Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, від подружніх стосунків сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов`язок матері по утриманню дитини не виконує, через що позивач змушений звернутися до суду із позовом та просити суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони є батьками малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 3/11395, наданої ТОВ «ЄРЦ КП» 26.04.2018р., позивач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту №458, складеного 15.05.2018р. працівниками КП Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», малолітній [PERSON] , [INFO] , з 2017 року мешкає разом із батьком, позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Згідно довідки №64, наданої 17.09.2018р. заступником директора КО Навчально-виховного комплексу №13 м.Кам`янське, з 16.07.2018р. малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільне відділення вказаного навчального закладу. Згідно Довідки №2194, наданої 09.10.2018р. Самарським Управлінням праці та соціального захисту населення м.Дніпропетровська, позивач перебуває на обліку вказаного Управління та отримує соціальну допомогу як інвалід 3-ї групи у розмірі 1452,00 грн. На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто. При цьому, матеріали справи не містять належного та допустимого доказу про те, що, з відповідача, на час розгляду даної справи, стягуються аліменти на утримання інших дітей, непрацездатного чоловіка, або батьків. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1,2,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши, таким чином, матеріали справи, суд з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо своєї дитини, забезпечення інтересів якої є основним обов`язком батьків. Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, вважає необхідним, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави 704, 80 грн. На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved