Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №HAEWGK01270015 від 15.04.2008 року в сумі 100096,96 грн., а також судового збору в сумі 1000,79 грн. Сторони в судове засідання не зявились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, двічі поспіль до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи це, суд, відповідно до ч.4 ст.169, ч. 2 ст. 197 та ч.1 ст.224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних доказів, без технічного фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 21675 грн. на термін до 15.04.2018р., на придбання житлового будинку по вул.. Привокзальній, 26 смт Кегичівка Харківської області, а відповідач зобовязався повернути його та сплатити відсотки за користування цими коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших витрат, тому, позивач просить стягнути із нього зазначену суму, яка складається з: 21929,96 грн. заборгованість за кредитом; 26727,59 грн. заборгованість за відсотками; 649,63 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 77748,78 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Від цієї суми позивач вважає за необхідне відняти суму 31963,62 грн., що її було враховано в рішенні Кегичівського районного суду Харків ської області від 11.10.2011р. Остаточно сума, що підлягає стягненню, з урахуванням штрафів 250 грн. фіксована частина та 4754,62 грн. процентна складова, становить 100096,96 грн. У засіданні досліджені: копії кредитного договору, договору іпотеки нерухомого майна та заставної; розрахунок заборгованості, довідки та заява позичальника, копії паспорта та ІПН відповідача,копії матеріалів виконавчого провадження № ВП-30768328, інші документи. Встановлено, що, разом з кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна (житлового будинку по вул.. Привокзальній,26 смт Кегичівка Харківської області), в забезпечення зобовязань за кредитним договором, та підписано відповідну заставну. В звязку з невиконанням зазначених договорів, за рішенням цього ж суду від 11.10.2011р. № 2017/2-379/11 з відповідача було стягнуто 31963,62 грн. та звернено стягнення на зазначений житловий будинок, на його підставі 20.01.2012р. відкрите виконавче провадження ВП-30768328, в якому 21.12.2012р. виконавчий документ повернуто стягувачеві за його заявою, чинність арешту тмайна боржника припинено, інші заходи примусового виконання скасовано. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отримавши кредитні кошти, відповідач неналежним чином виконував обов`язки по повернен ню кредиту і сплати процентів за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 100096,96 грн. з урахуванням штрафів за невиконання зобовязань. Відповідачем зазначені суми не спростовані і не заперечені, в звязку з чим підстав для їх уточнення та перерахування немає. Водночас суд бере до уваги, що, згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки (штрафу,пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу,пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак у останньому випадку відповідач, що звертається із клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки. В даному випадку суд за власною ініціативою, враховуючи, що розмір пені перевищує розмір боргу у декілька разів, вважає за можливе зменшити суму пені, що підлягає стягненню до розміру боргу, відповідно до наданого позивачем розрахунку, тобто до 21929,96 грн. Також, зважаючи на те, що позивачем щодо відповідача застосовано неустойку у вигляді пені, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні штрафів 250 грн. та 4754,62 грн. за прострочення виконання зобовязання за кредитним договором, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобовязання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і два штрафи, що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі вищевикладеного, у відповідності з умовами договору та наданим Банком розрахунку, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 71237,14 грн., з яких: заборгованість за кредитом 21929,96 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 26727,59 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 649,63 грн., пеня 21929,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають присудженню на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial