Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики від 22 березня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22 березня 2019 року [PERSON] отримав в борг у позивача 100000,00 (сто тисяч) гривень за договором позики, що підтверджується розпискою від 22 березня 2019 року. За умовами договору позики: п. 2.1. Позика повертається частинами, у сумі не менше як 4200 (чотири тисячі двісті) гривень за один календарний місяць; п. 3. Повернення позики має бути здійснено за адресою: м . Полтава, вул . Соборності , 29 / 15, офіс 304. Позика повертається в національній валюті України готівкою. З моменту укладання договору позики, а саме з 22.03.2019 року по теперішній час, відповідач не здійснив жодної поточної виплати суми грошових коштів для погашення боргу перед позивачем, у зв`язку із чим створилась поточна заборгованість за 10 (десять) календарних місяців з моменту укладання договору позики в сумі 42000,00 (сорок дві) тисячі гривень. Позивач неодноразово, в усному порядку, звертався до відповідача, із проханням повернути грошові кошти, які він йому заборгував, але відповідач відмовив йому в поверненні коштів в усному порядку. На момент пред`явлення вимоги повернення грошових коштів за договором позики від 22.03.2019 року загальний борг, згідно розписки, складається з суми 100000,00 (сто тисяч) гривень, а поточний борг 42000,00 (сорок дві тисячі) гривень. Позивач в судове засідання не з`явився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, клопотань та заяв до суду не надходило, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача за наявним матеріалами справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 березня 2019 року [PERSON] отримав в борг у позивача 100000,00 (сто тисяч) гривень за договором позики, що підтверджується розпискою від 22 березня 2019 року. За умовами договору позики: п. 2.1. Позика повертається частинами, у сумі не менше як 4200 (чотири тисячі двісті) гривень за один календарний місяць; п. 3. Повернення позики має бути здійснено за адресою: м . Полтава, вул . Соборності , 29 / 15, офіс 304. Позика повертається в національній валюті України готівкою. З моменту укладання договору позики, а саме з 22.03.2019 року по теперішній час, відповідач не здійснив жодної поточної виплати суми грошових коштів для погашення боргу перед позивачем, у зв`язку із чим створилась поточна заборгованість за 10 (десять) календарних місяців з моменту укладання договору позики в сумі 42000,00 (сорок дві) тисячі гривень. Позивач неодноразово, в усному порядку, звертався до відповідача, із проханням повернути грошові кошти, які він йому заборгував, але відповідач відмовив йому в поверненні коштів в усному порядку. На момент пред`явлення вимоги повернення грошових коштів за договором позики від 22.03.2019 року загальний борг, згідно розписки, складається з суми 100000,00 (сто тисяч) гривень, а поточний борг 42000,00 (сорок дві тисячі) гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою Позивачем письмовою розпискою, одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу тобто з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до наданих суду копій договору №57/14-02-2019 від 14.02.2019 року та квитанції №57 від 04.02.2020 року позивач витратив на правничу допомогу адвоката 3000,00 (три тисячі) гривень, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved