Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 27.08.2008 між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Могилів-Подільське відділення № 263 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №719216, відповідно до умов якого позичальнику був наданий кредит у розмірі 61\~855,00 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом строком на 120 місяців, тобто до 27.08.2018 на придбання будинку. Для забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, 27.08.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №1711 від 29.08.2008. Відповідно до п.1.2 та п. 1.3 договору іпотеки, в забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором було передано в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою вул. Грушевського, 100/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області. Відповідачем не були виконані належним чином зобовязання за кредитним договором, а тому 11.01.2012 у цивільній справі № 2-94/12 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області було винесено рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОщадБанк» заборгованості за кредитним договором № 719216 від 27.08.2008 в розмірі 106\~395,34 дол. США та 2\~823,00 грн. судового збору. Рішенням суду набрало законної сили 23.01.2012. 26.06.2012 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33214318 про стягнення заборгованості з [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-94/12 виданого 26.06.2012 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області в розмірі 850\~364,75 грн. на користь АТ «Ощадбанк». Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці стягувача. 14.09.2016 заявник отримав заяву [PERSON] щодо надання йому дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки та подальшого погашення кредитної заборгованості. Зважаючи на викладене, позивач, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. М.Грушевського, 100/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області, що належить на праві власності [PERSON], який був накладений 26.06.2012 постановою про відкриття виконавчого провадження, в ході виконавчого провадження № 33214318, відкритого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2-94/12; виключити з опису й арешту майна житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. М.Грушевського, 100/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області, що належить на праві власності [PERSON], який був складений 03.07.2012 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції в ході виконавчого провадження №33214318. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повній мірі. Представник третьої особи Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС в судове засідання не зявився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином. Представник третьої особи відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не зявився. В матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі, просить в задоволенні позову відмовити в повній мірі з підстав викладених в письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. 27 серпня 2008 сторони спору уклали кредитний договір № 719216, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 61\~855,00 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом строком на 120 місяців, тобто до 27.08.2018 на придбання будинку (а.с.4-6). Для забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору 29.08.2008 сторони спору уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач передав в іпотеку позивачу житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою вул. Грушевського, 100/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області (а.с.7-10). Позичальником не було виконано належним чином зобовязання за кредитним договором № 719216 від 27.08.2008, а тому рішенням від 11.01.2012 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області було стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/051 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору № 719216 від 17.08.2008 в сумі 106\~395,34 доларів США, а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2823 гривень, а вказаний договір розірвано. Рішення набрало законної сили 23.01.2012 (а.с.11). Постановою заступника начальника відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 26.06.2012 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-94/12 виданого 24.01.2012 Могилів-Подільським міськрайонним судом накладено арешт на все майно [PERSON] у межах суми звернення стягнення 850364,75 грн, в якому стягувачем є іпотекодержатель ВАТ «Ощадбанк» (а.с.12). Як вказано в позовній заяві, відповідач звернувся до позивача із заявою щодо надання йому дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки та подальшого погашення кредитної заборгованості. Крім того, позивач вказує, що банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладених арештів порушує майнові інтереси позивача та перешкоджають подальшій реалізації предмета іпотеки. Позов подано на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Разом з тим, стосовно вказаних обставин суд зазначає таке. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2\~ст.16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 2 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у розясненнях від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа,\~ в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Як убачається із матеріалів справи, ПАТ «Ощадбанк» звернулося у суд з позовом до [PERSON], треті особи Могилів-Подільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Відділ примусового виконання рішень ГТУЮ про звільнення майна з-під арешту та зобовязання вчинити дії, з тих підстав, що державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було накладено арешт на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки та в подальшому житловий будинок внесено до акту опису та арешту майна. Разом з тим, в позові ПАТ «Ощадбанк» не зазначив, яким чином відповідач [PERSON] порушує його права у спірних правовідносинах. Крім цього, суд звертає увагу на те, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2012 стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/051 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору № 719216 від 17.08.2008 в сумі 106\~395,34 доларів США, а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2823 гривень, а вказаний договір розірвано (а.с.11). Разом з тим, на забезпечення виконання саме кредитного договору №719216 від 17.08.2008 було укладено договір іпотеки між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] на забезпечення виконання відповідачем зобовязань за яким було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. М.Грушевського, 100/1, м. Могилів-Подільський Вінницької області (а.с.7-10). Як уже було зазначено вище, постановою заступника начальника відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 26.06.2012 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-94/12 виданого 24.01.2012 року Могилів-Подільським міськрайонним судом накладено арешт на все майно [PERSON] у межах суми звернення стягнення 850364,75 грн, в якому стягувачем є іпотекодержатель ВАТ «Ощадбанк», в тому числі на предмет іпотеки (а.с.12). Таким чином, позивач є стягувачем у виконавчому провадженні в якому на його думку незаконно накладено арешт державним виконавцем на іпотечне майно. Вказані дії та постанова вчинені саме в інтересах стягувача, а не інших осіб, яких у виниклих правовідносинах не існує. Враховуючи вказане вище суд вважає, що звернення з позовом до суду у відповідності до ст.51, 59 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим та таким, що не відповідає і ст. 3 ЦПК України, оскільки відсутні інші арешти та стягувачі в інтересах яких їх накладено. Боржник може бути співвідповідачем у справі лише при наявності інших стягувачів співвідповідачів в інтересах яких, та у звязку з наявністю боргових зобовязань перед якими, накладено арешт на майно іпотекодержателя позивача у такій справі. В той же час, з матеріалів даної справи вбачається, що арешт на предмет іпотеки, законність якого оскаржується позивачем, накладений саме в його інтересах, як стягувача, державним виконавцем і в такому разі закон передбачає інший спосіб захисту передбачений розділом VII ЦПК України. Зокрема, згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи. З огляду на наведене, суд вважає, що ПАТ «Ощадбанк» може оскаржити постанову державного виконавця про накладення арешту винесену в його інтересах лише в порядку передбаченому VII ЦПК України шляхом подання до суду скарги, а не шляхом звернення з позовом до суду, оскільки єдиною особою, яка може відповідати за можливе порушене право позивача є державний виконавець, дії якого оскаржуються саме в такому порядку. Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed