Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що 22.02.2011року ним було передано відповідачу та третій особі 2200 дол. США в якості авансового платежу за надання в оренду пляжу в сел..Залізний Порт Херсонської обл.., про що була написана розписка. Однак не зважаючи на це договір оренди так і не був укладений. Враховуючи, що минуло достатньо часу, передача пляжу в оренду втратило для нього свій інтерес, він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення йому сплачених коштів. Дана вимога була залишена без задоволення. Просить стягнути з відповідача 48065 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнив та збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача гроші у сумі 50633 грн., що еквівалентно 2200 дол. США, як набуті без достатньої правової підстави та понесені судові витрати. Представник відповідача позов не визнала, просила в задоволенні вимог відмовити вказавши на ті обставини, що [PERSON] являвся співзасновником ТОВ «Чорноморський берег, ЛТД» і дійсно отримав від позивача гроші у сумі 17500 грн. в якості авансу за оренду пляжу. Вказані гроші він вніс в касу ТОВ, на підтвердження цього 23.12.2010року була укладена Угода про співробітництво та організацію взаємовідносин між ТОВ «Чорноморський берег ЛТД» та [PERSON], [PERSON] Вважає, що підстав для звернення до суду з вимогами стягнення з відповідача вказаних грошей у позивача не має, крім цього сплинув строк звернення до суду. Просить суд відмовити в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до п.1 ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до [PERSON], співзасновника ТОВ «Чорноморський берег ЛТД», з проханням надати йому в оренду пляж. Відповідач пообіцяв вирішити дане питання на користь позивача і запропонував [PERSON] сплатити аванс в сумі 17500 грн. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні оригіналу розписки, [PERSON] та [PERSON] 22.02.2011 року отримали від [PERSON] аванс у розмірі 2200 дол. США, що на той час становило 17500 грн. за оренду пляжу ТОВ « «Чорноморський берег ЛТД». Однак до теперішнього часу договір оренди не укладений, на вимогу позивача, адресованого [PERSON] 10.07.2015р., грошові кошти не повернуті. Суд вважає, що в даному випадку відповідач набув гроші безпідставно, оскільки укладення договору оренди та вирішення фінансового питання не входило в його компетенцію, крім цього судом встановлено, що земельна ділянка /пляж/, яка повинна передаватись в оренду позивачу, не перебуває у власності [PERSON] та у ТОВ «Чорноморський берег ЛТД», [PERSON] не являвся керівником товариства, а лише виступав його співзасновником, про що не заперечувала в судовому засіданні представник відповідача. Суд не приймає до уваги, як доказ на укладення договору оренди пляжу, надану ксерокопію угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин укладену 23.10.2010р. за №23/2 між ТОВ «Чорноморський берег ЛТД» в особі директора [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], оскільки угода про співробітництво не є договором оренди та не надає позивачу повноважень користуватись земельною ділянкою, яка належить до комунальної форми власності Новофедорівській сільській Раді. Угода не містить істотних умов договору оренди землі, є незареєстрованою у державному органі влади, та не може служити доказом укладання між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] договору оренди земельної ділянки, а отримані відповідачем та [PERSON] грошові кошти від позивача є в цьому випадку безпідставно отриманим майном. Крім цього Угода укладена 23.12.2010року, а розписка про одержання суми авансу на укладання договору оренди складена 22.02.2011року, що свідчить про недоречність посилання представника відповідача, що зобов'язання визначені в Угоді та зазначені в розписці є тотожними. Відповідно до п.1 ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже суд вважає, що відповідач повинен повернути позивачу безпідставно набуті гроші у розмірі 50633грн., що еквівалентно 2200 дол. США за офіційно встановленим курсом на 3.11.2015р. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на застосування строків позовної давності, та вважає, що позивачем не пропущений строк передбачений ст..257 ЦК України, оскільки в грошовій розписці не передбачений строк виконання зобов'язання по укладанню договору оренди чи повернення грошової суми до певного періоду. Позивач звернувся до суду з вимогами повернення грошових коштів після того, як він втратив інтерес до підстави на якій відповідач набув майно.

Outcome: approved