Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на його користь матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. та моральну шкоду в розмірі 86000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 27.03.2012 року Валківською міжрайонною прокуратурою Харківської області було порушено кримінальну справу № 33120022 за фактом привласнення грошових коштів резервного фонду обласного бюджету службовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» шляхом зловживання своїм службовим становищем за ознаками ч.2 ст.191 КК України. 28.03.2012 року дану кримінальну справу було прийнято до свого провадження старшим слідчим Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області [PERSON] 30.03.2012 року порушено кримінальну справу № 33120022 Д-1 за фактом внесення службовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» до офіційних документів з виконання капітального ремонту покрівлі ДНЗ «Перлинка» завідомо неправдивих даних щодо виконання необхідного обєму робіт за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, після чого справу передано до Валківського районного суду Харківської області. Восени 2013 року дану справу було повернуто на додатковий розгляд. Постановою слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області позивачу було обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. Як зазначає позивач, з осені 2013 року про обставини вказаної кримінальної справи йому нічого не було відомо. Лише, коли 08.10.2015 року згідно отриманої відповіді на його скаргу від прокуратури йому стало відомо, що 26.01.2014 року слідчим Валківського РВ на підставі матеріалів кримінальної справи № 33120022 внесено відомості до ЄРДР за № 12014220240000044 за фактом замаху на привласнення грошових коштів та службового підроблення посадовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. 25.04.2014 року на підставі постанови слідчого Валківського РВ кримінальне провадження закрито та раніше обраний стосовно нього запобіжний захід скасовано. Вважає, що його незаконно було притягнуто в якості обвинуваченого та під час досудового розслідування на стадії порушення кримінальної справи відносно нього було обрано запобіжний захід підписка про невиїзд, який починаючи з 2012 року не було знято протягом 2 років, навіть аж до 2015 року, так як йому не було повідомлено, що запобіжний захід було скасовано, оскільки будь-яку інформацію про стан справи йому відмовлялися надавати. Вказав, що внаслідок незаконного притягнення в якості обвинуваченого та тривалого перебування під підпискою про невиїзд позивачу завдано значних душевних страждань, які виразилися, зокрема, в руйнуванні життєвих планів та соціальних звязків, втраті друзів, негативному впливі на честь, гідність та ділову репутацію. Діями відповідачів йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, оскільки позивачу не вдавалося дізнатися про хід проведення досудового слідства даної кримінальної справи та отримати будь-яку інформацію з цього приводу. Копію постанови про закриття кримінального провадження та скасування запобіжного заходу позивач не отримував, більш того, він був змушений, починаючи з 2013 року звертатися зі скаргами щодо стану досудового слідства у кримінальній справі, однак, як зазначає позивач, чіткої відповіді йому ніхто не міг дати. За цей час він пережив сильний емоційний стрес, адже не знав, що з 2014 року не перебуває під підпискою про невиїзд, тому не виїжджав за межі населеного пункту, в той час, як всі підозри з нього вже було знято. Вважає, що розслідування у справі було неефективним та занадто затягнутим, тому такі дії є невиправданим, оскільки обставини справи були ясні і обвинувачення ґрунтувалося на єдиному акті КРУ, а показання свідків, які свідчили про невинуватість позивача, взагалі не брали до уваги органами досудового слідства. Як зазначено в позові, 18.03.2014 року позивач був змушений звільнитися з ТОВ «ТВО «Східбуд», оскільки знайти порозуміння із працівниками підприємства так і не зміг. Знайти роботу за таким фахом з репутацією робітника, якого звинувачують у злочині вкрай важно. Виїхати за межі міста він не мав можливості, в звязку з чим протягом півроку до 01.08.2014 року залишався без роботи взагалі. Вказав, що застосування до нього запобіжного заходу підписки про невиїзд, позбавило його можливості змінити місце проживання, а також знайти роботу в іншому місті, що поставило позивача та його родину в скрутне матеріальне становище, адже протягом пів року він не мав ніякого джерела заробітку, змушений був жити на утриманні членів сімї, що для нього, як чоловіка, який завжди самостійно забезпечував родину, було вкрай ганебно та нестерпно. Довго триваюче слідство змусило позивача втратити віру в справедливість, в верховенство права та закону в суспільстві, в гуманізм судової системи та системи правоохоронних органів. На його думку, притягнення позивача в якості обвинуваченого негативно вплинуло на його ділову репутацію, оскільки йому було вкрай важко працювати на посаді директора в ТОВ «ТВО «Східбуд». Відчував осуд людей, які кожного разу висловлювали свою думку про винуватість чи не винуватість, був змушений постійно спростовувати неправдиві факти, що супроводжувалось погіршенням стосунків зі співробітниками на підприємстві. Внаслідок перенесених душевних переживань, стан здоровя різко погіршився та змушений був неодноразово звертатись до лікарів. На даний час на лікування вже витрачено багато коштів, проте попереду доведеться ще довге лікування та необхідність санаторно-курортного оздоровлення, яке потребує багато витрат. Розмір відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок незаконного притягнення в якості обвинуваченого, позивач оцінює в сумі 10000 грн. Моральну шкоду позивач розрахував з моменту порушення кримінальної справи відносно нього, а саме з 27.03.2012 року до моменту, коли йому стало відомо, що кримінальне провадження відносно нього закрито, а саме 08.10.2015 року. На його думку, незаконне кримінальне правопорушення відносно нього тривало 43 місяці. Розмір заробітної плати станом на 01.09.2015 року становить 1378 грн., тому вважає, що розмір моральної шкоди з урахуванням обставин справи повинен складати 2000 грн. за кожен місяць перебування під слідством. Тому розмір моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення позивача в якості обвинуваченого, на його думку, становить 86000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Підтвердила викладені в позові обставини. Пояснила, що внаслідок незаконного притягнення позивача в якості обвинуваченого та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, він був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, зазнав суттєвих моральних страждань, оскільки факт незаконного притягнення в якості обвинуваченого був доведений до відома громадськості та негативно вплинув на стосунки з оточуючими, він весь час був змушений доводити свою невинуватість. За цей період значно погіршився стан його здоровя. Вказала, що в очах близьких та дітей позивач був безпомічним та скривдженим. При цьому він втратив багато часу, який зміг би використати для свого особистісного розвитку, карєрного росту, покращення матеріального становища своєї родини, який ніхто вже не зможе повернути. Зазначила, що спричинення матеріальної шкоди полягає у відшкодуванні витрат на лікування позивача. Позивач не звертався до органу досудового розслідування з вимогою про стягнення матеріальної шкоди у відповідності до закону. Підтвердити документально наявність заробітку або інших грошових доходів, які він втратив внаслідок незаконних дій та сплачених сум у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, не може. Вважає, що моральна шкода розрахована позивачем у відповідності до чинного законодавства та має бути задоволена в повному обсязі. Представник відповідача - прокурор Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON] позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Пояснив, що заявлена позивачем сума матеріальної шкоди необґрунтована, оскільки документально не підтверджена письмовими доказами. Вказав, що розмір моральної шкоди може бути розрахованим, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, але позивачем не вірно зазначено період його незаконного притягнення в якості обвинуваченого, а саме 43 місяці, так як кримінальне провадження було порушено та обрано запобіжний захід відносно [PERSON] 16.07.2012 року, а закрито та скасовано обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - 25.04.2014 року. Представник відповідача - Державної казначейської служби України [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Пояснив, що для виникнення права на відшкодування шкоди самої підстави закриття кримінального провадження не достатньо, повинна бути встановлена у визначений законом спосіб незаконність в діях органів міліції та прокуратури. Вказав, що позивач не звертався з заявою до відповідних органів щодо питання про відшкодування матеріальної шкоди, яку позивач оцінює в позові в розмірі 10000 грн., який викладено ним на власний розсуд. Крім того, позивачем не доведено факту понесення моральної шкоди, оскільки жодним чином не встановлено протиправних дій органів міліції та прокуратури. Посилання позивача на те, що він пережив сильний емоційний стрес через те, що не знав, на якому етапі зупинилося слідство і вважав, що все ще перебуває під підпискою про невиїзд, вважає необґрунтованими, так як такий запобіжний захід не означає, що весь час порушувались нормальні життєві звязки, необхідність постійного лікування, спілкування з рідними та близькими, та вкрай негативно сказався на стані його здоровя та емоційному стані. Позивачем не доведено факту понесеної моральної шкоди, жодним чином не встановлено протиправних дій органів міліції та прокуратури, а також відсутній причинно-наслідковий зв'язок між шкодою і протиправними, на думку позивача, діями правоохоронних органів. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Валківського міжрайонного прокурора Харківської області від 27.03.2012 року порушено кримінальну справу № 33120022 за фактом привласнення грошових коштів резервного фонду обласного бюджету службовими особами ТОВ «ТВО «Східбуд» шляхом зловживання своїм службовим становищем за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Відповідно до постанови Валківського міжрайонного прокурора Харківської області від 30.03.2012 року порушено кримінальну справу за фактом внесення службовими особами ТОВ «ТВО «Східбуд» до офіційних документів довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року та іншої облікової контрольної документації з виконання капітального ремонту покрівлі ДНЗ «Перлинка» завідомо неправдивих даних щодо виконання необхідного обєму робіт за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 33120022, відносно директора ТОВ «ТВО «Східбуд» [PERSON] порушено кримінальну справу ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України згідно постанови слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області від 11.06.2012 року. Постановою слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області від 16.07.2012 року щодо [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання. 17.07.2012 року [PERSON] підписав підписку про невиїзд. 23.10.2012 року Валківським міжрайонним прокурором Харківської області відносно [PERSON] затверджено обвинувальний висновок у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а кримінальну справу передано до суду. Постановою Валківського районного суду Харківської області від 17.12.2013 року кримінальну справу повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №12014220140000044, згідно витягу з ЄРДР [PERSON], працюючи на посаді директора ТОВ «ТВО «Східбуд», діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинив всі необхідні дії для заволодіння грошовими коштами резервного фонду обласного бюджету, що виділені на проведення капітального ремонту покрівлі будівлі дошкільного навчального закладу «Перлинка», який розташований по вул. Центральній, 16, в с. Шарівка Валківського району Харківської області в сумі 32819 грн., але в звязку з тим, що грошові кошти не були перераховані на рахунок ТОВ «ТВО «Східбуд», тобто з причин, що не залежали від його волі, не зміг довести злочин до кінця. За даним фактом розпочато кримінальне провадження №12014220140000044 від 26.01.2014 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України. Із витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах даного кримінального провадження, 28.12.2011 року [PERSON], будучи директором ТОВ «ТВО «Східбуд», вніс завідомо неправдиві дані до актів приймання виправних робіт № 1 за грудень 2011 року. За даним фактом розпочато кримінальне провадження №12014220240000193 від 14.04.2014 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.366 КК України. 25.04.2014 року згідно постанови слідчого СВ Валківського РВ ГУ МВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12014220140000044 від 26.01.2014 року, закрито в звязку з відсутністю у діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний під час досудового розслідування кримінальної справи № 33120022 у відношенні [PERSON] скасовано. Ч.ч. 1,7\~ст.1176 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.\~Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Згідно\~ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року, відповідно до положень цього\~Закону\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації\~\~майна,\~\~незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених\~законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «;Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю»\~та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових\~\~осіб\~\~органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до п.2\~ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Згідно з п.п.1,4,5\~ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в\~ст.1 цього Закону\~випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п.1,3,4 і 5\~ст.3 цього Закону провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені п.1\~ст.3 цього Закону\~і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до ч.ч.2-3\~ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до роз'яснень,викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.2005 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадках, коли межі відшкодування\~\~моральної\~\~шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи\~\~неоподатковуваного\~\~мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. На час постановлення рішення суду відповідно до Закону України «Про Держаний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата становить 1378 грн. Таким чином незаконне кримінальне переслідування позивача тривало з 11.06.2012 року по 25.04.2014 року, тобто 22 місяців 14 днів, а тому мінімальний розмір моральної шкоди, завданий позивачці не може становити менше 30959 грн. 02 коп. (22 міс. х 1378 грн. = 30316 грн.; 14 днів х 45 грн. 93 коп. = 643 грн. 02 коп.) \~При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача з державного бюджету, суд враховує, що перебування [PERSON] під підпискою про невиїзд по кримінальній справі, у якій його вина не доведена, завдало позивачу моральних страждань, призвело до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вплинуло на рівень його репутації та авторитету, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на викладене, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначати в розмірі 35000 грн. Згідно\~ст.2 Закону України № 2050-III від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати;\~\~стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Майнова шкода, завдана незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду не є доходами, які передбачені у\~ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», має характер разової виплати та індексації не підлягає. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, матеріальна шкода полягає у відшкодуванні позивачу витрат на лікування та юридичні послуги. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б свідчили про наявність заробітку або інших грошових доходів, які позивач втратив внаслідок незаконних дій та сплачених сум у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, а також про його звернення до органу досудового розслідування з вимогою про стягнення матеріальної шкоди у відповідності до закону суду не надано. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10000 грн.

Outcome: partial