Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який доповнив та остаточно просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 107,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], посвідчений 03 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., реєстр № 6, скасувати рішення № 33329964 від 03 січня 2017 року про державну реєстрацію права власності відповідача на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], державний реєстратор приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на праві власності належить в ? частині [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21 червня 1994 року, що видане Приватбюро при Мереф'янській міській раді, та ? частині його матері [PERSON], на підставі договору дарування від 29 листопада 2005 року. Після смерті [PERSON] належну їй частку за заповітом успадкував [PERSON], який є також власником земельної ділянки за вказаною адресою. [INFO] року помер [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є син померлого - позивач по справі. 10 січня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та дізнався, що 03 січня 2017 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 березня 2016 року, який продав та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі - продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір укладений після смерті власника майна, тому є недійсним, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Оскільки договір купівлі-продажу є недійсним, тому рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок і земельну ділянку на підставі такого договору підлягає скасуванню. Відповідач [PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просить застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з позивача [PERSON] грошову суму у розмірі 200 000 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що дійсно 03 січня 2017 року за договором купівлі продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., він придбав житловий будинок і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Грошові кошти за вказане нерухоме майно у розмірі 200 000 гривень, 28 грудня 2016 року він в присутності спільного знайомого [PERSON], передав в руки довіреній особі [PERSON] - [PERSON], який гроші перерахував та передав [PERSON] При складанні договору купівлі - продажу вони з [PERSON] вказали, що останній одержав для свого довірителя гроші, ще до підписання цього договору. Нормами цивільного права передбачено, що у разі визнання договору купівлі-продажу недійсним, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, або відшкодувати вартість одержаного, тому у разі визнання договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року - недійсним, [PERSON] мав повернути отримані кошти, але оскільки він помер, обов'язок повернути грошові кошти переходить до його спадкоємця - позивача по справі, тому відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені ним вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти задоволення вимог за зустрічним позовом заперечував посилаючись на їх безпідставність. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти задоволення вимог за зустрічною позовною заявою заперечувала за їх безпідставністю оскільки не надано доказів на підтвердження того, що грошові кошти, отримані [PERSON] для передачі [PERSON] останнім отримані від свого довірителя. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку свого довірителя та представника [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені ним вимоги за зустрічним позовом, просив їх задовольнити оскільки повністю розрахувався з [PERSON] за придбаний будинок і на день укладання угоди 03 січня 2017 року не знав, що [PERSON] помер [INFO] року, також пояснив, що з покійним [PERSON], знайомий давно і знав, що той має намір продати житловий будинок за адресою: [ADDRESS], і неодноразово пропонував купити будинок, але відповідача не влаштовувала ціна. В листопаді [PERSON] знизив ціну на будинок і вони домовились про укладення договору купівлі-продажу будинку. Для підготовки оформлення угоди, відповідач у листопаді 2016 року передав [PERSON] як довіреній особі [PERSON] грошові кошти для підготовки документів. 27 грудня 2016 року йому зателефонував [PERSON] і повідомив, що йому терміново потрібні кошти, що він готовий, що знизити ціну на будинок, а угоду укласти до Нового року. 28 грудня 2016 року він з [PERSON] приїхали до [PERSON] додому, де вже знаходився [PERSON] Вони з [PERSON] домовились, що 28 грудня 2016 року відбудеться передача коштів, а потім він з [PERSON] як довіреною особою [PERSON] посвідчать угоду в нотаріальній конторі. В той день, він передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 000 гривень купюрами по 200 гривень, а той передав гроші [PERSON] До Нового року оформити угоду не змогли і у перший робочий день 2017 року 03 січня вони з [PERSON] оформили договір купівлі - продажу будинку у нотаріуса. Про смерть [PERSON] дізнався пізніше від [PERSON] Представник відповідача [PERSON] який діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував посилаючись на його передчасність і обранням невірного способу захисту, при цьому пояснив, що в даному випадку його довіритель є добросовісним набувачем нерухомого майна і наслідком визнання такої угоди недійсною є повернення майна з чужого незаконного володіння. Вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що у разі визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року житлового будинку, його довірителю [PERSON] мав повернути отримані кошти, але оскільки він помер, обов'язок повернути грошові кошти переходить до позивача як спадкоємця [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував, та пояснив, що він є давнім товаришем [PERSON] і за його дорученням готував документи для продажу належного [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Наприкінці грудня йому зателефонував [PERSON] і повідомив, що [PERSON] знизив ціну будинку але угоду необхідно укласти до Нового року, тому вони 28 грудня 2016 року зустрілись за місцем проживання [PERSON] [PERSON] приїхав з товаришем і привіз гроші у розмірі 200 000,00 гривень. Оскільки документи не були готові, вирішили провести розрахунок, а угоду посвідчити у нотаріуса пізніше. 28 грудня 2016 року [PERSON] передав грошові кошти [PERSON], а той передав гроші [PERSON] До Нового року оформити угоду не змогли і у перший робочий день 03 січня 2017 року вони з [PERSON] оформили договір купівлі - продажу будинку у нотаріуса. [INFO] року вранці бачив [PERSON], про його смерть дізнався пізніше. В подальшому в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. в судовому засіданні пояснила, що дійсно 03 січня 2017 року посвідчила договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON], який діє від імені продавця [PERSON] підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 березня 2016 року та покупцем [PERSON], але вказана угода була укладена без порушень норм діючого законодавства. Вона як нотаріус пересвідчилась в наявності усіх документів, встановила особи сторін, перевірила їх повноваження і представник за довіреністю підтвердив, що його довіритель станом на 03 січня 2017 року живий. Зазначила, що не була присутня при проведенні розрахунку, і зі слів сторін в договорі вказала про проведення розрахунку. В подальшому в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що за зверненням [PERSON] агентство нерухомості підшукувало для придбання житловий будинок, але для цього необхідно було підготувати документи та продати будинок за адресою: [ADDRESS]. Наприкінці 2016 року [PERSON] телефоном повідомив, що готовий оформити угоду купівлі - будинку, але свідок запропонував йому оформити правочин вже після новорічних свят. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 28 грудня 2016 року він супроводжував [PERSON], який віз грошові кошти у розмірі 200 000,00 гривень для розрахунку за придбаний житловий будинок. За місцем проживання [PERSON], [PERSON] в його присутності та присутності [PERSON] розрахувався та домовився угоду посвідчити у нотаріуса в перших числах 2017 року. Вказав, що не пам'ятає як саме передавались кошти. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2017 року застосовані заходи забезпечення позову та накладено заборону на відчуження житлового будинку і земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року вжиті заходи забезпечення доказів та зобов'язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. надати копію договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року, реєстр № 6, довіреність від імені [PERSON], відомості про довірену особу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов відповідача [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року вжиті заходи забезпечення доказів та зобов'язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякову Л.О. надати відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2017 року задоволено клопотання представника відповідача про допит в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні 15 травня 2017 року представник [PERSON] відмовився від допиту [PERSON] Суд, заслухавши позивача, представників позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши доказі по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], що видано виконавчим комітетом Меренф'янсмької міської ради Харківського району Харківської області 05 січня 2017 року, запис № 07 від 05 січня 2017 року та лікарське свідоцтво № 30-ДМ від 04 січня 2017 року про смерть № 30-ДМ [PERSON]. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] залишився його син позивач по справі [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження, де батьком вказаний [PERSON]. Позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить лист № 247/02-14 від 15 червня 2017 року приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової І.О. Також судом встановлено, що 12 березня 2016 року діючи за попередньою усною домовленістю, довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., реєстр № 170, [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси та вирішувати усі питання щодо користування, розпорядження щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], довіреність видана строком на три роки і дійсна до 20 березня 2019 року. 03 січня 2017 року між [PERSON], який діє від імені [PERSON] підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 березня 2016 року та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., реєстр № 6, відповідно до умов якого продавець [PERSON] передав, а покупець [PERSON] прийняв у власність житловий будинок загальною площею 107,7 кв. м., та земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. Продаж за домовленістю сторін вчинено за суму 200 000,00 гривень, які [PERSON] одержав для свого довірителя [PERSON] від покупця [PERSON] повністю, ще до підписання договору. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 січня 2017 року, житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності зареєстровані 03 січня 2017 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., реєстр № 6, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний № 33329964 від 03 січня 2017 року, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. В якості доказів суду надані: заповіт [PERSON], від 30.03.2011 року, яким вона усе належне їй майно заповіла [PERSON]; договір доручення на продаж нерухомості № 4-А-284 від 26 вересня 2016 року укладений між [PERSON] та Агентством нерухомості «Квартал»; Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з правилом статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЦК України, обсяг цивільної правоздатності фізичної особи включає, що фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені Цивільним Кодексом України, іншим законом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, при цьому частиною другою передбачено: якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані докази, приходить до висновку, що договір купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., реєстр № 6, підлягає визнанню недійсним, а вимоги позивача [PERSON] в цій частині задоволенню в повному обсязі, оскільки на день укладення вказаного правочину, довіреність від імені [PERSON] втратила чинність у зв'язку зі смертю довірителя, і [PERSON] не мав права укладати угоду від імені померлої особи. Оскільки договір купівлі - продажу за яким відповідач [PERSON] набув права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], судом визнаний недійсним, то відповідно рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на вказане нерухоме майно підлягає скасуванню, тому суд задовольняє вимоги позивача та скасовує рішення № 33329964 від 03 січня 2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] відповідача на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення в порядку застосування наслідків недійсності правочину грошової суми у розмірі 200 000,00 гривень суд залишає без задоволення за їх безпідставністю, оскільки на день укладення вказаного правочину, довіреність від імені [PERSON] втратила чинність у зв'язку зі смертю довірителя, і [PERSON] уклав угоду від імені померлої особи, не пересвідчившись в своїх повноваженнях, тому відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України завдані у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі збитки та моральна шкода - підлягають відшкодуванню винною стороною, а доказів про те, що [PERSON] є винним у завданні збитків [PERSON] суду не надано. Крім того у судовому засіданні було встановлено, що факт отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у розмірі 200 000,00 гривень письмовими доказами не підтверджений, що визнали у судовому засіданні [PERSON], [PERSON], а до показань свідків суд відноситься критично, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі, тому відсутні підстави вважати, що до [PERSON] як спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем у зв'язку з визнанням правочину недійсним. За вказаних обставин суд повністю відмовляє в задоволенні вимог [PERSON] за зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів та також звертає увагу на те, що позивач не є стороною оспорюваного договору купівлі - продажу і не є власником предмета договору в розумінні положень ст. 388 ЦК України, тому посилання відповідача на положення вказаної статті, яка передбачає право власника на витребування майна від добросовісного набувача суд вважає помилковими та до уваги не приймає. Судові витрати суд підставі до ст. 141 ЦПК України покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору у розмірі 1280 гривень 00 коп., судові витрати понесені [PERSON] відносить за його рахунок.

Outcome: approved