Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 6 вересня 2010 року в розмірі 31\~136,64 гривень, з яких 789,7 гривень заборгованість за кредитом, 24\~588,05 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 100 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1\~458,89 гривень штраф (процентна складова). Позов мотивує тим, що 6 вересня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Термін дії договору становить дванадцять місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично пролонгується на той же строк. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 31 серпня 2017 року (а.с. 35), в судове засідання не зявилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала (а.с. 40). Відповідач в судовому засіданні 23 січня 2018 року розмір боргу визнав і пояснив, що справді отримував кредит, однак враховуючи матеріальний стан не міг його погасити у визначені строки. Крім того, просив оголосити перерву в судовому засіданні для позасудового врегулювання спору. 23 січня 2018 року судом було задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву до 20 лютого 2018 року в розгляді справи. В судове засідання 20 лютого 2018 року відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин і беручи до уваги, що судом заслухано вступне слово відповідача, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що 6 вересня 2010 року між сторонами був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Термін дії договору становить дванадцять місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг встановлено, що при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень плюс 5% від суми позову. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 31\~136,64 гривень, з яких 789,7 гривень заборгованість за кредитом, 24\~588,05 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 100 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1\~458,89 гривень штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5, 6). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином \~відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 6 вересня 2010 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань. \~ У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 31\~136,64 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1\~600 гривень судового збору.

Outcome: approved