Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати укладений між ним та відповідачем кредитний договір №794356 недійсним з моменту його укладення та застосувати наслідки недійсного правочину, зобов'язавши його повернути відповідачеві сплачені за Договором відсотки, пеню, штрафи, комісію тощо. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26 березня 2008 року між ним та відповідачем було укладено зазначений кредитний договір, згідно якого він отримав кредитні кошти в розмірі 89658, 80 доларів США для придбання нерухомості строком до 10 березня 2028 року під 12, 89% річних. Але цей кредитний договір є повинен бути визнати недійсним, оскільки єдиним законним платіжним засобом на території України є її валюта - гривня, а тому, видаючи йому кредит в іноземній валюті, відповідач порушив істотні умови Договору, також відповідач не має відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій. У судовому засіданні представник підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що звернення позивача з даним позовом зумовлено зміною курсу гривні до долара США та об'єктивними утрудненнями щодо повернення наданого кредиту. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, однак надав письмові заперечення проти позову. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, 26 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (зараз - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА») (далі - Банк) та позивачем було укладено кредитний договір №794356 (далі - Договір), за умовами якого Банк надав позивачеві кредитні кошти в розмірі 89658, 80 доларів США для придбання нерухомості строком до 10 березня 2028 року під 12, 89% річниху терміни і на умовах, передбачених Договором (а.с.12-14). Предметом спору позивач визначив укладення Договору та виконанням кредитних зобов'язань в іноземній валюті. Отже, розглядаючи позовні вимоги про визнання Договору недійсним, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. У судовому засіданні встановлено, що Договір був підписаний обома сторонами, сторонами була погоджена валюта, в якій було видано кредит, сторони виконували свої обов'язки по Договору - Банк видав суму кредиту, а позивач певний час виконував графік його погашення. У відповідності до норм ст. ст. 192, 533, 1054 ЦК України, ст. 198 ГК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 1, 4, 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ст. ст. 1, 3, 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в редакціях, що діяли на момент укладення сторонами Договору, банки та інші фінансові установи, які у встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті, а Законом України «Про Національний банк України» визначено, що дозволяється банком зазначена діяльність за наявності виданої Національним банком України ліцензії. Згідно виданих Національним банком України банківської ліцензії за №21 від 26.10.1993 року, Дозволу до неї та Додатку до цього Дозволу (далі - Генеральна ліцензія), на моменту укладення між сторонами Договору Банк мав право здійснювати банківські операції з валютними цінностями (а.с.23-25). Отже, доводи позивача про те, що Банк не мав права здійснювати видачу кредиту в іноземній валюті на підставі відсутності відповідної ліцензії на їх здійснення, що свідчить про недійсність Договору, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами та викладеними правовими нормами. Не можуть не заслуговувати на увагу й ті обставини, що звернення позивача з даним позовом зумовлено зміною курсу гривні до долара США та об'єктивними утрудненнями щодо повернення наданого кредиту, оскільки стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена і, укладаючи Договір в доларах США та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення кредиту саме в доларах США, позивач повинен був усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинен був передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим Договором. Відтак, суд не знайшов підстав для застосування до Договору положень ст. ст. ст. 203, 215 ЦК України. Отже, при викладених обставинах позовні вимоги щодо визнання Договору недійсним не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Що стосується решти позовних вимог, то вони є похідними від вимог про визнання Договору недійсним, тому в їх задоволенні також слід відмовити. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed