Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Зазначав, що звернувся до нотаріальної контори з метою подати заяву про прийняття спадщини, проте після спливу шестимісячного строку, у зв'язку з чим нотаріус відмовив йому у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Позивач зазначив, що причиною пропуску цього строку став його нестабільний психоемоційний стан, в якому він опинився внаслідок злочинних дій свого брата - [PERSON], якого визнано винним у вбивстві матері. Позивач вказані вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі, надавши йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 15, 18). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні фактичні дані та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 2 жовтня 2013 року Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області (а.с. 10). [PERSON], позивач по справі, є рідним сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 1965 року (а.с. 5). Листом приватного нотаріусу Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 200/01-16 від 18 квітня 2014 року позивачці відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку зі спливом шестимісячного строку, встановленого статтею 1269 Цивільного кодексу України (а.с. 10). Згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 7 березня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України. Зазначеним вироком встановлено, що [PERSON] умисно вбив свою матір - [PERSON] (а.с. 6-9). Відповідно до листа приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області № 219/01-16 від 12 травня 2014 року та сформованої ним Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від тієї ж дати після [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 25-26). Діти [PERSON], інші спадкоємці першої черги за законом, - [PERSON] та [PERSON], не звертались з заявами про прийняття спадщини, але після спливу шестимісячного строку звернулись до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу [PERSON] з заявами, в яких повідомили про те, що не претендують на спадщину (а.с. 27, 28). Згідно довідки Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області № 396 від 12 травня 2014 року станом на день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 24). За життя [PERSON] заповіту не склала, інших спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину, що відкрилась після її смерті, судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не складала заповіту, від так, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги за законом є її діти - позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Ніхто зі спадкоємців в строк, установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України, не звернувся з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], та ніхто не прийняв цю спадщину в порядку частини 3 статті 1268 цього ж Кодексу, оскільки станом на час відкриття спадщини ніхто постійно не проживав зі спадкодавцем. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] в своїх заявах до нотаріуса, поданих після спливу шестимісячного строку, повідомили, що не претендують на спадщину та не мають наміру звертатись до суду з заявою про визначення додаткового строку для її прийняття. Спадкоємець [PERSON] відповідно до частини 1 статті 1224 Цивільного кодексу України не має права на спадкування після смерті [PERSON], оскільки умисно позбавив її життя, що підтверджується вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 7 березня 2014 року. Інших спадкоємців судом не встановлено. Виходячи з пояснень позивача, через сильне потрясіння внаслідок насильницької смерті матері, яке вчинив його ж рідний брат, він перебував у депресивному та стресовому стані, у зв'язку з чим, не міг думати про прийняття спадщини або інші майнові питання, пов'язані з цими подіями. Через наведені вище обставини, позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України. За таких обставин суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та вважає за можливе визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Outcome: approved