Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у сумі 90063 грн. В заяві зазначив, що 29 травня 2012 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у позику та зобов'язався повернути у строк до 27 червня 2012 року 2900 доларів США, які еквівалентні 37613 грн. на час подання позову, а також 12 000 грн. Крім того, 2 червня 2012 року відповідач отримав від позивача в позику 12500 грн., які зобов'язався повернути до 27 червня 2012 року. Розпискою від 24.02.2014 року відповідач підтвердив суму заборгованості, зобов'язавшись сплатити її до 15 квітня 2014 року, а також сплатити штраф з розрахунку 25 процентів річних від суми заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань. Сторони уклали зазначені правочини в простій письмовій формі. До теперішнього часу відповідач зобов'язання за договором не виконав. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 62113 грн., які складаються з 37613 грн., які еквівалентні 2900 доларів США, 12000 грн., 12500 грн., з урахуванням 25 відсотків річних у сумі 27950 грн., а також просить покласти на відповідача видатки по сплаті судового збору в сумі 900 грн. 63 коп. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у зв'язку з чим у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 29 травня 2012 сторони уклали договір позики, згідно із умовами якого відповідач отримав у позивача в позику 2900 доларів США і 12000 грн., а 2 червня 2012 року відповідач отримав в позику у позивача 12500 грн. Договори укладені у простій письмовій формі (а. с. 4, 5). З розписки від 24.02.2014 року випливає, що відповідач підтвердив суму заборгованості, зобов'язавшись сплатити її до 15 квітня 2014 року, а також сплатити штраф з розрахунку 25 процентів річних від суми заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань (а. с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як випливає із ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно наданому суду оригіналу розписки від 29.05.2012 року відповідач отримав у позивача в позику 2900 доларів США, які за встановленим Національним банком України курсом становлять 37613 грн., надані суду розписки підтверджують передачу відповідачеві і сум в 12000 грн. та 12500 грн.; наявність боргових документів у кредитора свідчить про невиконання зобов'язання, що об'єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами. Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми договору позики при його укладенні. Стаття 611 ЦК України, передбачає правові наслідки порушення зобов'язання у вигляді сплати неустойки, тому суд знаходить ґрунтовними і вимогу про стягнення штрафу, про розмір якого домовились сторони. З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved