Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту №26252015005219/980 від 28.04.2015 між [PERSON] та ПАТ «Банк «Юнісон» був укладений кредитний договір від 28.04.2015, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 3800,00 грн. зі сплатою 12 процентів за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 28.04.2016. Укладення, виконання та припинення кредитного договору регулюється договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Банк Юнісон» та Умовами надання споживчих кредитів, які є невідємною частиною договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Свою згоду на укладення договору комплексного банківського обслуговування відповідач підтвердила шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та встановив кредитну лінію на рахунок №26259015006266 у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.п. 6.3.1. Умов відкриття кредитних ліній відповідач зобовязався повернути банку отриманий кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та комісії у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, у тому числі своєчасно забезпечувати наявність грошових коштів на рахунку у сумі, достатній для здійснення відповідних платежів. Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач свої зобовязання, передбачені п.п. 6.3.1 кредитного договору, не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентами та комісією, розмір якої станом на 23.04.2018 складає 10 731,71 грн., яка складається з наступного: 3800,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1851,70 грн. прострочена заборгованість по процентам; 3016,44 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 1505,57 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. Про стягнення зазначеної вище грошової суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не зявився, представника позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту №26252015005219/980 від 28.04.2015 між [PERSON] та ПАТ «Банк «Юнісон» був укладений кредитний договір від 28.04.2015, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 3800,00 грн. зі сплатою 12 процентів за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 28.04.2016, що підтверджується підписом у заяві (а.с.12-13). Свою згоду на укладення договору комплексного банківського обслуговування відповідач підтвердила шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 8). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та встановив кредитну лінію на рахунок №26259015006266 у розмірі, встановленому кредитним договором (а.с. 8 9). За підрахунком позивача розмір заборгованості відповідача станом на 23.04.2018 складає 10 731,71 грн., з яких: 3 800,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1 851,70 грн. прострочена заборгованість по процентам; 3 016,44 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 1 505,57 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 14-15). Правовідносини між сторонами в даній справі є договірними (виникли з заяви про встановлення кредитного ліміту №26252015005219/980 від 28.04.2015), що підтверджується заявою, підписаною відповідачем 28.04.2015 тощо. Розвязуючи позовну вимогу, суд, дослідив докази, керується наступним. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних форм який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобовязання, що призвело до утворення заборгованості (станом на 23.04.2018 розмір заборгованість становить 10731,71 грн., яка складається з наступного: 3800,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1851,70 грн. прострочена заборгованість по процентам; 3016,44 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 1505,57 грн. пеня за прострочення сплати кредиту), тому порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). З урахуванням вищенаведеного, для суду наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved