Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 05.02.2015 року [PERSON] право власності на домоволодіння за адресою с. Мар»ївка, вул. Шевченко 5 Полтавського району Полтавської області, а саме жилий будинок, який складається з: тамбура пл.7,2 кв.м., кладової пл. 1,9 кв.м., веранди пл. 7,4 кв.м., кухні пл. 10,2 кв.м., кімнати пл. 15,0 кв.м.; літньої кухні; сараю; колодязя; огорожі та на приватизовану земельну ділянку пл. 0,60 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Мар»ївка Нестеренківської сільської ради. В обґрунтування позову посилається на те, що є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, протее оформити свої спадкові права він не має можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, попередньо надавши суду заяву де зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №292979, [PERSON] померла 05.02.2015 року (а.с.8). Відповідно до заповіту складеного від імені [PERSON] та посвідченого 23.04.2010р. за реєстровим номером 2184 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], остання заповіда все належне їй майно [PERSON] (а.с.9). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2015 року №146/02-31 згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем на все спадкове майно [PERSON], що складається з а саме на житловий будинок з надвірними побудовами та на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства, які знаходяться за адресою с. Мар»ївка, вул. Шевченка №5 Полтавського р-ну та області, однак в зв»язку із відсутністю державної реєстрації права власності на вищевказане спадкове майно, у видачі свідоцтва на право власності позивачу було відмовлено.(а.с.18). Наявність права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства, які знаходяться за адресою с. Мар»ївка, вул. Шевченка №5 Полтавського р-ну та області у спадкодавець [PERSON],яке остання одержала у спадок після смерті 21.02.2000 року [PERSON], підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, що видане 28.05.2002року за реєстровим № 1-702 Полтавською Державною районною нотконторою, а також державним актом на право приватної власності на землю ІV-ПЛ №01572 та свідоцтвом на право особистої власності від 30.05.1989р. виданим на ім»я померлої [PERSON] (а.с.14-17). Відповідно до технічного паспору від 25.02.2002року виданого КППБТІ «Інвентаризатор» жилий будинок за алресю вул..Шевченко №5 в с.Марївка Полтавського району та належить [PERSON] складається з: тамбура пл.7,2 кв.м., кладової пл. 1,9 кв.м., веранди пл. 7,4 кв.м., кухні пл. 10,2 кв.м., кімнати пл. 15,0 кв.м.; літньої кухні Б; сараю В,в; колодязя №1; огорожі №2 Відповідно до ст. 41 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом…»; Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод»: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права»; Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За нормами ст.3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З встановлених судом обставин випливає, що спадкоємцЬ померлої [PERSON] за заповітом - [PERSON] шляхом прийняття спадщини правомірно набув право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними побудовами та земельної ділянки площею 0,60 га для обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства, які знаходяться за адресою с. Мар»ївка, вул. Шевченка №5 Полтавського р-ну та області, яке правомірно набула [PERSON], в порядку спадкування за померлій [PERSON], якій в свою чергу дане нерухоме майно належало на підставі діючого на той час законодавства. Проте в оформлені спадкових прав на вказане майно позивачу , було відмовлено, що порушує права останнього. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved