Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2007 р. між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач 1) було укладено кредитний договір №11187658000, відповідно до якого позивач надав Відповідачу 1 кредитні кошти у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом у розмірі 50 000,00 доларів США, а Відповідач 1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24.07.2017 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі - Відповідач 2) 24.07.2007 р. було укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов`язувалась відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем 1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. В супереч умовам кредитного договору відповідач не здійснював платежі для погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 11.05.2017 р. сума заборгованості становить 14 020,97 доларів США, з яких: прострочена заборгованість з повернення кредиту - 9 884,38 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 4 136,59 доларів США, а також заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасне погашення процентів станом на 11.05.2017 р. становить 65 914,24 грн, з яких 45 021,79 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 20 892,45 грн - пеня за прострочення сплати процентів. На підставі викладеного просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу, процентів, нарахованих за договором кредиту в розмірі 14020,97 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 65914,24 грн. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2018 р., ухваленим в заочному порядку, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Відповідачем 1 подано до суду заяву про перегляд заочного рішення від 01.02.2018. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.06.2018 заочне рішення від 01.02.2018 р. скасоване, справу призначено до розгляду по суті. Відповідачем 1 надано відзив на позовну заяву, в якій він просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем заборгованість за кредитом боржник погасив в повному обсязі 17.10.2008 р. з переплатою в розмірі 7875,00 доларів США, а також у вказаному розрахунку різниться сума надана в кредит Відповідачу 1 із сумою, зазначеною в позовній заяві, тому розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, а вимоги позивача по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені є необґрунтованими. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку його проведення подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені вчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2007 року р. між позивачем та Відповідачем 1 було укладено кредитний договір № 11187658000, згідно з умовами якого позивач надав Відповідачу 1 кредитні кошти у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом в розмірі 50 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 24.07.2017 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом перших 30 календарних днів відсотки за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. Після закінчення цього строку процентна ставку підлягала перегляду відповідно до умов договору. Судом встановлено, що для забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та Відповідачем 2 24.07.2007 р. укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язувалася відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем 1 всіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 27-29). Однак, у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором, станом на 11.05.2017 р. сума його заборгованості перед позивачем становить 14 020,97 доларів США з яких: прострочена заборгованість з повернення кредиту - 9 884,38 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 4 136,59 доларів США. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 11.05.2017 р. становить 65 914,24 грн, з яких 45 021,79 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 20 892,45 грн - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-26). Суд вважає надані позивачем докази достатніми для встановлення заборгованості у відповідному розмірі. Посилання відповідача 1 на сплату суми боргу в повному обсязі, а також переплати в розмірі 7875,00 доларів США, суд вважає необґрунтованими, оскільки за весь час розгляду справи відповідачами не надано доказів на підтвердження сплати суми заборгованості в повному розмірі. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З вимог ст. ст. 553, 543 ЦК України вбачається, що поручитель відповідає перед кредиторами за порушення зобов`язання боржником. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved