Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.08.2016 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту №490957046. Відповідно до умов Договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 17610,52 гривень. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 10.04.2017 року утворилась заборгованість відповідача в сумі 17610,52 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково в сумі 9979,93 гривень тіло кредиту, 2476,59 гривень відсотки, 1400,00 гривень штраф. Справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2016 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено Договір про надання особистого кредиту №490957046. Відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 13\~733,93 гривень. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 10.04.2017 року утворилась заборгованість в сумі 17610,52 гривень, яка складається із: - за кредитом 13733,93 гривень; \~ \~ \~ \~ - відсотки за кредитом 2476,59 гривень; - штраф 1400,00 гривень. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. Згідно квитанцій, наданих позивачем, судом встановлено, що 15.03.2017 року відповідачем [PERSON] сплачено 565,00 гривень, 05.04.2017 року сплачено 589,00 гривень, 25.04.2017 року сплачено 1995,00 гривень, 09.06.2017 року сплачено 585,00 гривень, а всього 3754,00 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 13856,52 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 9979,93 гривень (13733,93-3754,00 гривень); заборгованість по відсотках 2476,59; штраф 1400,00 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 13856,52 гривень, що складає 78,68% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 17610,52 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1258,88 гривень, що відповідає 85,68% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1600,00 гривень.

Outcome: partial