Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за навчання. В обґрунтування позову зазначено, що 04.11.2016 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір №51-402 про навчання, відповідно до якого Херсонський державний університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищезазначеному університеті на очній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст». У свою чергу відповідач повинен вносити оплату за навчання щомісячно відповідно до пункту 4.4 Договору. Проте оплата за навчання у термін вересень-грудень 2016 року відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг, який складає 3038,96 грн. Наказом від 27.12.2016 року № 45-п відповідача було відраховано з університету за порушення навчальної дисципліни та невиконання угоди з 27.12.2016 року. В добровільному порядку відповідач заборгованість перед позивачем не сплачує, в зв`язку з наведеним просив позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за навчання в розмірі 3038,96 13 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 26.01.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/480/19 від 06.02.2019 року суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень. 06.02.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 14.02.2019 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у наданій до суду позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Гагуліна О.М. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість. При цьому зазначили, що освітні послуги позивачем надавалися неякісно та не у повному обсязі. З урахуванням кількості отриманих відповідачем лекцій, а саме: 6 академічних годин, остання має сплатити позивачеві суму у розмірі 41,30 грн. виходячи з вартості 1 години - 6,88 грн. Відповідач також зазначає, що нею на ім`я ректора у грудні 2016 року була подана заява про відрахування з навчання, яка не була розглянута, вважала наказ від 27.12.2016 року № 45-п про її відрахування за порушення навчальної дисципліни та невиконання угоди незаконним. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2016 року між Херсонським державним університетом (виконавець) та [PERSON] (замовник, слухач) укладено Договір № 51-402/16 про навчання. Предметом договору є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити перепідготовку [PERSON] , а саме: форма навчання - очна, освітньо-кваліфікаційний рівень - Спеціаліст, напрям підготовки (спеціальність) - 014 середня освіта (мова і література англійська) (а.с. 6). Відповідно до пункту 4.1 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 9500,00 грн. У відповідності до пункту 4.4 Договору замовник вносить плату щомісячно до 20 числа місяця, що передує звітному у розмірі 791,67 грн. З довідки №308/47 від 25.10.2017 року виданої Херсонським державним університетом встановлено, що [PERSON] була зарахована студентом першого курсу денної форми навчання за кошти фізичних або юридичних осіб за спеціальністю «Середня освіта (Мова і література англійська мова)» Херсонського державного університету з 07.11.2016 року (наказ від 04.11.2016 року №33-п). Відрахована зі складу слухачів першого курсу Центру післядипломної освіти у зв`язку з порушенням навчальної дисципліни та умов договору з 27.12.2016 року (наказ від 27.12.2016 №45-п) (а.с.7). Відповідно до довідки розрахунку №1011 складеної Херсонським державним університетом загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання [PERSON] становить - 3038,96 грн. Сума яку щомісячно повинен був сплачувати боржник - 791,66 грн. Сума. Яку сплатив - 0,00 грн. Сума заборгованості помісячно: вересень 2016 року - 791,67 грн., жовтень 2016 року - 791,66 грн., листопад 2016 року - 791,66 грн., грудень 2016 року - 663,97 грн., що разом становить 3038,96 грн. грн. (а.с.8) 16.03.2017 року Херсонським державним університетом на адресу [PERSON] направлено досудове попередження з вимогою сплатити заборгованість за навчання у сумі 3038,96 грн., яке було отримане відповідачем 24.04.2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 9-10). Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої стаття 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд не приймає доводи відповідача, які надані нею в обґрунтування заперечень з приводу заявленого позову, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями відповідача, наданих нею під час розгляду справи по суті. Так, посилання відповідача [PERSON] з приводу необхідності розрахунку вартості навчання, виходячи з кількості академічних годин суперечать умовам Договору № 51-402/16 від 04.11.2016 року, зазначених у Розділі 4, п. 4.4. якого визначено, що внесення плати за Договором щомісячно до 20 числа місяця, що передує звітному у розмірі 791,67 грн. Судом встановлено, і підтверджено поясненнями відповідача, що Наказ від 27.12.2016 року № 45-п, яким відповідача [PERSON] було відраховано з Херсонського державного університету за порушення навчальної дисципліни та невиконання угоди з 27.12.2016 року нею не оскаржувався, за перерахунком вартості за надані освітні послуги до Херсонського державного університету відповідач не зверталася та після подання нею заяви від 01.12.2016 року про її відрахування, заклад освіти відповідач не відвідувала, не зважаючи на відсутність наказу про відрахування. Позивачем до суду надано розрахунок вартості освітньої послуги за весь період навчання [PERSON] . Згідно наданого розрахунку сума заборгованості становить 3038,96 грн. та складається з: 791,67 грн. - заборгованість за вересень 2016 року, 791,66 грн. - заборгованість за жовтень 2016 року, 791,66 грн. - заборгованість за листопад 2016 року та 663,97 грн. - заборгованість за грудень 2016 року. Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що договір про навчання № 51-402/16 укладено між Херсонським державним університетом та [PERSON] 04.11.2016 року, отже, саме з зазначеної дати між сторонами виникли відповідні правовідносини. У позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачеві вартості надання освітньої послуги за вересень 2016 року, у розмірі 791,67грн. та жовтень 2016 року у розмірі 791,66 грн., оскільки у цей період [PERSON] не отримувала освітніх послуг, які надаються Херсонським державним університетом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором № 51-402/16 від 04.11.2016 року та не сплатив сплату за навчання за листопад 2016 року, яка нарахована позивачем в сумі 791,66 грн. та грудень 2016 року, яка нарахована позивачем станом на день відрахування відповідача, а саме: в сумі 663,96 грн., а тому сума заборгованості (791,66 + 663,97 грн. = 1455,63 грн.) підлягає стягненню з відповідача, отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 766,38 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. З огляду на викладене,

Outcome: partial