Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, у якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на його користь на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Підставність позову позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач залишила сім'ю більше восьми років тому, з того часу у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надала до суду відзив. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у заявленому обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явилась. Ухвалою суду від 09.04.2019 вирішено здійснювати заочний розгляд даної справи. Представник служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області [PERSON] в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини підтримала та просила суд його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що сторони спору є батьками дитини [PERSON], [INFO], в підтвердження чого є свідоцтво про народження (а.с. 6). Як убачається із довідок виданих виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області 28.11.2018 за № 5967, 5969 (а.с.10, 11), дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована та постійно проживає разом із батьком [PERSON] в [ADDRESS]. З довідки виданої КЗ «Турбівсьбкий ясла-садок №2» від 07.12.2018 за №28 (а.с.7) встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], дійсно відвідувала Турбівський ясла-садок №2 з 28.03.2013 по 28.05.2016, утім мати дитини вихованням дитини не займалась. Відповідно до довідки Турбівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №2 від 05.11.25018 №156 встановлено, що мати - [PERSON] не займається вихованням та навчанням своєї дочки [PERSON] (а.с.8). З довідки КНП «Липовецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.11.2018 вбачається, що дитина [PERSON] до сімейного лікаря звертається в супроводі батька [PERSON] та бабусі [PERSON] За цей період мати дитини [PERSON] жодного разу не звертався до медичного закладу, не цікавиться її здоров'ям. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] було предметом розгляду Липовецькою райдержадміністрацією, за наслідками якого було складено висновок від 14.02.2019, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дитини [PERSON], [INFO]. В матеріалах цивільної справи наявна заява відповідача(а.с.15), відповідно до якої вона не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON]. Підпис [PERSON] засвідчено секретарем Вахнівської сільської ради Липовецького району. Зі змісту ст. 164 ч.1 п.2 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тощо… Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено неналежне виконання відповідачами покладених на неї законодавцем батьківських обов'язків, свідоме нехтування ними, що свідчить про протиправність поведінки матері по відношенню до своєї дитини та вказує на винну її поведінку. Відповідач не спростувала жодних фактів наведених вище та не навела доказів зміни своєї поведінки в кращу сторону. Таку винну поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та покладених на неї законодавством обов'язків, а отже наявність підстав для застосування таких крайніх заходів як позбавлення відповідача батьківських прав, отож позов в цій частині обґрунтований, тому підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до ч.2, 3 ст.166 С України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти, обравши спосіб у виді частки від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено відповідач не надала жодних заперечень проти позову, не повідомила про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з'ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів. За встановлених у ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов'язку батьків щодо утримання дитини, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможна надавати утримання своїй дитині у частці від її заробітку (доходу), яка має складати ј частки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині також підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до [PERSON] 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що при пред'явленні позову за вимогами про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору, тому суд присуджує його з відповідача в дохід держави, а за вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704, 80 грн., що підтверджено документально, отож вони підлягають до стягнення із відповідача на його користь.

Outcome: approved