Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який представник підтримав в клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.11.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2025,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам боржником у встановлені строки не була сплачена. Сума заборгованості [PERSON] станом на 10.07.2018 року становить 13126,18 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.11.2011 року в розмірі 13126,18 грн., а також судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляд справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала суду пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачем порушено строки звернення до суду з вимогою про стягнення неустойки. Крім того, [PERSON] не погоджується з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між позивачем та відповідачем банківський договір. Також вказує, що штрафні санкції у розмірі 10576,61 грн. є не підйомною для неї сумою, оскільки вона перебуває у декретній відпустці та не має жодних джерел доходу, вимога про нарахування та сплату неустойки є завищеною та не відповідає засадам справедливості, розумності та добросовісності; надала довідку про малозабезпеченість №4697 від 05.11.2018 року та копію свідоцтва про народження дитини. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.11.2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2025,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10). Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.11.2011 року, сума заборгованості [PERSON] станом на 10.07.2018 року становить 13126,18 грн., з них заборгованість: по тілу кредиту 2549,57 грн.; по відсотках за користування кредитом 3342,62 грн.; за пенею 6132,74 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 601,25 грн (а.с.7-9). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до Розділу 1 Загальні положення «Умов та Правил надання банківських послуг», які розміщенні на офіційному порталі позивача (www.privatbank.ua), АТ КБ «ПриватБанк», публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого і публікує «Умови та Правила надання банківських послуг», які є публічною офертою та містять умови та правила надання послуг банку його клієнтам. З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тим самим підтвердила ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, вступивши у кредитні правовідносини з банком, що підтверджується копією анкети-заяви від 24.11.2011 року (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами погоджено зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Таким чином, твердження [PERSON], що Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку не є складовою частиною кредитного договору № б/н від 24.11.2011 року, не заслуговують на увагу. Щодо вирішення питання про застосування строку позовної давності за заявою відповідача до вимог про стягнення неустойки, суд виходить з наступного. Відповідно до\~положень ст.\~258\~ЦК України,\~для окремих\~видів вимог\~законом може\~встановлюватися спеціальна\~позовна давність:\~скорочена або\~більш тривала\~порівняно із\~загальною позовною\~давністю. Позовна\~давність в\~один рік\~застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-1138цс15 від 25.05.2016 року). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки умовами договору визначено періодичність сплати заборгованості щомісячними платежами, тому з часу настання строку погашення чергового платежу необхідно обчислювати початок перебігу строку позовної давності. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.11.2011 року вбачається, що [PERSON] останній раз сплачувала заборгованість за кредитом в розмірі 134,18 грн. 10.08.2017 року (а.с.9), а з вимогою про стягнення неустойки позивач звернувся до суду 06.08.2018 року, тобто в межах річного строку, встановленого ст. 258 ЦК України. За таких обставин, сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.11.2011 року в розмірі 13126,18 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved