Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19 жовтня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3078. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей, донька, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO]. Зазначає, що, за час спільного проживання вони з відповідачем не змогли створити міцної та дружньої сім'ї. Шлюбно-сімейні стосунки між ними не склалися, оскільки вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя та на виховання дітей, в звязку з чим не можуть порозумітись. Почуття поваги та любові між стороеами давно втрачено. Напружені відносини між ними призвели до того, що на протязі останнього року вони не ведуть спільного бюджету, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Крім цього зазначає, що Відповідач влаштовує постійні скандали та предявляє позивачу необгрунтовані претензії, що дедалі більше ускладнює спільне проживання. Останнім часом Відповідач часто зникає по ночам та воліє проводити час поза межами дому. Вказує, що, спільне подружнє життя стало для них нестерпним. Станом на сьогоднішній день кожен із сторін живе самостійним життям та не турбується про іншого, а тому наміру зберегти сімю в подальшому - немає. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя та збереження любу суперечитиме їхнім інтересам. За таких обставин вважає, що сім'я остаточно розпалася зважаючи на вищезгадане, непорозуміння, існує лише формально. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3078. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивача від 28.03.2017 р., вбачається, що він остаточно визначився та збереження шлюбу не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Свого відношення до позову не висловила. А від так, суд вважає, що відповідач проявила байдужість до збереження сімї. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дітей та поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved