Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в яком просить суд стягнути з відповідача на його користь позику у сумі 1660,00 гривень, 5% штрафу за кожен день прострочення оплати у сумі 23821 гривня та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 07 березня 2014 року відповідач звернулась до нього з проханням дати їй в позику 2460,00 гривень на власні потреби. В цей же час позивач передав відповідачу грошові кошти і між ними було укладено договір позики 39/07 від 07.03.2014 року, відповідно до якого відповідач повинна була повернути йому грошові кошти не пізніше ніж 07 травня 2014 року, проте в строк, обумовлений в договорі, позику не повернула. В квітні 2014 року відповідач сплатила йому 800 гривень в рахунок часткової виплати суми позики, таким чином загальна сума боргу склала 1660,00 грн. Відповідно до п.5 договору, у разі несвоєчасної оплати, відповідач зобов'язалась сплатити штраф у розмірі 5% від неоплаченої суми за кожен день прострочки. Таким чином відповідач винна суму штрафу 23821 грн. (1660,00 грн. х 5% = 83 грн./день х 287 днів = 23821 грн.). Після спливу повернення частини позики, відповідач почав звертатися до відповідача з усними вимогами повернути йому отримані нею грошові кошти, але до теперішнього часу кошти не повернула, тому він змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити. На заочному розгляді справи наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Про дату та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України. Судові повістки повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. [PERSON] про причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень проти позову не надала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, за відсутності відповідача, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, а також за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до договору позики №39/07 від 07.03.2014 року, [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 2460 гривень строком на 2 місяці (а.с.7). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] від позивача отримано грошові кошти в загальному розмірі 2460,00 грн., із зобовязанням повернути вказану суму через 2 місяці. Дана обставина підтверджується Договором і не спростована відповідачем. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, [PERSON] 07.04.2014 року повернула частину грошових коштів - 800,00 гривень, що слідує із договору позики грошей (а.с.7), а залишок 1660,00 грн. у встановлений в договорі строк, не повернута позивачу. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 1660,00 гривень за Договором позики грошей підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача п'яти відсотків від неоплаченої суми за кожний день прострочки, які складають 23821 гривень, за період з 07.05.2014 по 18.02.2015 року, що передбачено п.5 договору позики, також підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 254 грн. 81 коп. (а.с.1). При цьому, судовий збір в розмірі 0,01 грн. підлягає поверненню позивачу, як зайво сплачений, а в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 0,19 грн. слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved