Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 27673,29 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. При цьому посилається на те, що 11.07.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р30.169.73300, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 17344,00 грн., за умови щомісячного часткового погашення, зі сплатою 11,4 % річних. Крім того, зазначив, що 30.09.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» було укладено Договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № Р30.169.73300. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.03.2016 року становить 27673,29 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 15479,54 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 12193,75 грн. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 26.09.2016 року та 07.12.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи\~ повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Поштові конверти повернулись на адресу суду не вручені, у звязку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.07.2013 року між ПАТ «Ідея Банк», в особі уповноваженого представника та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р30.169.73300, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 17344,00 грн., за умови щомісячного часткового погашення, зі сплатою 11,4 % річних, строком на 30 місяців. 30.09.2015 року між ПАТ «Ідея Банк», в особі Голови правління власенка М.В. та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», в особі [PERSON], який діє на підставі статуту було укладено Договір факторингу №30/09-1, у відповідності до якого, первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Додатку №2 до договору факторингу №30/09-1 від 30.09.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору Р30.169.73300 від 11.07.2013 року. Умови договору [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.03.2016 року становить 27673,29 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 15479,54 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 12193,75 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved