Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що матір'ю [PERSON], [INFO] року є [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.12.2015 року дитину відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. [PERSON] проживає в сім'ї опікуна [PERSON], яка рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 12.02.2016 року № 44 призначена опікуном над дитиною. З 21.08.2015 року малолітня дитина перебувала в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за заявою матері, за час перебування дитини у закладі не провідувала. На момент відібрання дитини не працювала, вихованням дитини не займалась, власного житла не мала, гроші витрачала на пияцтво. Була попереджена про необхідність піклування про дитину та надання матеріальної допомоги на її утримання, та їй було надано рік для усунення причин відібрання дитини, а саме працевлаштування та постійне місце проживання. На даний час поведінка матері не змінилась, про виховання та утримання дитини вона не піклується, не провідує її, аліменти на утримання доньки не сплачує, що свідчить, що відповідач самоухилилась від виховання дитини, будь-яких заходів для повернення дитини не вчинила, у зв'язку з чим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій зазначила, що про час і місце слухання справи повідомлена та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її доньки [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про народження №106, від 26.02.2009 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00015744749 від 28.08.2015 року відомості про батька до актового запису про народження № 106 внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.12.2015 року у [PERSON] відібрано її доньку [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2015 року до повноліття дитини. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради № 44 від 12.02.2016 року малолітній [PERSON] до її повноліття, було призначено опікуна - [PERSON]. Як вбачається з характеристики [PERSON], виданої 01.02.2017 року директором Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу № 48 Херсонської міської ради, дівчинка є ученицею 2-В класу, знаходиться під опікою [PERSON], яка приділяє достатньо уваги вихованню і навчанню опікунки. Всесторонньо розвиває дівчинку, підтримує всі її інтереси. Рідна мати навчанням і вихованням дівчинки не цікавиться, до шкоди не приходить, з вчителем жодного разу не спілкувалася, батьківські збори не відвідує. З довідки-розрахунку № 18 від 16.02.2017 року вбачається, що [PERSON] за період з 17.11.2015 року по 01.02.2017 року жодної проплати не зробила. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2017 року складає 6599,10 грн. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 21.02.2017 року № 2-49/371 Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є опікуном малолітньої [PERSON], мати дівчинки жодного разу дитину не провідала, вихованням, розвитком дівчинки не займалась, до школи не приходила, на пропозицію подивитись фото дитини виявила байдужість, веде аморальний образ життя, пиячить. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення відповідача як матері до своєї дитини, вставлено наявність факту свідомого нехтування нею своїми обов'язками по вихованню та утриманню малолітньої доньки, а саме відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, та враховуючи той факт, що рішенням суду дитину було відібрано у матері без позбавлення батьківських прав, будь-яких дій щодо покращення умов життя та працевлаштування для утримання дитини, що стали причиною відібрання не вчинила та враховуючи, що [PERSON] не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], тому суд приходить до висновку про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved