Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу 10 294,17 гривень за договором про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії № 8112160350КР/2017-07 від 22 червня 2017 року, що включає: 4 875,95 гривень боргу з повернення кредиту, 4 574,47 гривень боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 511,37 гривень пені за прострочення сплати кредиту, 332,38 гривень пені за несвоєчасне погашення процентів; а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривні. Позов мотивує тим, що 22 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», назву якого змінено на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 567 від 5 червня 2019 року та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунка № [NUMBER] . 11 липня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою сторони домовились викласти договір в новій редакції під назвою: «Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії № 8112160350КР/2017-07». На виконання умов договору, позивач відкрив відповідачу два карткові рахунку та кредитну лінію до карткового рахунка з лімітом в сумі не більше 5 000 гривень, а відповідач зобов`язався сплачувати 30% річних за користування кредитом, не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані. Строк погашення кредиту минув 31 липня 2020 року. У порушення договору відповідач не виконав зобов`язання належним чином щодо повернення коштів, вимога позивача про повернення таких відповідачем була проігнорована.В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 15, 16, 526, 530, 549, 550, 551, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача Коваль Д.І. , яка діяла на підставі довіреності від 24 жовтня 2018 року, позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання 17 грудня 2020 року та 1 лютого 2021 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», назву якого змінено на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 567 від 5 червня 2019 року та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунка № [NUMBER] . 11 липня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою сторони домовились викласти договір в новій редакції під назвою: «Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії № 8112160350КР/2017-07». На виконання умов договору, позивач відкрив відповідачу два карткові рахунку: № [NUMBER] та № [NUMBER] та кредитну лінію до другого карткового рахунка з лімітом в сумі не більше 5 000 гривень, а відповідач зобов`язався сплачувати 30% річних за користування кредитом, не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав, що стверджується довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 11 липня 2017 року по 15 жовтня 2020 року (а.с. 30, 31). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач звертався до відповідача з претензією від 23 лютого 2018 року про погашення заборгованості та вимогами від 2 жовтня 2018 року та 18 липня 2019 року про погашення заборгованості (а.с. 46-49). У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 15 жовтня 2020 року заборгованість [PERSON] за вказаним вище кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, становить 10 294,17 гривень, що включає: 4 875,95 гривень боргу з повернення кредиту, 4 574,47 гривень боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 511,37 гривень пені за прострочення сплати кредиту, 332,38 гривень пені за несвоєчасне погашення процентів. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 294,17 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102 гривні судового збору.

Outcome: approved