Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про те, що 30.10.2014 року приблизно о 09 годині 10 хвилин по автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам`янка в районі с. Тарасівка Гайсинського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та інших учасників ДТП. Внаслідок зазначеної ДТП пасажир автомобіля відповідача [PERSON] , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, відповідно до вироку Гайсинського районного суду Вінницької області. 20.03.2015 р. [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки на момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.08.2014 року № АІ/2078530, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] , на підставі заяви та страхового акту № 8307В/34/2016 від 30.05.2016 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування доданих до цієї позовної заяви, позивачем було сплачено страхове відшкодування у сумі 14616,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 92593 від 08.06.2016 року, згідно відомістю виплат № 719 від 08.06.2016 року. Відповідно до вироку Гайсинського районного суду Вінницької області, відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, а також встановлено факт технічно несправного ТЗ. Згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області, водій автомобіля «ВАЗ [NUMBER] », номерний знак [NUMBER] не забезпечив відповідність технічного стану ТЗ та його обладнання вимогами стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та правил технічної інструкції підприємства виробників та іншої нормативно-технічної документації, встановив на задню вісь автомобіля гумку коліс із легкого сплавленими дисками, при цьому використав для кріплення дисків стандартні, передбачені заводом виробником для цього автомобіля, болти, кріплення, яких не забезпечує надійний контакт для робочих поверхонь кріпильного інструменту та головок болтів кріплення коліс, з метою створення величини крутного моменту затяжки болтів, яка передбачена заводом-виробником, внаслідок чого виникло самовільне розкручування болтів кріплення легко сплавного диску та від`єднання від автомобіля заднього лівого колеса, що призвело до втрати керованості автомобіля з одночасним заносом і виїздом на смугу руху зустрічного транспорту, де відбулося зіткнення із зустрічним ТЗ. 02.02.2017 року відповідачу було направлено лист № 1728 ТАС з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Оскілки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з вимогами чинного законодавства, він повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14616,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання, у якому просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] на адресу суду подав відзив, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки факти, викладені у позові не відповідають дійсності. Зазначив, що дійсно дорожньо-транспортна пригода мала місце, внаслідок якої пасажир його автомобіля [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці. Внаслідок ДТП його було притягнуто до кримінальної відповідальності. Мати померлого отримала страхове відшкодування, а також ним було відшкодовано їй моральну шкоду. Зазначив, що всі умови страхового договору ним виконані, тому не вбачає підстав щодо стягнення з нього коштів, зазначених у позовній заяві. В подальшому в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України\~вважається, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача, враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 06.08.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третіми особами (поліс № АІ/2078530), предметом якого є страхування в тому числі транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», номерний знак [NUMBER] (а.с. 5). Згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2015 року [PERSON] , [INFO] , був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим стоком на три роки. Під час розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 30.1-.2014 року приблизно о 09 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно несправним автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Стрій-Кіровоград-Знам`янка, в районі с. Тарасівка Гайсинського району порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, всупереч вимогам п. 2.3. а, б, п. 31.1ПДР України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля, не забезпечив відповідність технічного стану транспортного засобу та його обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної інструкції підприємств виробників та іншої нормативно-технічної документації, встановив на задню вісь автомобіля гуму коліс із легко сплавними дисками, при цьому використав для кріплення дисків стандартні, передбачені заводом-виробником для цього автомобіля, болти, кріплення яких не забезпечує надійний контакт для робочих поверхонь кріпильного інструменту та головок болтів кріплення коліс, з метою створення величини крутного моменту затяжки болтів, яка передбачена заводом-виробником, внаслідок чого виникло самовільне розкручування болтів кріплення легко сплавного диску та від`єднання від автомобіля заднього лівого колеса, що призвело до втрати керованості автомобіля з одночасним заносом і виїздом на смугу руху зустрічного транспорту, де відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням водія [PERSON] В результаті зіткнення автомобілів пасажир автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Згідно страхового акту № 8307В/34/2016 від 30.05.2016 року мати загиблого [PERSON] отримала страхову виплату у розмірі 14616 грн. Згідно з нормою\~ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду у кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» N 86/96-ВР від 07.03.96р (зі змінами та доповненнями), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 02.02.2017 р. на адресу [PERSON] позивачем було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди на суму 14616,00 грн. В силу частин 1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] , та враховуючи вимоги\~ст. 13 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 14616,00 грн., сплачені як страхове відшкодування [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved