Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на його утримання на час навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2019 року він вступив на перший курс денного навчання за кошти державного бюджету для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», інституту економіки і менеджменту Національного університету «Львівська політехніка». Його батьки розлучені, у 2002 році мати звернулась до Яворівського районного суду з позовом про стягнення з батька аліментів на його утримання до досягнення ним повноліття. У 2004 році відповідно до рішення Яворівського районного суду [PERSON] позбавили батьківських прав відносно нього. Відповідно до висновку районної опікунської ради при Яворівській РДА від 01.02.2005 року та розпорядження Голови Яворівської РДА від 07.02.2005 року, за заявою матері було змінено його прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Щодня він доїжджає з місця навчання (м.Львів) до місця проживання (м.Новояворівськ), а отже необхідно оплачувати витрати на дорогу, мобільний зв`язок, щоденно потрібні кошти на харчування, проїзд містом громадськими видами транспорту, а також, у разі необхідності, придбання навчальної літератури, канцелярських товарів, паперу та друку для належного оформлення власних робіт за завданнями, які отримує в процесі навчання, не враховуючи витрат на одяг, побутову хімію та гігієнічні засоби, ліки у разі такої необхідності, тощо. Розмір таких витрат в місяць складає приблизно 3 800 грн, зокрема проїзд додому- 60 грн в день, а за місяць 1 500 грн, телефон, інтернет, друк рефератів - 280 грн, харчування - 1000 грн, одяг, побутова хімія, предмети гігієни - 1000 грн. Батько офіційно не працює, однак має стабільну достатню заробітну плату, обов`язок та можливість надавати допомогу на його утримання на період навчання, інші особи на його утриманні не знаходяться. Враховуючи викладене вище, вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Ухвалою від 25.08.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у такому та просив такий задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити. Додатково пояснила, що матір позивача проживає в Республіці Польща та надає матеріальну допомогу сину, однак фінансової можливості повністю забезпечувати сина усім необхідним не має, оскільки на її утриманні перебуває малолітній син, якому встановлено медичний діагноз - лімфобластний лейкоз та який потребує дороговартісного лікування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку відповідача. Додатково пояснив, що у відповідача на утриманні є ще дружина та малолітня донька, постійного джерела доходу у нього немає, а відтак сплачувати аліменти у розмірі ј від усіх видів заробітку буде фінансово непосильно для відповідача. Обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків, а відтак утримувати сина має також і його матір. Окрім цього позивач отримує стипендію, адже навчається за кошти державного бюджету та має можливість частково забезпечувати себе самостійно. Третя особа [PERSON] - бабця позивача судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити. Додатково пояснила, що її внук [PERSON] проживає з нею та дідусем, на даний час навчається у навчальному закладі, отримує стипендію, вони йому матеріально не мають змоги допомогати, оскільки коштів не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії паспорта № [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , отже, досяг повноліття [INFO] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.10.2002 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №227. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24.12.2004 року [PERSON] , 1982 року народження позбавлено батьківських прав на сина [PERSON] , [INFO] . Згідно розпорядження Голови Яворівської районної державної адміністрації №49 від 07.02.2005 року, [PERSON] надано дозвіл на зміну прізвища малолітнього [PERSON] , [INFO] на прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки Національного університету «Львівська політехніка» №59 від 30.04.2020 року, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання (за кошти державного бюджету) рівня вищої освіти «бакалавр» Інституту економіки і менеджменту. Закінчує навчання в червні 2023 року. Відповідно до медичної довідки від 16.09.2014 року, виданої районною поліклінікою №2 м.Варшави, [PERSON] лікувалась з приводу хронічних хвороб: порушення ритму серця з тенденцією до тахікардії; у зв`язку з актуальним станом здоров`я не може виконувати фізичну роботу. Відповідно до медичної довідки від 13.03.2017 року, виданої Недержавним медичним закладом «Медікус 1», [PERSON] , [INFO] , перебуває на платному лікуванні з діагнозом: лімфобластний лейкоз. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.2006 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.05.2006 року у Старичівській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №5. Відповідно до свідоцтва народження серії [NUMBER] від 20.12.2013 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . У трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , останнім записом значиться «звільнений з посади за згодою сторін згідно ст. 46 п. 1 КЗпП України, фізична особа-підприємець [PERSON] ». Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст.199, 200 СК України, бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведені обставини, розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивача та його потребу у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням, право дитини на достатній життєвий рівень, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб, стан здоров`я та матеріальне становище матері позивача, яка має на утриманні малолітню дитину, лікування якої потребує значних фінансових витрат, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростовували суду не надав, що свідчить про його можливість допомагати повнолітньому сину, який продовжує навчання. Суд бере до уваги той факт, що на утриманні у відповідача є дружина та малолітня донька, проте це не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу також своєму повнолітньому сину. Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 09 липня 2020 року щомісячно і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 річного віку. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Також, із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved