Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви, посилається на те, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2017 [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном на один рік. Позивач визнаний потерпілим по даній кримінальній справі, тому що [PERSON] 18 березня 2017 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в його будинку, таємно викрав з шафи особисті кошти в сумі 25 000 гривень. Вина [PERSON] в суді доведена повністю, він скоїв злочин, будучи неповнолітнім. Його мати, відповідачка, визнана законним представником [PERSON]. На даний час відповідачка відшкодувала викрадені гроші, але скоєним кримінальним правопорушенням [PERSON] позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в у негативних емоціях, переживаннях з приводу втрачених коштів, оскільки він сам виховує сина інваліда-дитинства, є пенсіонером. Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 640 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо стягнення з неї моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням, вчиненим її сином - [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду від 14.06.2017 [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі, зі встановленням йому іспитового строку терміном на один рік ( а.с. 5). Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] 18 березня 2017 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в будинку [ADDRESS] та належить [PERSON], переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий [PERSON] знаходився в іншій кімнаті будинку, таємно викрав з шафи грошові кошти в сумі 25000 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вище вказану суму (а.с. 5). Судом встановлено, що на вина [PERSON] в суді доведена повністю, злочин скоїв будучи неповнолітнім, його мати [PERSON] визнана законним представником. Положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого неповнолітнім [PERSON], законним представником якого є його мати (відповідач), позивач зазнав моральних страждань, які полягають в тому, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, останній зазнав душевних страждань, він є пенсіонером та має на утриманні сина інваліда-дитинства, який постійно потребує лікування, що підтверджується медичними документами ( а.с 8). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок неправомірних дій неповнолітнього сина відповідача. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає розмір моральної шкоди у сумі 2000,00 грн. є таким, що відповідає ступеню перенесених позивачем страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі пропорційно до задоволеної на користь позивача частини позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 640,00 грн. (а.с.1), оскільки вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що вимоги в частині відшкодування відповідачем судових витрат позивачу повинні також бути задоволені повністю.

Outcome: approved