Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАКОММЕРСГРУП» на свою користь грошові кошти у розмірі 71 202, грн.. 49 коп. з яких: аванс - 60 000 грн. 00 коп., інфляційні витрати - 7 524 грн. 00 коп., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - 3 678 грн. 49 коп. та судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. посилаючись на наступні обставини. 16 січня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір №0002 купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого продавець зобов`язується придбати у третіх осіб транспортний засіб для його відчуження покупцеві за основним договором марки KIA, модель «Sportage», рік випуску 2015, інші характеристики: 4х4, АТ, дизель (колір «сріблястий»). На виконання п. 2.1 Попереднього договору № 0002, 16 січня 2018 року позивачем здійснено оплату відповідачу авансу в сумі 60 000 грн. 00 коп. Позивач вказує, що станом на 31 грудня 2019 року основний договір між ним та відповідачем укладений не був, жодних повідомлень для його наступної передачі від відповідача не надходило та пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, але з його боку вимоги попереднього договору купівлі-продажу виконані в частині виплати авансового внеску, що свідчить про невиконання відповідачем вимог договору. Тому позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак надав до канцелярії суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Також позивач просить суд долучити до матеріалів справи витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, конверт з рекомендованим повідомленням на ім`я [PERSON] , витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.03.2020 року по кримінальному провадженню №12020040360000176 за ч. 1 ст. 190 КК України відносно ТОВ «АЛЬФАКОММЕРСГРУП», в діях якого вбачається ознаки зловживання довірою шляхом заволодіння грошовими коштами в сумі 60 000,00 грн. належних [PERSON] .. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань та відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 06.04.2020 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 08.04.2020 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. 16 січня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «АЛЬФАКОММЕРСГРУП» був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0002 (далі Попередній договір), за умовами якого сторони зобов`язались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах, встановлених у цьому попередньому договорі. Згідно п.1.2 Попереднього договору транспортний засіб, який продавець зобов`язувався придбати у третіх осіб для його відчуження покупцеві за основним договором, та який являтиметься предметом Основного договору, мав такі ідентифікаційні ознаки: марка KIA, модель Sportage, рік випуску 2015 року випуску, інші характеристики: 4x4, АТ, дизель, колір сріблястий. Положеннями пунктів 1.3-1.5 Попереднього договору передбачено, що основний договір повинен укладатися шляхом пропозиції однієї сторони укласти Основний договір і прийняття пропозиції другою стороною. Пропозицію укласти основний договір може зробити кожна із сторін такого договору. Пропозиція укласти Основний договір має містити істотні умови Основного договору, включаючи умови, обумовлені цим договором. Сторони зобов`язувались укласти Основний договір 21 січня 2018 року за умови повного виконання п.2.1 Попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що Основний договір буде укладено на п`ятий день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення Основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторони визначили 31 грудня 2019 року. Згідно істотних умов Основного договору продавець зобов`язувався передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язувався прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 60 000 грн. 00 коп. Право власності на майно переходить покупцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної вище, на підставі Основного договору. Майно передається покупцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної в цьому договорі після укладення Основного договору, якщо сторони не домовились про інше при укладенні Основного договору. Відповідно до п.2.1, 2.2 Попереднього договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення Основного договору в момент укладення Попереднього договору покупець повинен перерахувати на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп., а продавець своїм підписом під Попереднім договором підтвердити отримання таких коштів. Зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за Основним договором, а при оформленні Основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, мала б бути зменшена на суму, сплачену за цим Попереднім договором. На виконання умов Попереднього договору 16 січня 2018 року позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 60 000 грн. 00 коп., які відповідно до п.2.2 Попереднього договору є авансом за Основним договором, що підтверджується квитанцією №П117/6114049/1. Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), відступаючи від висновку Верховного Суду України, зокрема викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, беручи до уваги вищезазначене, на будь-яке грошове зобов`язання поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України в тому числі і на зобов`язання щодо виконання рішення суду майнового характеру. Аналогічні висновки підтверджені Верховним судом у постановах від 24 січня 2019 року по справі № 758/5545/16-ц, від 23 січня 2019 року по справі № 320/7215/16-ц, від 15 січня 2019 року по справі № 910/17566/17 та ін. Оскільки у встановлений в Попередньому договорі строк сторони не уклали Основний договір, то сплачена [PERSON] грошова сума в розмірі 60 000 грн. 00 коп. є авансом, який підлягає поверненню шляхом стягнення його з відповідача разом з нарахованими інфляційними витрати в розмірі 7 524 грн. 00 коп. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 3 678 грн. 49 коп. Згідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.546, 570, 635 ЦК України,

Outcome: approved