Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у сумі 144210 грн. та 151420,50 грн. процентів за прострочення повернення боргу, а всього 295630,50 грн. Свої вимоги, обґрунтовує тим, що 10.12.2015р. він уклав із відповідачкою договір позики, згідно з яким передав їй грошові кошти у сумі 5500 дол.США під проценти від суми позики в розмірі 5% місячних з умовою їх повернення до 10.05.2016р. Договір було укладено у письмовій формі, а факт передачі коштів підтверджений відповідною письмовою розпискою. Оскільки в обумовлений строк боржник усієї суми позики не повернула, виникла заборгованості в розмірі 11275 дол.США, яка згідно курсу НБУ еквівалентна 295 630,50 грн., на прохання сплатити боргу відповідач не реагує, відтак він змушений звернутися за захистом своїх майнових прав до суду та просити про стягнення даної заборгованості в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте від останньої надійшла заяву за змістом якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задоволити, а справу розглядати у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку сторін по справі, не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, в силу ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У відповідності до положень ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути позикодавцеві таку ж суму. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, 10.12.2015р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір фінансової позики, що стверджується відповідною письмовою розпискою сторін, згідно якої відповідач отримав грошові кошти у сумі 5500 дол.США під проценти від суми позики в розмірі 5% місячних з умовою їх повернення до 10.05.2016р. Також встановлено, що станом на день подачі даного позову, не повернутий залишок позики за договором (розпискою) від 10.12.2015р. складає 11 275,00 дол.США, з яких: 5500,00 дол.США - основана заборгованість; 5775,00 дол.США - заборгованість по процентах. На підставі ст.ст.192, 524, 533 ЦК України, вказану заборгованість розраховано з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України, а відтак 11 275,00 дол.США становить 295 630,50 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON], ігноруючи прохання позивача, не виконала умови розписки та борг не повернула. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позов про стягнення з відповідача [PERSON] коштів за борговою розпискою підставний та такий, що підлягає задоволенню, будь-які належні докази виконання відповідачем свого зобов'язання перед позивачем відсутні та такі суду не представлені, а отже відповідач, як боржник по зобов'язаннях за договором позики від 10.12.2015р., повинен сплатити на користь позивача суму позики у розмірі 295 630,50 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 2956,31 грн., сплачений останнім при подачі позову, що стверджується квитанцією наявною в матеріалах справи. На підставі ст.ст. 524, 526, 530, 533, 599, 610, 625, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved