Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визначити частку співвласників - його та [PERSON], померлої [INFO] року, в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири [ADDRESS], рівною та як 1/3 частку, а також визнати за ним право власності на 1/6 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири, яку прийняли він, як її чоловік та її дочка - [PERSON], позаяк проживали разом з нею в зазначеній квартирі до моменту її смерті та продовжили в ній проживати і після її смерті. З метою прийняття цієї спадщини він звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], однак отримав відмову через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно та для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнала пред'явлені позовні вимоги. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти пред'явлених позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло №С49 від 09.01.1996 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.10). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки в зазначеній квартирі. З метою прийняття вказаної спадщини позивач звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON], однак отримав відмову через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно та для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду (а.с.8-9). Отже, розглядаючи позовні вимоги про визначення частки позивача та [PERSON] у вказаній квартирі як 1/3 частки за кожним, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. У зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - позивачем, [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/3 її частки, а відтак ця частина позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/6 частки вказаної квартири в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодав цем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач, будучи чоловіком [PERSON] та її дочка - [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках - по 1/6 її частки, так як на день відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем (а.с.12-13) та у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявили про відмову від цієї спадщини. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved