Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 93420 грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором та стягнути судові витрати повязані із розглядом справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Також звернувся до суду із заявою, якою просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою \~звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. \~Судом встановлено, що відповідач заповнив заяву позичальника № KGXRRХ10640046 від 29.01.2008 року про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») у ПриватБанку, в якій зазначив свої особисті дані. В даній анкеті-заяві зазначено про умови та строк повернення коштів. \~\~ Відповідно до умов банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 12259 грн. 17 коп. на строк 24 місяця, тобто з кінцевим терміном повернення 29.01.2010 року включно на придбання товару, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 20» по « 25» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 872 грн. 26 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідач отримані кредитні кошти не повернув і станом на 06.03.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 11177 грн. 60 коп. - основного боргу, 754 грн. 53 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, \~2647 грн. 98 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 73915 грн. 71 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором, а також відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штрафу /фіксована частина/ та 4424 грн. 79 \~коп. штрафу /процентна складова/. \~ Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 5.1 Умов зазначено, що у випадку несвоєчасного погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Сума пені за період з 20.04.2008 року по 06.03.2013 року становить \~73915 грн. 71 коп. \~Відповідач в письмовій заяві від 10 травня 2016 року просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). В Постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі № 6-116 цс 13, від 19 листопада 2014 р. у справі № 6-160цс14, які відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування судами України, зроблені правові висновки за яким у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу; несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В кредитному договорі чітко визначений строк надання кредиту, а саме: 24 місяця, з 29.01.2008 року по 29.01.2010 року включно. Зважаючи на строк виконання зобовязань по кредитному договору (29.01.2010 року), строк позовної давності закінчився 29.01.2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом 02.04.2013 року, про що свідчить штамп Кіровського районного суду м. Кіровограда про одержання даного позову, тобто строк предявлення позову сплив. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, в даному позові - стягнення неустойки, зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне до позовних вимог про повернення споживчого кредиту застосувати строк позовної давності, а тому в задоволенні позову відмовити. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed