Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 37 500 грн., судового збору у розмірі 375 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав , суду пояснив , що 19.05.2014 року надав відповідачу позику у розмірі 37\~500 грн. строком до 01.09.2014 року , про що [PERSON] власноручно написав розпису . Однак , до цього часу він коштів не повернув. На неодноразові усні нагадування про необхідність повернути кошти,відповідач жодним чином не реагує. Тому , змушений звернутися до суду . Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що не писав вказаної розписки і коштів у позивача у борг не брав . У травні 2014 року він був відсутній в смт.Олександрівці , оскільки працював у м.Кіровограді і додому не приїздив. 3 роки до цього працював у позивача різноробочим . Між ними склалися неприязні стосунки. Причину цього пояснити суду не може. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи ,суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Згідно розписки (а.с.24 ) 19.05.2014 року позивач надав відповідачу гроші у розмірі 37\~500 грн. строком до 01.09.2014 року, про що останній написав розписку власноручно Відносини , що склалися між сторонами , суд відносить до правовідносин з приводу позики та вважає за необхідне керуватися главою 71 параграф 1 «Позика» ЦК України. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.ч.1-2 ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми ; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено , що 19.05.2014 року відповідач отримав у позивача в борг 37500 грн. строком до 01.09.2014 року. Своєчасно вказані кошти не повернув . Відповідач заперечує , що розписка написана ним . Однак , на пропозицію суду призначити судово-почеркознавчу експертизу для зясування зазначеного , відмовився у звязку з відсутністю коштів. Згідно ст. 10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А тому , суд вважає, що доводи відповідача не були підтверджені у судовому засіданні жодними доказами . Договір позики був укладений належним чином у письмовій формі, шляхом написання відповідачем розписки. Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку , що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України - з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved