Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому вказав, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із матір`ю - відповідачем по справі [PERSON] . У зв`язку з відсутністю згоди з [PERSON] з приводу його участі у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , та створення відповідачкою перешкод у такому спілкуванні, позивач звернувся до органу опіки та піклування, однак, з урахуванням отриманої відповіді від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району «Про розгляд звернення» від 12.05.2020 року, зважаючи на установлений на усій території карантин, введено обмежувальні заходи, засідання комісії з питань захисту прав дитини, із запрошенням громадян, відбудеться після зняття обмежувальних заходів, питання щодо спілкування з дитиною необхідно вирішувати в судовому порядку. На підставі викладеного позивач просить суд усунути перешкоди у спілкувані та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , з боку матері [PERSON] , визначивши йому наступні способи спілкування та виховання доньки з урахуванням її стану здоров`я та дотримання режиму, наступним чином: - кожного вівторка та четверга з 18-00 до 20-00 з урахуванням розпорядку дня дитини, з правом відвідування культурних та розважальних закладів за згодою дитини, без присутності матері дитини [PERSON] ; - два рази на місяць, перший та третій тиждень місяця з 10 години суботи до 19 години неділі за місцем мешкання батька, без присутності матері дитини [PERSON] ; - побачення в святкові дні,день народження батька [INFO] , день народження дитини [INFO] ; - побачення на канікулах за домовленістю між батьками з урахуванням навчального процесу, без присутності матері дитини [PERSON] ; - спільний відпочинок дитини з батьком 20 днів у літній період часу із виїздом до оздоровчих закладів, без присутності матері дитини [PERSON] ; - необмежене спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, поштового електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі за вищевказаними підставами. Сторона відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказавши, що перешкод у спілкуванні із донькою не створює, з часом проведення батька з дітьми по вихідним, на канікулах погоджується, але заперечує проти проведення побачень в світкові дні та дні народження. Крім того заперечила проти спільного відпочинку та необмеженого спілкування засобами телефонного,поштового зв`язку,оскільки батько має алкогольну та наркотичну залежність. Вказала, що згодна щоб батько бачився з дитиною два рази на тиждень. Представник органу опіки та піклування - органу місцевого самоврядування, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси неповнолітньої особи- районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, просила визначити способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною у відповідності до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з урахуванням думки дитини. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з батьком у неї нормальні стосунки. Хоче бачитись з ним два рази в місяць, протягом 3-х годин з 13.00 до 16.00. Більше часу не потребує. Крім того, літній відпочинок хоче проводити з друзями та мамою, а не з батьком. Заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з 23.08.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . У 2011 році сторони розірвали шлюбні відносини. Після розірвання шлюбу та натепр донька сторін по справі проживає з матір`ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Також, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2010 року по справі №2-8611 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. заробітку щомісячно починаючи з 02.09.2010 р. до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з постанови від 03.03.2015 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Замулою М.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46702599. 07.04.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області Соріною Ю.Ю., була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження №46702599. Відповідно до розрахунку заборгованості від 06.05.2020 року станом на 31.02.2020 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 74 997,55 гривень. Станом на серпень 2020 року у позивача відсутня заборгованість по аліментам. Позивач має у своєму користуванні житло - [ADDRESS] , власником якої є його мати - [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. Крім того, висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] визначений наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] : перша та четверта субота місяця з13.00 до 15.00 з правом відвідування культурних та розважальних закладів. Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем в позові, оскільки вважає його некоректним. Заявила, що готова надавити можливість батьку спілкуватись з дитиною відповідно до порядку участі позивача у вихованні малолітньої доньки, рекомендованого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району у своєму висновку про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і встановлення порядку участі у вихованні дитини. Отже, судом встановлено, що між сторонами по справі виникли конфліктні відносини через неврегульованість питання щодо участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні із донькою. Тож, враховуючи вищевикладене, суд переконаний у тому, що право позивача на вільне спілкування з донькою на цей час обмежується відповідачем, тож, у відповідності до ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України таке право підлягає захисту в судовому порядку. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. ч. 1-3 ст. 150 СК України, яка передбачає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, цією нормою права закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дитиною, при цьому той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, таке рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод і суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до чч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку від 16.02.2021 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити наступний спосіб участі позивача-батька у вихованні доньки [PERSON] : перша та третя субота місяця з 13.00 до 15.00 з правом відвідування культурних та розважальних закладів. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Стороною ж відповідача суду не було надано переконливих, належних та допустимих доказів того, що спілкування позивача - батька дитини сказалось чи може сказатися негативно на психіці дитини сторін чи будь-яким іншим чином негативно впливатиме на нього. З огляду на наведені вище положення закону позивач не тільки має право на участь у вихованні доньки і право особистого спілкування з нею, але й зобов`язаний це робити. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні малолітньої доньки сторін, суд враховує висновок органу опіки та піклування, заявлені позовні вимоги тавласні побажання [PERSON] . Суд при вирішенні спору насамперед виходить з принципів рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною. При цьому чинне законодавство не містить перешкод для встановлення судом іншого, ніж визначений органом опіки та піклування, способу участі батьків у вихованні дитини, а ст. 159 СК України прямо вказує, що саме суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Скасування попереднього розпорядження органу опіки та піклування не вимагається. Отже, при визначенні графіку систематичних побачень [PERSON] з [PERSON] суд вважає доцільним визначити не лише конкретні дні, а і конкретний час для побачень позивача з донькою. Проте інші заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на усій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав. Отже, виконання відповідачем рішення суду і у цій справі, є її обов`язком, який й забезпечить безперешкодне спілкування позивача із сином. Таким чином, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, виходячи з інтересів дитини, враховуючи вік дитини, особливості розвитку, відвідування нею школи, встановивши особистісні характеристики позивача зі слів дитини, його нерегулярну участь в утриманні останньої, їх стосунки, що наразі склалися, враховуючи незлагоджені та конфліктні відносини між батьками щодо надання позивачу можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні, приймаючи до уваги не встановлення судом обставин, що свідчили б про необхідність постійної присутності матері під час спілкування дитини з батьком, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача частково, та вирішив визначити способи участі батька у вихованні доньки шляхом встановлення систематичних зустрічей за нижченаведеним графіком. На підставі викладеного,

Outcome: partial