSON] в порушенні зобовязання відсутня у звязку з тим, що [PERSON] за вказаною в договорі адресою не проживав та ухилився від виконання зустрічного обовязку за договором позики. Погашення боргу через депозитний рахунок нотаріуса є правом, а не обовязком боржника. Про те, що [PERSON] за вказаною в договорі адресою не проживав [PERSON] стало відомо тільки з відповіді прокурора прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції [PERSON] за № 04/2/4-1036-09 від 25 грудня 2015 р., тому строк позовної давності нею не пропущено. Крім того, щодо вимоги позивача в частині стягнення неустойки у вигляді штрафу за прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором позики та додатковим договором до нього № 1 від 13 травня 2009 суд зазначає наступне. В п. 4 договору позики від 13 листопада 2008 року, в редакції додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року, сторонами погоджено, що за прострочення будь-якого строку (п. 1 цього договору) виконання зобовязання по поверненню позики відповідач повинен сплатити на користь позивача неустойку в розмірі 5000 гривень за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня прострочення. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки за вищезазначеним договором позики у розмірі 1830000 гривень з підстав положень\~ст. 549 ЦК України, яка передбачає неможливість для сторін встановлювати у договорі неустойку у вигляді твердої грошової суми, та невідповідності п.4 договору позики вимогам закону. Таким чином, питання щодо відповідальності відповідача за прострочення виконання зобов'язань за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року, передбаченої п.4 зазначеного договору, вже вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому підстави для нарахування та стягнення неустойки у вигляді штрафу за спірним договором відсутні. В силу ст. 10\~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вищевикладеного суд дійшов висновку, про відсутність вини [PERSON] в порушенні зобовязань за договором позики від 13 листопада 2008 року, в редакції додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року у звязку з простроченням кредитора, який за місцем своєї реєстрації не проживає та постійно ніколи не проживав, [PERSON] про зміну свого місця проживання не повідомив чим позбавив останню можливості здійснити належне виконання покладених на неї договором обовязків. Таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, в задоволенні ж вимог позивача за первісним позовом необхідно відмовити з підстав визнання судом прострочення кредитора, обумовлене ухиленням останнього від прийняття належного виконання за договором позики, яке полягає в тому, що [PERSON] не повідомив [PERSON] про дійсне місце свого проживання чим унеможливив належне виконання за договором та фактично сприяв збільшенню обсягу відповідальності відповідача [PERSON] Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року позивачу [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: approved