Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування арешту, в якому зазначив, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2012 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На виконання вироку суду в частині конфіскації майна [PERSON] - 16.01.2013 року Коростенським міськрайнним відділом ДВС відкрито виконавче провадження №35971684, а 13.12.2018 року прийнято рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] - Управлінню Служби безпеки України в Житомирській області. 22.12.2018 року закінчено виконавче провадження, однак під час подання документів для реєстрації права власності було встановлено, що постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Шадурою В.В. від 21.04.2010 року накладено арешт на вказану квартиру. Просить скасувати даний арешт. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.06.2012 року у справі № 1-81/11 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України та призначено їй покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На виконання вироку суду в частині конфіскації майна [PERSON] , 16.01.2013 року Коростенським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження №35971684, а 13.12.2018 року прийнято рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] - Управлінню Служби безпеки України в Житомирській області. Передача конфіскованого майна зафіксована у Акті від 18.12.2018 року. Постановою державного виконавця від 22.12.2018 року виконавче провадження закінчено. Під час реєстрації позивачем права власності було встановлено, що постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Шадурою В.В. від 21.04.2010 року накладено арешт на вищевказану квартиру. Таким чином, набрання законної сили вироком суду у вказаній справі зумовлює наслідки, пов`язані із припиненням відповідних процесуальних правовідносин, та є підставою для скасування усіх процесуальних заходів, які були вжиті, у тому числі арешту майна. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Питання щодо арешту майна врегульовано ст.170 КПК України. Враховуючи те, що накладений арешт порушує право власності позивача, внаслідок чого Управління СБУ в Житомирській області позбавлене можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним йому майном, потреба в арешті майна відпала, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved