Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення першого поверху №2-1, 2-4, 2-8, в літ. «А-5» загальною площею 95,7 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання. Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. За період без договірного користування з 13.02.2009 р. по 28.02.2016 р. відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 89197,58 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутністю та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмові заперечення проти позову не надавав, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачу належать на праві власності нежитлові приміщення першого поверху №2-1, 2-4, 2-8, в літ. «А-5» загальною площею 95,7 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] з централізованими системами опалення та гарячого водопостачання (а.с. 5,6). Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок і закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. У звязку з тим, що ні приміщення, ні житловий будинок відповідача не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок безпідставно спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ204 України 344-94 з урахуванням теплового навантаження. КП «Харківські теплові мережі» здійснило подачу теплової енергії відповідачу в повному обсязі. В той же час, Відповідач не виконує обовязки, покладені на нього чинним законодавством, у звязку з чим утворилася заборгованість перед Позивачем за теплову енергію за період з 13.02.2009 року по 28.02.2016 року у розмірі 129 995,97 грн., з якої: сума боргу за невиконання договірних зобов'язань 89197,58 грн.; сума інфляційних витрат - 36 135,52 грн.; сума 3% річних - 4662,87 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогзаконодавства, а за відсутністю таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved