Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, вказуючи, що 25.04.2014 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох малолітніх доньок. Подружнє життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, байдужістю до життя та проблем кожного, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб між сторонами фактично припинено, шлюб має формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 23.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань до суду не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин на підставі ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились, з ухваленням заочного рішення. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.04.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис №396. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим. Спір про поділ майна на даний час відсутній. Спір щодо місця проживання та утримання дитини на даний час відсутній. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно вимог ст. 113 СК України, суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) гривень 00 копійок.

Outcome: approved