Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 764 від 06 серпня 2019 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки кадастровий № 4623686400:01:001:1032 та скасувати запис № 35107292 про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, а також визнати недійсним рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 609 від 11 грудня 2018 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки кадастровий № 4623686400:01:001:1019 та скасувати запис № 352622586 про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Разом з позовом позивачем подано до суду заяви про забезпечення доказів та про забезпечення позову. Мотивував свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова від 08 квітня 1986 року № 180 створено гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» і затверджено його статут. В пункту 5 вказаного вище рішення зазначено, що кооперативу виділена земельна ділянка в розмірах, встановлених рішенням виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 31 березня 1986 року. Відповідно до Державних актів на право користування землею, зареєстрованих за № 268 від 1896 року та № 313 від 1987 року Радянській районній раді м. Львова «Автолюбитель УРСР» на території радгоспу «Львівський» Пустомитівського району УРСР надано в користування земельні ділянки площею 5,0 га та площею 2,0 га для будівництва гаражів. Земельна ділянка, що перебуває у користуванні АГК «Сокільники», включена в межі с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Оспорюваними рішеннями Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області вказані земельні ділянки були передані в приватну власність відповідачам [PERSON] та [PERSON] , які зареєстрували право власності на такі. Вважає, що при ухваленні оскаржуваних рішень Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області було відомо, що вказані ділянки перебувають в користуванні кооперативу, а право користування такими АГК «Сокільники» не припинялося. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 06 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 11 березня 2020 року представник позивача Корчемлюк П.Ю. подав до суду заяву, якою виконав вимоги ухвали від 06 березня 2020 року та усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 31 березня 2020 року заяву позивача про забезпечення доказів повернуто позивачу. Ухвалою від 31 березня 2020 року у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено. Ухвалою від 31 березня 2020 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто позивачу. 05 червня 2020 року представником позивача долучено до справи письмові докази. 22 червня 2020 року представником відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Т.М. подано клопотання, у якому він серед іншого просив об`єднати дану справу з цивільною справою № 450/4001/19 за позовом АГК «Сокільники» до [PERSON] , Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним рішення та скасування запису про реєстрацію права власності. 30 липня 2020 року представником позивача долучено до справи письмові докази. 08 вересня 2020 року від представника відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що він є правонаступником організації «Радянська районна Рада м. Львова «Автолюбитель УРСР». Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження права власності чи користування вказаними ділянками. Повідомив, що розпорядження згаданими земельними ділянками є виключним правом органу місцевого самоврядування. З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. 09 вересня 2020 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він є правонаступником організації «Радянська районна Рада м. Львова «Автолюбитель УРСР». Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження права власності чи користування вказаними ділянками. З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Протокольною ухвалою від 10 вересня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Т.М. про об`єднання справ в одне провадження відмовлено. 17 вересня 2020 року представник позивача Іванов О.О. подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що АГК «Сокільники» та «Радянська районна рада «Автолюбитель УРСР» є однією і тією ж особою, правонаступництво не відбулося, змінилося лише найменування юридичної особи. Вказав, що нездійснення кооперативом реєстрації права користування земельною ділянкою не позбавляє його права користування такою. Вважає, що державні акти №№ 059706, 041302 на право користування земельними ділянками площею 5,0 га та 2,0 га підтверджують право користування такими кооперативом. Крім того, положення межових знаків не змінювалося. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. 01 жовтня 2020 року представником позивача долучено до справи письмові докази. 19 жовтня 2020 року представником позивача долучено до справи письмові докази. Протокольною ухвалою від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 06 листопада 2020 року представником позивача долучено до справи письмові докази, а саме висновок експерта № 030/20 від 02 листопада 2020 року. 17 грудня 2020 року від представника відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Т.М. до суду надійшли письмові пояснення, у який він зазначив, що позов подано неналежним позивачем. Крім того, позивач не довів, що земельна ділянка утворилася за рахунок частини землі, яка передавалася в користування у 1986-1987 роках. Крім того, вважає позов передчасним, оскільки рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку детального плану території в с. Сокільники не оскаржувалося. Доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не подано. 14 січня 2021 року представником відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Сулимко Т.М. подано заяву про виклик експерта [PERSON] в судове засідання. Протокольною ухвалою від 28 січня 2021 року заява представника Сулимко Т.М. задоволена, експерта [PERSON] викликано в судове засідання. В судовому засіданні 20 травня 2021 року представник відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Борщевський О.А. заявив клопотання про призначення земельно-технічної експертизи. Протокольною ухвалою від 20 травня 2021 року у задоволенні клопотання про призначення земельно-технічної експертизи відмовлено, оскільки сторонами не надані обмінні файли, технічна документація та інші докази, необхідні експерту, а також не заявлялося клопотання про витребування відповідних доказів. Представник позивача Іванов О.О. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Борщевський О.А. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Просив відкласти розгляд справи з метою надання висновку експерта, який ними замовлений на підставі їх заяви. В подальшому до закінчення розгляду справи вказаний висновок експерта не надав. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання шляхом скерування повісток на його поштову адреса, а також шляхом розміщення оголошень про його виклик в судові засідання, однак на розгляд справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 06 серпня 2019 року № 764 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий № 4623686400:01:001:1032. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано [PERSON] 16 січня 2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 197686769 від 27 січня 2020 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 198746540 від 03 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий № 4623686400:01:001:1019 28 січня 2020 року на підставі рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 309 від 11 грудня 2018 року. Рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львові від 08 квітня 1986 року № 180 створено гаражний кооператив металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР». У пункті 5 вказаного рішення зазначено, що гаражному кооперативу виділена земельна ділянка в розмірах, встановлених рішенням виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів від 31 березня 1986 року № 160. Рішенням виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів від 31 березня 1986 року № 160 і додатком № 1 до нього стверджується, що Товариству «Автолюбитель УРСР» Радянського району м. Львова надано у постійне користування 5,0 га землі для будівництва гаражів. Оригінал вказаного рішення сторона позивача для огляду не надала. Державним актом на право користування землею серії В № 041302 стверджується, що Радянській районній раді «Автолюбитель УРСР» м. Львова надано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 2,0 га для будівництва кооперативних гаражів і під`їзної дороги до них. З державного акту на право користування землею серії Б № 059706 вбачається, що Радянській районній раді «Автолюбитель УРСР» м. Львова надано у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку площею 5,0 га для будівництва гаражів. Водночас, позивачем Автогаражним кооперативом «Сокільники» не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він є правонаступником Радянської районної ради «Автолюбитель УРСР» м. Львова або гаражного кооперативу металевих гаражів «Сокільники» добровільного товариства «Автолюбитель УРСР». За ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Як зазначив позивач, Автогаражний кооператив «Сокільники» та «Радянська районна рада «Автолюбитель УРСР» є однією і тією ж особою, правонаступництво не відбулося, змінилося лише найменування юридичної особи. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини позивачем суду не надано. В статуті Автогаражного кооперативу «Сокільники» вказано, що такий створений рішенням виконкому Радянської ради депутатів трудящих м. Львова і розміщений на земельній ділянка площею 7,0 га на підставі державних актів на право користування землею серії Б № 059708 та серії Б № 041302, які видані виконавчим комітетом Пустомитівської районної Ради народних депутатів Львівської області. При цьому, інформація про ствердження Автогаражного кооперативу «Сокільники» на підставі рішення виконкому Радянської ради депутатів трудящих м. Львова не підтверджується доказами по справі. Крім того, в статуті відсутня інформація про перейменування кооперативу. Державний акт на право користування землею серії Б № 059708 суду не наданий, оскільки в матеріалах справи наявний державний акт на право користування землею серії Б № 059706, а акт серії Б № 041302 виданий Товариству «Автолюбитель УРСР» Радянського району м. Львова. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону СРСР «Про кооперацію в СРСР», який діяв в період з 26 травня 1988 року по 07 березня 1991 року, зміни і доповнення, внесені за рішенням загальних зборів членів кооперативу до його статуту, підлягають погодженню з виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, що зареєстрував кооператив, у порядку і строки, передбачені цією статтею для державної реєстрації кооперативів Таким чином, позивачем не надано суду рішень загальних зборів кооперативу про внесення змін до статуту такого щодо зміни його назви. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження реєстрації відповідно до чинного законодавства права користування вищевказаними земельними ділянками Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Таким чином, позивач був зобов`язаний зареєструвати право користування земельними ділянками, однак не зробив цього, не повідомивши суд про причини такої бездіяльності. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснила, що експертизу проводила по наданих копіях документів. Фактичне місцезнаходження земельних ділянок вона встановити не могла, але накладення земельних ділянок вона встановили з оглядових карт і кадастрових карт. Обмінних файлів і технічної документації на землю відповідачів у неї не було. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed