Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнути з [PERSON] заборгованість за угодою про надання кредиту у розмірі 23 838,94 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] порушив права НАУ передбачені угодою № 06-1/ОФ/92-5977 КТ від 10.09.2009 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якого НАУ зобов`язався надати [PERSON] пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Міжнародні відносини». Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язався виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану, а також повернути всю суму наданого кредиту з відсотками за його використання, починаючи з дванадцятого місяця після успішного закінчення навчання або з третього місяця після відрахування з НАУ чи припинення кредитування. Наказом ректора від 18.07.2011 року № 1641/ст відповідача було відраховано з НАУ у зв`язку з не атестацією за підсумками державної атестації та невиконання умов договору з 25.06.2011 року. Станом на 15.04.2019 року відповідачу нарахована заборгованість у розмірі 23 838,94 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2019 року було відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] укладено угоду № 06-1/ОФ/92-5977 КТ про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до умов Угоди [PERSON] отримав цільовий пільговий кредит для здобуття у Національному авіаційному університеті вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки «Міжнародні відносини» за очною формою навчання у розмірі 16 000 грн. на 2008-2009 навчальний рік, що підтверджується видатковим касовим ордером № 368а від 28.12.2010 року. За нормою ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що між позивачем та [PERSON] була укладена угода про надання кредиту, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Згідно п. 6.1. умов Угоди одержувач кредиту повертає використаний ним кредит у сумі 16 000,00 грн. зі сплатою 3% річних за користування кредитом готівкою або у безготівковому порядку на банківський рахунок НАУ по 1/15 частині від загальної суми одержаного кредиту з відсотками за користування ним щорічно, починаючи з дванадцятого місяця після успішного закінчення навчання, або з третього місяця після відрахування чи припинення кредитування. Наказом ректора НАУ № 1641/ст від 18.07.2011 року «Про відрахування», [PERSON] було відраховано з НАУ, як не атестованого за підсумками державної атестації та невиконання умов договору з 25.06.2011 року. Відповідач умови договору належним чином не виконував у зв`язку з чим наявна заборгованість по поверненню коштів за навчання, яка станом на 15.04.2019 року становить по залишку кредиту в сумі 11594 грн. та по відсотках в сумі 2899,80 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 02.08.2012 року № 2472/06.03 з вимогою сплатити заборгованість, проте вказаний лист [PERSON] був залишений без уваги. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно п. 7.2 Угоди, у випадку ухилення одержувача кредиту та відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує НАУ пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки. Положенням ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням умов укладеного договору позивачем відповідно п. 7.2 угоди нарахована пеня за період з 14.04.2018 року по 15.04.2019 року в сумі 632 грн. 70 коп. За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період прострочення сплати кредитних коштів з 26.08.2011 року по 15.04.2019 року (за 2790 днів прострочення) позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1058 грн. 66 коп. та інфляційні втрати у розмірі 7653 грн. 78 коп. Загальна сума до стягнення складає у розмірі 23838 грн. 94 коп. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи, що відповідачем наведені позивачем доводи не спростовано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 3 842,00 грн.

Outcome: approved