Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі договору про дольову участь у будівництві, укладеного з відповідачем, було досягнуто домовленість щодо здійснення капітальної реконструкції нежитлової будівлі, розташованої на земельній ділянці по вул. П?ятихатська, 1 у м. Харкові. Позивач стверджує, що відповідно до зазначеного договору сторони приймають участь у виконанні загально-будівельних робіт з будівництва обєктів та їх фінансуванні, а також передбачили відповідальність сторін за його невиконання, зокрема з метою забезпечення виконання зобовязань зі сторони відповідача в заставу позивача було передано квартиру №36, яка знаходиться в будинку №87 по проспекту Ювілейному в м. Харкові. При цьому, умовами даного договору передбачалося, що позивач приймає дольову участь у вигляді надання всіх необхідних будівельних матеріалів та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 80% від загальної площі реконструйованих приміщень, а відповідач приймає дольову участь у вигляді безпосереднього або із залученням третіх осіб реконструкції нежитлової будівлі та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 20% від загальної площі приміщень. Орендар земельної ділянки ПП «Східна Брама» листом від 01.10.2016 року надало згоду позивачу на реконструкцію будівлі. Як стверджує позивач у грудні 2016 року всі будівельні роботи з реконструкції було виконано самостійно позивачем, відповідач жодної участі у реконструкції не приймав у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з вимогою про розірвання договору дольової участі у будівництві, укладений 15.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] . В ході розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та просив також визнати за ним, [PERSON] право власності на квартиру №36 загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., яка знаходиться в будинку №87 по проспекту Ювілейному в м. Харкові, а також визнати право власності на нежитлову будівлю літ. Н-1 загальною площею 137,0 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. П?ятихатська, 1. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. На підставі договору про дольову участь у будівництві, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], сторони цього договору домовилися щодо здійснення капітальної реконструкції нежитлової будівлі, розташованої у межах земельної ділянки по вул. П?ятихатська, 1 у м. Харкові. Відповідно до зазначеного договору сторони приймають участь у виконанні загально-будівельних робіт з капітальної реконструкції обєкту та їх фінансування. При цьому, умовами даного договору передбачалося, що позивач [PERSON] приймає дольову участь у вигляді надання всіх необхідних будівельних матеріалів та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 80% від загальної площі збудованого обєкту, а відповідач [PERSON] приймає дольову участь у вигляді безпосереднього або із залученням третіх осіб реконструкції нежитлової будівлі та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 20% від загальної площі реконструйованого обєкту. Умовами договору про дольову участь у будівництві (п. 6.3.), сторони передбачили наступне: в разі невиконання Замовником/Виконавцем своїх обов'язків по Договору, що унеможливлюють його подальше виконання або створюють загрозу істотного порушення прав іншої Сторони, Замовник/Виконавець має право розірвати Договір та вимагати відшкодування завданих збитків в тому числі упущену вигоду. При цьому, Сторони погодили, що порушенням умов даного договору, яке може свідчити про створення загрози істотного порушення прав іншої Сторони є, в тому числі, прострочення виконання кожною із Сторін власних обовязків або створення умов, які призводять або можуть призвести до порушення/прострочення іншої Сторони. З метою забезпечення виконання відповідачем власних зобовязань за договором про дольову участь у будівництві, відповідач передає в заставу позивачу належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (нині просп. Ювілейний) у м. Харкові та у випадку порушення відповідачем визначених у договорі зобовязань, зазначена квартира переходить у власність позивача. Вирішуючи питання щодо розірвання договору дольової участі і звернення стягнення на заставлене майно, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначає позивач у власній позовній заяві, будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. Н-1 по вул. Пятихатська, 1 у м. Харкові було виконано в грудні 2016 року одноосібно позивачем [PERSON], який 01.10.2016 отримав погодження на реконструкцію від орендаря земельної ділянки ПП «Східна Брама» та на час звернення до суду виготовив технічний паспорт на нежитлову будівлю літ. Н-1, яка знаходяться у м. Харкові по вул. Пятихатська, 1. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для висновку про істотність порушення прав позивача [PERSON], оскільки у звязку з одноосібним здійснення будівництва позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладанні договору, що має своїм наслідком розірвання договору дольової участі від 15.10.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між сторонами було досягнуто домовленості щодо передання в заставу позивачу [PERSON] нерухомого майна в простій письмовій формі, що відповідно до положень ст. 220 ЦК України робить зазначену заставу (іпотеку) нікчемною, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Як встановлено судом, на замовлення позивача спеціалістом з інвентаризації нерухомого майна, який має відповідний сертифікат, було виготовлено технічний паспорт на зазначену нежитлову будівлю, будівництво яких було розпочато і завершено особисто позивачем без участі відповідача. Судовим розглядом не спростовано доводів позивача і доказів у їх підтвердження про здійснення ним одноосібно реконструкції будівлі. На замовлення позивача відповідальною особою ПП «Спецстройпроект-1», що має відповідний кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних зі створенням обєктів архітектури серії АЕ №004382, було виготовлено Технічний звіт про стан будівельних конструкцій і можливість експлуатації нежитлової будівлі літ. Н-1, розташованої за адресою: вул. П?ятихатська, 1 у м. Харкові. Згідно зазначеного технічного звіту, технічний стан будівельних конструкцій обслідуваної будівлі відноситься до ІІ категорії задовільний, забезпечує несучу здатність, необхідну для подальшої експлуатації будівель і споруд. Візуальний огляд не виявив порушення цілісності несучих і огороджуючих конструкцій. Застосовані матеріали і розміри конструктивних елементів володіють достатньою надійністю і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Всі основні будівельні конструкції на момент обстеження суттєвих деформацій не мають, знаходяться в задовільному технічному стані, відповідають існуючим архітектурним, будівельним, санітарним нормам і придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Будівництво закінчено, що підтверджується технічними паспортами. Судом не встановлено що за час будівництва було порушено права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відтак суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial