Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок вчинення злочину у розмірі 4300 грн. та заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 2000 грн.. На обґрунтування позову повідомив, що 30 квітня 2015 року близько в м.Ладижин Вінницької області [PERSON] таємно, викрав в нього пластикову банківську картку №5168757283297556 ПАТ КБ «Приватбанк». В той же день [PERSON] знаючи пін-код картки, знаходячись біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» зняв з його рахунку кошти в сумі 3\~500 грн., чим завдав матеріального збитку на вказану суму. Крім того [PERSON] незаконно заволодів його мобільним телефоном, який він придбав за 400 грн. та грошовими коштами в сумі 400 грн.. Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.07.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України. Завдану йому майнову шкоду відповідач не відшкодував, цивільного позову під час розгляду кримінальної справи він не подавав. Розмір матеріальної шкоди складає 4300 грн., з яких 3500 грошові кошти, що було знято з банківської картки, 400 грн.- грошові кошти, що були викрадені і 400 грн. вартість викраденого мобільного телефону. Також, внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв йому і моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 грн.. Вона полягає у його душевних стражданнях, які він зазнав із втратою майна та зусиллями, які довелося йому докладати, щоб захистити свої порушенні права. А тому він звернувся до суду з даним позовом, та просив стягнути з відповідача майнову і моральну шкоду, завдану вчиненим лочином. Позивач в судове засідання не зявився. Подав суду заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність. В заяві зазначив, що він відмовляється від позовних вимог у частині стягнення 400 грн. вартості мобільного телефону та 400 грн. грошових коштів. Позовні вимоги про стягнення майнової шкоди в сумі 3500 грн. та 2000 грн. моральної шкоди з відповідача [PERSON] підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Поштове повідомлення про одержання ним судових повісток повернулося до суду з зазначенням, що адресат за вказаною адресою не проживає. Однак, з адресної довідки виданої Ладижинським міським сектором управління ДМС України у Вінницькій області вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою:вул..Процишина, буд.10, кв. 24, м.Ладижин, Вінницької області. За таких обставин суд вважає, що судовий виклик відповідача вручено йому належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини третьої\~ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізичні особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ч. 1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~\~ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~\~ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до зщмісту ст. 1177ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом встановлено, що 30 квітня 2015 року в м.Ладижин Вінницької області [PERSON] таємно, викрав з кишені [PERSON] пластикову банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк». В той же день [PERSON] знаючи пін-код картки, зняв з рахунку [PERSON] кошти в сумі 3\~500 грн., чим завдав йому матеріального збитку на вказану суму. Вказані обставини встановлені вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.07.2015 року, згідно якого [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.357 та ч.2 ст.185 КК України. Вирок набрав законної сили. На підставі\~\~ч. 4\~ст. 61\~\~ЦПКУкраїни\~\~вирок\~\~у\~\~кримінальному\~\~провадженні,\~що набрав законної сили, або постанова суду у\~\~справі\~\~про\~адміністративне\~\~правопорушення\~\~обов'язкові\~\~для\~\~суду,\~\~що\~\~розглядає\~\~справу про\~\~цивільно-правові\~\~наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок\~\~або\~\~постанову\~\~суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені\~\~вони цією особою. Наведені з вироку\~\~обставини щодо вчинення\~\~злочину відповідачем і заподіяння ним\~\~шкоди позивачеві, не потребують повторного\~\~встановлення\~\~і доказування\~\~згідно\~ч. 4\~ст. 61 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з вини\~\~відповідача\~\~[PERSON] була заподіяна позивачеві [PERSON] матеріальна шкода на суму 3500 грн. Відповідач не подав суду жодних доказів на підтвердження відсутності його вини у заподіянні матеріальної шкоди позивачеві.\~\~ Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 3500грн.. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування [PERSON] моральної шкоди, то вони також обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що позивачу спричинена моральна шкода, оскільки є беззаперечним той факт, що внаслідок вчинення злочину відповідач позбавив позивача його майна грошових коштів. [PERSON] позбавлений права користуватись та розпорядитись своїм майном. Внаслідок такої протиправної поведінки позивач зазнав душевних страждань. Доказів того, що відповідач повернув викрадені кошти, останнім суду не надано. При встановлені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує фактичні обставини справи: суму викрадених коштів та їх значимість для позивача, обставини вчинення злочину, глибину, характер і тривалість душевних страждань, а також те, що кошти досі не повернуті. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума відшкодування, яку просить стягнути позивач, відповідає перенесеним стражданням. А тому з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація за спричинену моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. На підставі ст.ст. 15, 60, 61, 81, 169, 208 215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved