Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив позбавити останнього батьківських прав відносно їх спільної малолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб з відповідачем розірваний за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.04.2014 року та сторони проживають окремо, при цьому донька проживає з позивачем та спорів щодо місця її проживання у них не виникало. Відповідач життям своєї доньки не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі у її вихованні. Оскільки відповідач ігнорує виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки, опікунською радою Обухівської районної державної адміністрації Київської області було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] Ухвалою судді від 05.04.2018 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження і призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 05.07.2018 року до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Обухівську районну державну адміністрацію Київської області, як орган опіки і піклування. Ухвалою суду від 09.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність, та просив при винесенні рішення врахувати наданий висновок Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], а її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2014 року. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 14.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а після розірвання шлюбу позивачу надано прізвище [PERSON]. З довідки, виданої ПОЖ Української міської ради Київської області № 4004 від 01.11.2017 року, вбачається, що малолітня дитина [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON] та матір'ю [PERSON] Відповідно до висновку Обухівської районної державної адміністрації від 11.01.2018 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який є батьком [PERSON] [INFO], свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки. [PERSON] та її донька проживають разом, позивач виховує доньку самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліментів не сплачує, не піклується про неї, життям доньки не цікавиться. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої доньки, її підготовки до самостійного життя, а тому за таких виняткових обставин та з метою захисту інтересів дитини, забезпечення її зростання в умовах турботи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід залишити за державою. На підставі викладеного та

Outcome: approved