Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги по вивезенню та захоронення побутових відходів відповідачу за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року в сумі 1670 грн 09 коп. та 1 921 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. В позовній заяві посилається на те, що відповідачка зареєстрована та проживає в кв. [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Контейнерний майданчик для збору твердих побутових відходів розташований неподалік від помешкання відповідачки за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка зверталася до КП «ВУКГ» з листами з приводу того, що вона не користується послугами КП «ВУКГ», до контейнерів не підходить і твердих побутових відходів у неї немає, на що їй була надана обґрунтована відповідь. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2019 року провадження у справі відкрито для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання 19 травня 2020 року представник позивача не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову про стягнення заборгованості в сумі 1670 грн 09 коп. та 1 921 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визналата пояснила, що немає жодних боргових зобов`язань перед позивачем, оскільки договір з КП не укладала та їхніми послугами не користується. Крім того, вона зверталася з листом до КП «ВУКГ» про здійснення перерахунку, оскільки в квартирі зареєстровано 3 особи і одна особа має пільги, передбачені для «дитини війни». Відходи вона сортує та здає в прийомні пункти. Після вступного слова відповідачки [PERSON] за її клопотанням була оголошена перерва до 23.09.2020. У зазначений день в судове засідання відповідачка не з*явилася, а з*явилася представник позивача Потапенко С.А. , яка в судовому засіданні позов не підтримала, посилаючись на те, що відповідачка сплатила всю суму заборгованості в добровільному порядку після початку розгляду справи по суті, але просила стягнути з відповідачки понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу витрат, то суд виходить з положень ч.3 ст.142 ЦПК України, яка передбачає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред*явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що позивач не підтримує своїх вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги по вивезенню та захоронення побутових відходів за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року в сумі 1670 грн 09 коп. з тих підстав, що ці вимоги були задоволені [PERSON] після пред*явлення позову і просить стягнути понесені ними у справі витрати, то документально підтвердженні витрати комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved