Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 04.04.2017 року наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №3051/ВК від 04.04.2017 року його [PERSON] було звільнено з посади за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду від 20.09.2017 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 55458,21 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року, включно, в сумі 47951,82 грн. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29.11.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» задоволено, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2017 року змінено в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року в сумі 27761,58 грн. 31.01.2018 року вказані кошти були виплачені відповідачем на рахунок позивача в ПАТ «Перший Український міжнародний банк», однак середній заробіток за період з 21.09.2017 року по 31.01.2018 року [PERSON] виплачений не був, тому позивач просить суд стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що, станом на 31.01.2018 року, становить 22714,02 грн. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №3051/ВК від 04.04.2017р. [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у звязку з невиконанням відповідачем умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.7-8). Рішенням Ковпаківського районного суду від 20.09.2017 року стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 55458 грн. 21 коп., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року, включно, в сумі 47951 грн. 82 коп. (а.с.9). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29.11.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» задоволено, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2017 року в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінено та стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року в сумі 27761 грн. 58 коп. (а.с.10-11). 31.01.2018 року [PERSON] відповідачем були виплачені заборгованість по заробітній платі в розмірі 55458 грн. 21 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року в сумі 27761 грн. 58 коп., що підтверджується випискою по банківському рахунку (а.с.13). З рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2017 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 420 грн. 63 коп. (а.с.9). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 20 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до в п. 6 вказаних розяснень, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2018 року [PERSON] були виплачені заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.04.2017 року по 20.09.2017 року, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 22714 грн. 02 коп. за період з 21.09.2017 року по 31.01.2018 року, що складає 54 робочих дні (враховуючи триденний робочий тиждень), при середньоденній заробітній платі позивача 420,63 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (54 робочих дні х 420,63 грн. = 22714,02 грн). У відповідності з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved