Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05 серпня 2008 року у розмірі 13959,73 доларів США - заборгованість за кредитом за основним траншем, 3695,03 доларів США - заборгованість за відсотками за основним траншем, 6813,74 гривень - заборгованість за пенею за основним траншем, 4634,84 гривень - заборгованість за штрафом за основним траншем, 20816 гривень - заборгованість за кредитом за реструктуризацією, 5208,24 гривень - заборгованість за відсотками за реструктуризацією, 3346,05 гривень - заборгованість за пенею за реструктуризацією, 2316,13 гривень - заборгованість за штрафом за реструктуризацією, 330,59 гривень - заборгованість за індексацією за реструктуризацією та судові витрати у розмірі 3059,35 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 серпня 2008 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений зазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 15557,78 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,1% річних з кінцевим терміном повернення до 04 серпня 2015 року, з цільовим використанням кредиту - на придбання автотранспортного засобу. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, відповідач передав банку в заставу автотранспортний засіб, який належить останньому на праві власності. Свої зобов'язання щодо надання кредиту банк виконав у повному обсязі шляхом видачі готівки через касу банку, в свою чергу відповідач, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і не виконує до теперішнього часу. 15.11.2011 року між сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень №3 до договору «Автопакет» №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05 серпня 2008 року, яким внесено зміни до договору в тій частині,що позичальник скористався програмою №1, у зв'язку з чим дату повернення кредиту змінено на 04 грудня 2016 року, при цьому суму щомісячного мінімально необхідного платежу також змінено та встановлено Графіком, крім того відповідач скористався програмою №2, відповідно до якої йому протягом 12 місяців з листопада 2011 року по жовтень 2012 року включно було надано відстрочення по сплаті тіла кредиту за умови виконання позичальником умов договору2, а у випадку порушення позичальника своїх зобов'язань за вказаним договором на більше, ніж на 7 днів, щомісячна сума мінімально необхідного платежу перераховується банком з урахуванням сплати тіла кредиту. Відповідно до п. 1.3. договору 2 банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості,платності та цільового використання грошові кошти у сумі 21326,87 гривень зі сплатою 15% річних для погашення заборгованості за відсотками за кредитним договором «Автопакет» №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05 серпня 2008 року з кінцевим терміном повернення 14.11.2012 року. 15.11.2011 року банком та позичальником укладено Додаткову угоду №4 до кредитного договору №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05.08.2008 року відповідно до умов якого сторони дійшли домовленості про прощення нарахованої неустойки у розмірі 563,56 доларів США. Таким чином, у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 25 березня 2014 року утворилася заборгованість, яка складається з: 13959,73 доларів США - заборгованість за кредитом за основним траншем, 3695,03 доларів США - заборгованість за відсотками за основним траншем, 6813,74 гривень - заборгованість за пенею за основним траншем, 4634,84 гривень - заборгованість за штрафом за основним траншем, 20816,06 гривень - заборгованість за кредитом за реструктуризацією, 5208,24 гривень - заборгованість за відсотками за реструктуризацією, 3346,05 гривень - заборгованість за пенею за реструктуризацією, 2316,13 гривень - заборгованість за штрафом за реструктуризацією, 330,59 гривень - заборгованість за індексацією. Представник позивача Немьонова С.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №794080 та Статутом ПАТ «КБ «Надра», затвердженим Наказом Тимчасового адміністратора ВАТ КБ «Надра» №52 від 26 січня 2011 року) в особі начальника відділення №27 Філії ВАТ КБ «Надра» Алпоєвої О.І. та [PERSON] був укладений кредитний договір №6/1/27/2008/840-АП/30 відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15557,78 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,1% річних зі строком повернення до 04 серпня 2015 року з цільовим призначенням - на придбання автотранспортного засобу, витрат, пов'язаних з державною реєстрацією Автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України (якщо Позичальник сплачує за Автотранспортний засіб в тому числі і власні кошти та розмір внеску становить не менше, ніж 10% ціни Автотранспортного засобу та комісії Банку, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався сплачувати платежі у розмірі та порядку, передбаченими договором, а у випадку порушення виконання зобов'язань, сплатити банку штрафні санкції. Відповідач був ознайомлений та згодний з усіма умовами договору, про що міститься його підпис в зазначеними договорі, який свідчить про погодження відповідача з умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та 05 серпня 2008 року надав [PERSON] кредит у розмірі 15557,78 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №200 від 05 серпня 2008 року. Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.3 кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені договором відсотки безготівковим перерахуванням або внесення готівкових коштів на поточний рахунок [NUMBER] у порядку, передбаченому Договором, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 295,90 доларів США. Позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця, у випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк, починаючи з 21 числа поточного місяця застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені Договором. Згідно п.1.3.1., відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,1% річних, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. 15 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін та доповнень №3 до договору «Автопакет» №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05.08.2008 року яким була змінена кінцева дата повернення кредиту на 04 грудня 2016 року, а щомісячна сума мінімально необхідного платежу визначена у Графіку, який міститься у Додатку до цього договору, крім того, за умовами зазначеного договору, останньому протягом 12 місяців з листопада 2011 року по жовтень 2012 року включно надається відстрочення по сплаті тіла кредиту, при цьому місячна сума мінімально необхідного платежу встановлюється кредитором та сплачується позичальником відповідно до Графіку, який міститься у додатку до договору, а у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за вказаним договором на більше, ніж на 7 днів, щомісячна сума мінімально необхідного платежу перераховується банком з урахуванням сплати тіла кредиту та сплачується позичальником з календарного місяця,наступного за тим, в якому Позичальником здійснене порушення своїх зобовязань. Також 15 листопада 2011 року між сторонами була укладена додаткова угода №4 до кредитного договору №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05.08.2008 року про прощення нарахованої неустойки (штрафів та пені) у розмірі 563,56 доларів США за зазначеним кредитним договором, також сторони домовилися про збільшення терміну позовної давності, до моменту повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Зазначені договір про внесення змін та доповнень №3 до договору «Автопакет» №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05.08.2008 року, додаткова угода № 4, а також Графіки погашення кредиту підписані в тому числі відповідачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати кредиту, нарахованих відсотків та інших передбачених договором сум, у зв'язку з чим станом на 25 березня 2014 року утворилася заборгованість, яка складається з: 13959,73 доларів США - заборгованість за кредитом за основним траншем, 3695,03 доларів США - заборгованість за відсотками за основним траншем, 20816,06 гривень - заборгованість за кредитом за реструктуризацією, 5208,24 гривень - заборгованість за відсотками за реструктуризацією. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до вимог п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору та договору про внесення змін та доповнень №3, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України,що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно п. 5.3. договору про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз. 1 п.2.4, п.2.4.1 Договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 (десять) процентів від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/30 від 05.08.2008 року, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 25 березня 2014 року утворилася також заборгованість за пенею за основним траншем у розмірі 656,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25 березня 2014 року становить 6813,74 гривень, за штрафом у розмірі 446,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25 березня 2014 року становить 4634,84 гривень, та заборгованість за пенею за реструктуризацією у розмірі 3346,05 гривень, за штрафом - 2316,13 гривень. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦП України, відповідачу була нарахована сума індексації у розмірі 330,59 гривень на суму заборгованості по реструктуризації у зв'язку з простроченням останнього виконання грошового зобов'язання. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Відповідно до вимог п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно меморіального ордеру №1 (0410009) від 30 вересня 2013 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 3059,35 гривень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved