overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання з відповідачем виявились несумісність характерів, поглядів на сімейне життя та сім'ю. Шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач проти позову не заперечувала, зазначивши, що для збереження сім'ї надання строку для примирення не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, які заперечували проти надання їм часу для примирення, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007р. Від шлюбу мають неповнолітнього вина [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Більше року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, у кожного свій бюджет, проживають окремо. Кожен з подружжя наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згоден, тому суд не вживає заходів для примирення сторін, вважаючи, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Зважаючи на те, що однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін та їх неповнолітнього сина вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку загальною площею 0,1972га., житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку на [ADDRESS]. Все належне спадкодавцеві майно вона заповіла позивачу. Оскільки через юридичну необізнаність та хворобу останній пропустив строк звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, просив суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у позовній позові. Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності, проти позову не заперечує (лист №02-10/238 від 12.05.2014р.). Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, яка 28.11.2007р. склала заповіт, заповівши все своє майно позивачу. Позивач звернувся до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Однак, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з пропуском визначеного чинним законодавством шестимісячного строку на подачу такої заяви. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ознайомившись з матеріалами справи та, вислухавши пояснення позивача, суд визнає, що строк для звернення до державної нотаріальної контори щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину ним пропущено з поважних причин. Отже, вважаючи поважними причини пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, і, з врахуванням того, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та інтереси будь-яких інших осіб, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована в [ADDRESS]. Позивач звернувся до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому просить визнати за ним право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом. Відповідач Криничанська селищна рада згідно заяви просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності, рішення винести згідно чинного законодавства. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивач є спадкоємцем, після померлої [PERSON], 18 січня 2017 року, свідоцтво про смерть серії І-КИ №720682, видане Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №09, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 11 листопада 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2344. Згідно заяви №278 від 24 березня 2017 року посвідченої державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори інших спадкоємців у спадкодавця, втому числі у відповідності до ст.1261ЦК України немає. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1 Першого протоколу закріплено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...» Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що постановою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання риболовства в Київській області від 12.10.2013р. відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.85 КУпАП у вигляді накладення адміністративного стягнення в сумі 68,00грн. Однак, питання про відшкодування останнім матеріальних збитків, нанесених ним рибному господарству не вирішено, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] шкоду в сумі 2 040,00грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Постановою головного державного інспектора рибоохорони Управління Київрибоохорони від 12.10.2013р. гр. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 68,00грн. та сплати заподіяних збитків в сумі 2 040,00грн. Таким чином, відповідач вже був притягнутий до цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення матеріальних збитків, тобто питання щодо відшкодування відповідачем збитків, заподіяних ним державі вирішено при розгляді адміністративного протоколу відносно останнього за ч.3 ст.85 КУпАП, - стягнуто з нього суму збитків, що виключає повторність стягнення з відповідача завданої шкоди, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що разом з відповідачкою однією сім'єю вони не проживають вже чотирнадцять років, шлюб вже багато років існує формально, місце перебування відповідачки з 1999 року йому не відоме, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1991року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони більше чотирнадцяти років не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки шлюб фактично носить формальний характер, зберегти його неможливо, суд не вживає заходів для примирення сторін. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Криничанського районного суду від 13 травня 2014 року з [PERSON] на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 05692-86-08 від 04 грудня 2008 року в розмірі 142730,32 грн. Рішенням вищевказаного суду від 18 жовтня 2016 року на їх користь стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за тим самим кредитним договором на підставі того, що даний договір укладався одним із подружжя в інтересах сім`ї та використано на її потреби. в апеляційному порядку справа не розглядалась. У зв`язку тим, що відповідачі до теперішнього часу не виконали свої зобов`язання, їм були спричинені збитки внаслідок росту інфляції, тому просять стягнути з відповідачів збитки за прострочку грошового зобов`язання в розмірі 39935,14 грн., судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи сповіщені. Про причини своєї неявки суду не повідомили. Перевіривши матеріали, дослідивши докази по справі судом встановлено, що рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 05692-86-08 від 04 грудня 2008 року в сумі 142730,32 гривень. Заочним рішенням вищезазначеного суду від 18 жовтня 2016 року з відповідачів солідарно стягнуто грошовий борг за кредитним договором, оскільки договір був укладений одним із подружжя інтересах сім`ї та створює обов`язки для другого з подружжя. У зв`язку тим, що відповідачі до теперішнього часу не виконали свої зобов`язання, позивачу були спричинені збитки внаслідок росту інфляції. Індекс інфляції з 01 квітня 2017 року по 01 серпня 2020 року склав: квітень 2017 р. - 100,9 %, травень 2017р. - 101,3 %, червень - 101,6 %, липень 2017 р. - 100,2 %, серпень 2017 р. - 99,9 %, вересень 2017р. - 102,00%, жовтень 2017 р. - 101,2 %, листопад 2017р. - 100,9%, грудень 2017р. - 101,0%, за 2018 рік 109,8%, за 2019 рік 104,1%, за 2020 рік: січень -100,2%, лютий - 99,7%, березень - 100,8%, квітень - 100,8%, травень -100,3%, червень - 100,2%, липень - 99,4%. Таким чином, збитки внаслідок інфляції за цей час склали 28878 грн. 3% річних від простроченої суми з 01 квітня 2017 р. по 01 вересня 2020 р. складає 11057,14 грн. У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.141 ЦПК України задоволення позову покладає на відповідачів обов`язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось по причині нерозуміння і небажання розуміти один одного, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, - позов визнала у повному обсязі, просила розглянути справу без її присутності та не надавати строку для примирення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008р. Від шлюбу дітей не мають. За рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.03.2010р. позивачем було усиновлено дитину відповідачки від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, у кожного свій бюджет, більше шести місяців проживають окремо. Зважаючи на те, що однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки шлюб носить формальний характер, зберегти його неможливо, суд не вживає заходів для примирення сторін. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009року №14 та, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін та малолітньої дитини, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Оскільки відповідач до суду на вказаний час не з'явилась, про причини неявки заяв, клопотань від неї не надходило, суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2015 року (копія свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 18.05.2017 року). Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з жовтня 2016 року, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сім'ї неможливим. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2013 року (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 30.01.2013 року). Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved