Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № 642-013/ФКВІП-08 від 28 серпня 2008 року, та сплаченої суми судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що наданий розрахунок заборгованості не відповідає вимогам чинного законодавства, позовну заяву подано передчасно, оскільки дія кредитного договору вказана до 2033 року. [PERSON] посилається також на те, що між ним і банком було укладено іпотечний договір, за яким він передав позивачеві у іпотеку квартиру [ADDRESS], якою на цей час користується [PERSON], банк у першочерговому порядку повинен у погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на іпотечне майно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 642-013/ФКВІП-08 на суму 79000 доларів США, зі сплатою 11,98 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 22 серпня 2033 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 28 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений договір поруки за № 642-013/ZФПОР-08, за яким поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором за № 642-013/ФКВІП-08 від 28 серпня 2008 року. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором за № 642-013/ФКВІП-08 від 28 серпня 2008 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 28 серпня 2008 року, відповідно до умов якого іпотекодавець, для своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, заставляє іпотекодержателю квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, за договором купівлі-продажу від 28 серпня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28 серпня 2008 року за реєстровим № 3104297. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Посилання відповідача [PERSON] на неправомірне дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, дія якого вказана до 2033 року, є безпідставними. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Судом встановлено, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до умов якого ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором за № 642-013/ФКВІП-08 від 28 серпня 2008 року, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак позичальник свої зобов'язання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконав, внаслідок чого, станом на 21 березня 2014 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 1147221 грн. 30 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 785331 грн. 99 коп.; заборгованість за відсотками за кредитним договором - 334996 грн. 34 коп.; комісія - 26892 грн. 97 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Суд вважає, що посилання відповідача [PERSON] на неправомірні дії банку щодо передчасного звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості до звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованим та такими, що не знайшли свого правового підтвердження, у зв'язку з тим, що це є право банку, а не обов'язок. Крім того, посилання [PERSON] на те, що іпотечне майно - квартира [ADDRESS], перебуває у користуванні [PERSON], не стосується позовних вимог. Вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем не надано квитанції про сплату судового збору за цією позовною заявою. Стягненню з відповідачів в дохід держави підлягає в рівних частках з кожного судовий збір у розмірі по 1827 грн. 00 коп.

Outcome: approved