Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] , та на неї відкритий особовий рахунок. ПАТ «Херсонська ТЕЦ»\~надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2014 року по 30.09.2019 року в сумі 26520 грн. 59коп., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 1921,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.02.2020р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що сальдо на початок звітного періоду становить 8862,08 грн., тобто охоплює заборгованість, яка утворилась за межами визначеного періоду лютий 2015р. по вересень 2019р., тобто до лютого 2015р., та її розрахунку не надано. Також до лютого 2015року відповідач не сплачував послуги за спожиту теплову енергію, тому заборгованість з 01.02.2015р. має рахуватись без суми початкового сальдо 8862,08 грн. Крім того, слід застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з лютого 2015р. по вересень 2019р. та заборгованість становить в розмірі 14497,76 грн. Також не зрозуміло, чого в наказному провадженні сума заборгованості по квартирі станом на травень 2019р. становила 22787,96 грн., а в позовному станом на травень 26520,59 грн. 03.03.2020р. від відповідача надійшло заперечення, в якому вказує, що в матеріалах наказного провадження №766/10469/19 заборгованість з травня 2014 по травень 2019року становить 22787,96грн. натомість в матеріалах справи не міститься розрахунку заборгованості. У даному провадженні заборгованість з квітня 2014р. по вересень 2019 становить 22787,96грн. Натомість в межах даного провадження, заборгованість за той самий період становить 26520,59грн. Вважає, що позивач зловживає своїми правами, у тому числі надаючи розрахунок заборгованості з квітня 2014р. по лютий 2015р. Просить застосувати строк позовної давності у три роки, та визнає позовні вимоги частково, а саме за період з вересня 2016 року по вересень 2019 рік в сумі 14497,76 грн. 25.02.2020 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що в наданому розрахунку відповідачем не враховано період до лютого 2015 року, то її розрахунок є необґрунтований та не враховує всі обставини справи, тому він не може братись до уваги та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про застосування строків позовної давності та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за останні три роки в межах позовної давності. Позовні вимоги визнала частково, з вересня 2016 року по вересень 2019 рік в сумі 14497,76 грн. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач АТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.04.2014 року по 30.09.2019 рік складає 26520,59 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області №766/10469/19 від 02.07.2019 року відмовлено ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у видачі судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання. Відповідно до ч.1\~ст.509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відповідач належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. Разом з цим, судом встановлено, що заборгованість відповідача по оплаті послуг виникла з 01.04.2014 року, позивач з позовом до суду звернувся у 04.10.2019 року, проте у 27.05.2019 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, отже строк позовної давності було перервано у 01.06.2019 року, з врахуванням такої обставини і того, що відповідач по справі заявив клопотання про застосування строку позовної давності, слід обраховувати строк позовної давності, в межах якого слід проводити стягнення, а саме з 01.06.2016 року по 30.09.2019 року складає 14486,03 грн. (26520,59 грн. - 12034,56 грн. =14486,03 грн). З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 14486,03 гривень, що складає 54,6% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 26520,59 гривень, у відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1048,87 гривень, що відповідає 54,6% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1048,87 гривень.

Outcome: partial