Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що на виконання договору добровільного страхування автотранспорту № 250559566.12 від 29.11.2012 року, ним на користь ТОВ «Аеро-Експрес», яке є власником автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], в рахунок відшкодування шкоди, яка була завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, було сплачено страхове відшкодування в розмірі 120 158 гривень 62 копійки. Постановою уповноваженого органу від 04.06.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», позивач вважає, що він має право стягнути з останнього на свою користь в порядку регресу суму коштів відповідно до лімітів відповідальності страховика в сумі 49 500 гривень. Однак, розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АВ/9819698, а тому, позивач просить стягнути з відповідача різницю, що залишилась невідшкодованою та становить 70 658 гривень 62 копійки. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з викладених у заяві підстав та просила задовольнити вимоги позову. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач зазначив, що він працював водієм в ТОВ «Крістал Телеком», якому належить автомобіль марки «Fiat Scudo», номерний знак [NUMBER], який потрапив у ДТП, а тому й відповідати за завдану шкоду повинно ТОВ «Крістал Телеком». Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER] є ТОВ «Аеро-Експрес» (а. с. 16). Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Воробйової В.М. від 04 червня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/3118/13-п встановлено, що 23 травня 2013 року о 18 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Fiat», номерний знак [NUMBER] на автодорозі селища Глеваха - селище Крушинка, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford», номерний знак [NUMBER], чим порушив пункти 2.3 (б) і 13.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП; в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а. с. 20). Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 29 листопада 2012 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» і ТОВ «Аеро-Експрес» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 250559566.12, за умовами якого належний страхувальнику автомобіль марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], було застраховано від ризику ДТП (а.с. 13 - 15). Відповідно до висновку Звіту № 588 від 21.06.2013 року про оцінку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Transit, державний номер [NUMBER], після його пошкодження при ДТП складає 145 918 гривень 19 копійок (а.с. 21 - 37). Згідно із страховим актом № 72269 від 05.07.2013 року, на виконання підпункту 10.2.1.3 договору добровільного страхування автотранспорту № 250559566.12, платіжним дорученням № 1632 від 01.07.2013 року, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило на користь ТОВ «Автогарант АВ» виплату коштів в сумі 120 158 гривень 62 копійки в рахунок оплати ремонту автомобіля Ford Transit, державний номер [NUMBER] (а.с. 41, 42). Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Власник автомобіля марки «Fiat Scudo», номерний знак [NUMBER], застрахував цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «СК «Україна», що підтверджується відповідним страховим полісом серії АВ № 9819698; ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 50 000 гривень, франшиза - 500 гривень (а.с. 43). Отже, до виплати ПрАТ «СК «Україна» в порядку регресу на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» підлягає сума в розмірі 49 500 гривень. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із статтею 993 ЦК України та у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, коли встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував автомобілем цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована, то враховуючи положення вищезазначених статей, суд приходить до висновку, що особою, яка несе відповідальність за завдану позивачу шкоду є відповідач. Оскільки, позивач на виконання умов договору добровільного страхування автотранспорту № 250559566.12 здійснив оплату вартості послуг за ремонт автомобіля в розмірі 120 158 гривень 62 копійки, а сума страхової виплати за цивільно-правовою відповідальністю власника автомобіля яким керував [PERSON] під час ДТП, становить 49 500 гривень та є недостатньою для повного відшкодування завданої останнім шкоди, суд приходить до висновку, що [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 70 658 гривень 62 копійки. Доводи відповідача про те, що на час здійснення ДТП він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Крістал Телеком», судом до уваги не прийнято, оскільки вказані обставини стороною відповідача в судовому засіданні не доведено. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На роз'яснення суду про право сторони заявляти клопотання про надання та/або витребування тих чи інших доказів по справі для підтвердження своїх доводів, відповідачем і/або його представником в судовому засіданні не заявлено відповідних клопотань щодо доказів перебування відповідача на момент ДТП у трудових відносинах з ТОВ «Крістал Телеком». За таких обставин, коли судом встановлено, що матеріальна шкода заподіяна позивачу джерелом підвищеної небезпеки під керуванням [PERSON], в повному обсязі не відшкодована, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved