Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги централізованого опалення за період з 01.10.2009 р. по 01.01.2013 р. у загальній сумі 2833 грн. 44 коп., а також витрати пов'язані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач протягом спірного періоду сплачувала кошти за надані позивачем послуги, виходячи із 31,1 м2 опалювальної площі квартири [ADDRESS] в той час як фактично опалювальна площа квартири становить 51,1 м2. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість [PERSON] відмовляється. /а.с. 3/ У судовому засіданні 24.10.2014 р. представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та просила задовольнити. Уповноважений представник відповідача у судовому засіданні проти позову КП «Житомиртеплокомуненерго» ЖМР заперечував, мотивуючи тим, що підприємство зазнало матеріальних збитків у сумі 2833,44 грн. через недбалість і непрофесійність своїх працівників. Тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні даного позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у межах заявлених вимог, виходячи із наступного. Вимогами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно норм ст. 57 цього ж Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно норм ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14). Згідно п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. під № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк ( п. 18). У відповідності із ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; щомісячна оплата фактично отриманої теплової енергії. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та є власником квартири № 30, яка знаходиться у житловому будинку № 10 по вулиці Гетьмана Самойловича у м. Житомирі, що підтверджується довідкою наданою 01.04.2014 р. КП «ВЖРЕП № 14». /а.с. 5/ КП «Житомиртеплокомуненерго», як виконавець послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, забезпечувало вищевказану квартиру централізованим опаленням. Виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відповідач являється споживачем зазначених вище послуг. Із копії технічного паспорту на квартиру встановлено, що опалювальна площа квартири становить 51,1 м2. Вказана обставина відповідачем не заперечується. Згідно п. 41 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р., споживач несе відповідальність за достовірність наданої інформації. Внаслідок передачі [PERSON] недостовірних даних про опалювальну площу квартири, в якій зареєстрована і проживає остання, розрахунок суми оплати за надані послуги централізованого опалення у період з 01.10.2009 р. по 01.01.2013 р. помилково проводився виходячи з опалювальної площі 31,1 м2. Як вбачається з розрахунку по особовому рахунку № 23383 за період з 01.10.2009 р. по 01.01.2013 р. після донарахування відповідач має заборгованість у сумі 2833,44 грн. /а.с. 6/ Судом відхиляються твердження представника відповідача щодо безпідставності такого донарахування, оскільки у договорі від 26.01.2011 р. /а.с. 27-28/ і квитанціях оплати спожитих послуг з централізованого опалення у спірний період зазначалася опалювальна площа у розмірі 31,1 м2 замість 51,1 м2, а тому це є виною постачальника і завдані підприємству збитки не підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, невідповідність опалювальної площі, вказаної у договорі, не є підставою для звільнення від фактично наданої позивачем і спожитої відповідачем послуги з централізованого опалення. У спірний період опалювалась площа саме у розмірі 51,1 м2, а тому понесені при цьому позивачем затрати на обігрів такої площі підлягають стягненню із споживача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved