Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-20062-171207. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 4580,00 гривень на придбання майна, на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 2.3, 2.5 договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти у розмірі 10 % річних, та плату за ведення кредитної справи у розмірі 1 % в місяць. Позивач свої забовязання за кредитним договором виконав надавши відповідачу грошові кошти у сумі 4580,00 гривень. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в наслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 1241,42 гривень. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем не погашена в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача Духота І.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи мається заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-20062-171207. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 4580,00 гривень на придбання майна, на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 2.3, 2.5 договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти у розмірі 10 % річних, та плату за ведення кредитної справи у розмірі 1% в місяць. Позивач свої забовязання за кредитним договором виконав надавши відповідачу грошові кошти у сумі 4580,00 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №45676944 від 17.12.2007 року (а.с.16), видаткова накладна №ТЭМ-61454 від 24.12.2007 року (а.с.13). Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 14.03.2014 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №003-20062-171207 від 17.12.2007 року не виконує в наслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість яка відповідно до розрахунку позивача складає 1241,42 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту- 1077,52 гривень, заборгованість за відсотками 12,76 гривень, заборгованість за комісіями - 151,14 гривень (а.с.14). Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1241,42 гривень. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України. Згідно платіжного доручення № 29359970 від 03 квітня 2014 року, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved