Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № 2221/1457CLPS2 від 17 вересня 2011 року та № 3002/1730CLPS2 від 01 лютого 2012 року, укладеними між ПАТ «Платинум банк» (правонаступником якого на підставі договору факторингу №20120726-Г від 26 липня 2012 року; №2 від 08 жовтня 2012 року та №1/15ФКю від 08 травня 2015 року є ТОВ «Кредекс фінанс») та [PERSON], що утворилася станом на 24 червня 2015 року в сумі 7879,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитними договорами № 2221/1457CLPS2 від 17 вересня 2011 року в сумі 1761,10 грн., з яких: 1393,30 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 367,80 грн. заборгованість за пенею, та № 3002/1730CLPS2 від 01 лютого 2012 року в сумі 6117,90 грн., з яких 5525 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 592,90 грн. заборгованість за пенею, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитними договорами. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із договорами № 2221/1457CLPS2 від 17 вересня 2011 року та № 3002/1730CLPS2 від 01 лютого 2012 року, укладеними між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON], відповідачу надано кредит в розмірі 6884,52 грн. та 3324,84 грн. відносно, у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів електронним переказом у відділення поштового звязку за місцем фактичного проживання відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, та з кінцевим строком кредиту 01 серпня 2014 року. Відповідно до п. 5.4 зазначених договорів у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Платинум банк» виконав в повному обсязі. 08 травня 2015 року відповідно до договору факторингу № 1/15-Фю ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами № 2221/1457CLPS2 від 17 вересня 2011 року та № 3002/1730CLPS2 від 01 лютого 2012 року, боржником за якими є [PERSON], відступлених ТОВ «Єропейська агенція з повернення боргів», яка в свою чергу таку праву вимоги набула відповідно до договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, відступлену ТОВ «ФК «БізнесФінанс», яка також набула право вимоги відповідно до договору факторингу № 20120926-Г від 26 вересня 2012 року, відступлену ПАТ «Платинум Банк». З наданих позивачем доказів вбачається, що позичальником протягом дії кредитних договорів порушувалися його умови: не сплачувались платежі в строки, визначені договорами, у звязку з чим станом на 24 червня 2015 року заборгованість за кредитними договорами згідно із наданими розрахунками складає за кредитними договорами № 2221/1457CLPS2 від 17 вересня 2011 року в сумі 1761,10 грн., з яких: 1393,30 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 367,80 грн. заборгованість за пенею, та № 3002/1730CLPS2 від 01 лютого 2012 року в сумі 6117,90 грн., з яких 5525 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 592,90 грн. заборгованість за пенею. Таким чином, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, у відповідності до ст. 73 ЦПК України не подав до суду клопотання про застосування строку позовної давності, крім того, згідно наданих позивачем доказів відповідач протягом дії договорів не сплачував кредити вчасно та у повному обсязі, тобто зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved