Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідачка зобов'язана була щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати відповідну комісію за користування кредитом. Однак, в порушення умов даного кредитного договору відповідачка належно не виконувала взятого на себе зобов'язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Станом на 31 липня 2016 року вона має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків та штрафних санкцій на загальну суму 12147,88 грн. (191,80 грн. - заборгованість за кредитом, 7701,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 554,66 грн. - штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідачки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилась, а представила заяву, в якій позов визнає повністю і просить розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідачка зобов'язана була щомісячно повертати кредит, відсотки та сплачувати відповідну комісію за користування кредитом.. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідачка належно не виконувала взятого на себе зобов'язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Станом на 31 липня 2016 року вона має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків та штрафних санкцій на загальну суму 12147,88 грн. (191,80 грн. - заборгованість за кредитом, 7701,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 554,66 грн. - штраф (процентна складова). Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитування з використанням картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, вищевказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідачки штрафів. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідачки на користь позивача в загальній сумі 11093,22 грн. Також, у відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнувши його в сумі 1258,39 грн.

Outcome: partial