Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором на загальну суму у розмірі 2429,48 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № 002-20031-190907, відповідно до умов якого ТОВ Комерційний банк Дельта надає відповідачу кредит у сумі 1462,00 гривень на придбання майна з остаточним терміном повернення кредиту 18 вересня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік та 3,25% за веденя кредитної справи. Відповідач зобовязався щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування шляхом внесення мінімально необхідного платежу у розмірі 115,00 гривень, на поточний рахунок до 19 числа поточного місяця. ТОВ Комерційний банк Дельта свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредит, а відповідач отримала у своє розпорядження майно, але свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконала, в результаті чого, станом на 20 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2429,48 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № 002-20031-190907. Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, затвердженого рішенням позачергових зборів акціонерів АТ Дельта Банк № 2 від 30 січня 2012 року, позивач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк Дельта. Відповідно до умов кредитного договору № 002-20031-190907 від 19 вересня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта надає відповідачу кредит у сумі 1462,00 гривень на придбання майна з остаточним терміном повернення кредиту 18 вересня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік та 3,25% за веденя кредитної справи. Відповідач зобовязалася щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування шляхом внесення мінімально необхідного платежу у розмірі 115,00 гривень, на поточний рахунок до 19 числа поточного місяця. Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта свої зобовязання за кредитним договором № 002-20031-190907 від 19 вересня 2007 року виконало та надало відповідачу кредит, про що свідчить меморіальний ордер № 33151305 від 19 вересня 2007 року, а відповідач отримала у своє розпорядження майно, про що свідчить акт перевірки наявності, стану, умов використання предмету застави від 19 вересня 2007 року, який містить підпис відповідача. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконала, в результаті чого, станом на 20 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2429,48 гривень, яка складається з: - заборгованість за сумою кредиту в розмірі 936,84 гривень; - заборгованість за відсотками у розмірі 90,89 гривень; - заборгованість за комісіями у розмірі 1401,75 гривень, про що свідчить розрахунок ціни позову за кредитним договором № 002-20031-190907 від 19 вересня 2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконала, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з неї у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved