Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором б/н від 24 червня 2009 року у сумі 8910,40 гривень та судові витрати у сумі 243,60 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 24 червня 2009 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 3900 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31 січня 2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 8910,40 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3895,65 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3366,83 гривень, 985,52 гривень заборгованість по комісії, а також штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 250 гривень фіксована частина та 412,40 гривень процентна складова. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] (відповідач змінила прізвище з «Руденко» на «Кірієнко» після реєстрації шлюбу, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015378167 від 15 травня 2015 року) про відкриття рахунку та надання банківських послуг та Умов та правил надання банківських послуг, 24 червня 2009 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ«ПриватБанк» серії А01 №054809) та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг, згідно умов якого, відповідачу була надана кредитна карта з кредитним лімітом 1000 гривень зі сплатою процентів у розмірі 30,00% щомісячно із розрахунку 360 днів у році зі строком дії кредитного ліміту відповідно до строку дії карти. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2009 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ Приватбанк з письмовою заявою про надання банківських послуг у вигляді строкового кредиту, при цьому [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг. У вказаній письмовій заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, 24 червня 2009 року відкрив відповідачу рахунок. Відповідно до п. 6.5 Умов договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допустила порушення грошового зобовязання за кредитним договором щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договором порядку та строки, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 31 січня 2015 року становить 3895,65 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3366,83 гривень. Згідно зі ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-Яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. П. 9.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі відсутності на Картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати послуг банку та продовження дії Карти та у разі не надходження грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту припинення строку дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно з діючими Тарифами щомісяця. Крім того, як вбачається зі змісту п. 5.1 вказаних Умов за несвоєчасне виконання боргових зобовязань позичальник сплачує додаткову комісію, розмір якої встановлений Тарифами. Відповідно до вищевказаного пункту Умов та правил надання банківських послуг, позичальнику були нараховані заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 985,52 гривень штраф у розмірі 250 гривень фіксована частина та 412,40 гривень - процентна складова. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді відповідачем не була погашена вказана сума заборгованості. Суду не надано беззаперечених, належних та допустимих доказів, які свідчать про звернення відповідача до банку із заявою про припинення дії договору або про його розірвання, а також про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 8910,40 гривень. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № PROM6BL232 від 06 лютого 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved