Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 49490 грн. у відшкодування в порядку регресу сплаченої страхової суми. В позові зазначив, що 26 вересня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Chery B11 Eastar», реєстраційний номер [NUMBER]. 24 жовтня 2015 року на вулиці Іванова в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Chery B11 Eastar», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] і «Mitsubishi LANCER»,державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок порушення відповідачем, який не впевнився в безпеці, виїхав на зустрічну смугу руху, пункту 11.2 «Правил дорожнього руху України» сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, що завдало технічних ушкоджень автомобілям. За описане порушення правил безпеки дорожнього руху відповідача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за ст. 124 КУпАП постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року, яка набрала законної сили. Вказана подія визнана страховим випадком і відповідно до платіжного доручення № 1438 від 26.01.2016 року позивач сплатив власнику автомобіля «Mitsubishi LANCER»,державний реєстраційний номер [NUMBER], страхове відшкодування в сумі 49490 грн. Оскільки відповідач під час події дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить довідка міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, до якої 24 жовтня 2015 року звернувся позивач, а законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування пред'явити регресний позов до страхувальника, якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування, а також видатки зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення заочного рішення. З аналогічною заявою, яка містить заперечення проти позову, звернувся відповідач в особі свого представника. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі представників сторін. З письмових заперечень відповідача випливає, що належних та допустимих доказів перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди немає, оскільки відповідач не лише не притягнутий до відповідальності за ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп'яніння, стосовно нього не складався протокол за ознаками цієї статті і він навіть не проходив медичний огляд на стан сп'яніння при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП. Так як певні обставини мають бути підтвердженими належними доказами, між тим доказів про перебування [PERSON] саме під час події ДТП в стані алкогольного сп'яніння суду не надано. Що стосується доводів позову про звернення відповідача 24 жовтня 2015 за отриманням медичної допомоги до міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя в стані алкогольного сп'яніння, - по-перше, ця довідка не є підтвердженням того, що особа керувала автомобілем в стані сп'яніння під час ДТП; по-друге, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КупАП наявна довідка того ж самого медичного закладу про відсутність в крові [PERSON] на час його звернення до лікарні етанолу. У зв'язку з викладеним,

Outcome: dismissed