Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що у квітні 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] відбулась домовленість про придбання корпоративних прав ТОВ «ДОМЄНАС». За домовленістю він повинен був сплатити аванс у розмірі 30000 грн., а залишок суми внести після підготовки пакету документів для укладання договору про продаж корпоративних прав. 05 квітня 2011 року позивачем згідно із домовленістю було передано відповідачу аванс в сумі 30000 грн., про що [PERSON] була оформлена розписка. До цього часу відповідач ніяких дій, спрямованих на виконання своїх зобов'язань з продажу корпоративних прав не зробив, причин цього не повідомив, на зв'язок не виходить, від зустрічей ухиляється. Оскільки добровільно відповідач зазначену суму не виплатив, виникла необхідність звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача суму авансу в розмірі 30000 грн., судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи тим, що відповідач не відмовлявся від укладення угоди, укладення якої не відбулось через відсутність грошових коштів у позивача. Вказана сума, про стягнення якої заявлено позов, являється завдатком, тому поверненню не підлягає. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. . Відповідно до ст.1212 ЦК України «Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:1) повернення виконаного за недійсним правочином;2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи». Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 05 квітня 2011 року відбулась угода, за якою [PERSON] отримав від [PERSON] 30000 грн. в рахунок зобов'язання продати йому в майбутньому корпоративні права ТОВ «ДОМЄНАС». Вказана угода була оформлена в письмовій формі. Копія розписки була приєднана до матеріалів справи. В подальшому позивач втратив інтерес до цього предмета угоди через не виконання відповідачем домовленості своєчасно оформити належну документацію на об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим відмовився його покупати. Відповідач отриманих від позивача грошових коштів не повернув, що підтверджено наявністю у позивача письмової розписки. Оскільки підстава, на якій відповідач набув грошову суму від позивача, згодом відпала, він зобов'язаний повернути позивачу отриману від нього грошову суму в розмірі 30000 грн. Отже, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи відповідача стосовно того, що він не відмовлявся від укладення угоди, укладення якої не відбулось через відсутність грошових коштів у позивача, - не мають правового значення. Твердження відповідача, що витребувана сума являється не авансом, а завдатком, тому поверненню не підлягає - не підтверджено належними доказами, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ст. ЦК України «Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Відповідно до ст. 635 ЦК України «Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі». Відповідач у порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України в судове засіданні не представив належні докази, встановлені законом, для даного виду правовідносин, отже, його доводи, що отримана ним сума від позивача в ромзірі 30000 грн. являється завдатком, - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved