Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, вказуючи, що між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 104/гр від 11.06.2007 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за договором відповідач за іпотечним договором від 11.06.2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 228,50 кв.м. та належить йому на праві приватної власності. Відповідачем отримані грошові кошти у розмірі, але своєчасно не повернуті, тому позивач, як правонаступник ВАТ «ВіЕйБі Банк» просить в розрахунок погашення заборгованості у сумі 708170,05 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки на вищезазначене домоволодіння шляхом його продажу позивачем будь-якій особі. Позивач повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.161, 148), до судового засідання представника не направив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.144,239). Відповідач та третя особа, що належним чином про час і місце розгляду справи повідомлені, до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань не надходило. У судовому засіданні 25 січня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.113,121-122,136,236,237). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 104/гр від 11.06.2007 року (а.с. 11-17), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 249800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% річних для проведення ремонту житла строком до 09 червня 2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за договором відповідач за договором іпотеки від 11.06.2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 228,50 кв.м., житловою площею - 101,2 кв.м., Б- сарай, В- гараж, Г- сарай, Д - вбиральня, Є - дітній душ, № 1-7 - забори-ворота, III - колодязь, IV- басейн та належить йому на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу ВЕР № 190087 від 31.05.2007 року посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1356 (а.с.156-161,165). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 22-1, номер запису 3924 вищезазначене домоволодіння належить відповідачу, загальна вартість якого становить 432628 грн. (а.с.166). Згідно Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек домоволодіння [ADDRESS] перебуває під обтяженням згідно договору іпотеки від 11.06.2007 року (а.с.164). На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 18.05.2010 року ВАТ «ВіЕйБі Банк»змінило назву на ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань ВАТ «ВіЕйБі Банк». Однак в порядку, передбаченому кредитним договором, кредитні кошти не були повернуті, таким чином відповідач порушив умови названого кредитного договору, станом на 05.05.2017 року має заборгованість за кредитним договором № 104/гр від 11.06.2007 року, що складає на загальну суму у розмірі 708170,05 грн. (сімсот вісім тисяч сто сімдесят гривень п'ять копійок), яка складається з заборгованості за кредитом - 245636,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 427834,35 грн., комісі за розрахункове обслуговування - 20458,62 грн., та плати за пропуск платежів - штраф - 14241,08 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 4.2 Договору іпотеки та ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно до п. 5.1.7 договору іпотеки та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2008 року Дніпровським РВ ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно власником якого є відповідач (а.с.177-178). Стосовно цього, Дніпровське ВДВС надало письмові пояснення, згідно яких виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 615 від 30.02.2008 року приватного нотаріуса Криворізького міського управління нотаріального округу Дніпропетровської області Кіріенко І.М. про звернення стягнення на вищезазначений житловий будинок за рахунок коштів отриманих від реалізації нерухомо майна у розмірі 268 175,90 грн. відкрито, проте у зв'язку із закінчення строку зберігання виконавче провадження знищено (а.с. 231). За письмовими поясненнями представника позивача виконавчий напис нотаріуса не виконано, хід виконавчого провадження їм не відомий (а.с.239-240). Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Секрвіс» від 31.03.2017 року, наданого позивачем, рекомендована вартість житлового будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 228,50 кв.м., житловою площею - 101,2 кв.м., станом на 31.03.2017 року становить 798242,00 грн. (а.с.203-229). Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 38 Закону якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Згідно п. 7.4 Договору іпотеки іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, п. 5 Договору іпотеки, визначає умови і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, що не суперечить діючому законодавству України, яке передбачає порядок укладення договору купівлі-продажу, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Позивач знав про редакцію договору іпотеки, в суд з позовом про визнання недійсним п. 5.2.1 Іпотечного договору не звертався, тому виходячи з презумпції правомірності правочину закріпленої ст. 204 ЦК України. Так, з метою врегулювання спору у позасудовому порядку 18.09.2015 року відповідачу була направлена досудова вимога про виконання кредитних зобов'язань (а.с.162), проте порушенні зобов'язання так і не були виконані. Відповідно до п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від свого імені будь-якій особі-покупцю. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору (Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнена від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір») він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (а.с.39). Станом на 18.08.2015 року (дата яка зазначена на поштовому конверті при подачі позову) ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, ціна позову зазначена у позові у розмірі 708170,05 грн., тобто судовий збір, на підставі ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 3654,00 грн. (а.с. 25). Відповідно до ст.ст. 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved