Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 01 листопада 2013 року між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики, предметом якого була грошова сума 177500 (сто сімдесят сім тисяч пятсот) доларів США. Відповідно до п. 3 Договору позичальник зобовязався повернути всю суму позики до 01.11.2014. Після отримання грошових коштів, відповідачами по справі видалася на імя позивача розписка, зі змісту якої вбачається отримання відповідачами грошових коштів у доларах США. В порушення зобовязань за Договором, відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, а неодноразові звернення позивача з вимогою повернути борг, залишаються незадоволеними. У звязку з невиконанням умов Договору позики, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів солідарно грошову суму за договором позики в розмірі 177500 доларів США. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представники адвокати [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали посилаючись на підстави, наведені в позовній заяві та просили суд задовольнити вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики. Відповідачі та представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні вимог позивача відмовити повністю. Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у звязку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 листопада 2013 року між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики, предметом якого була грошова сума 177500 (сто сімдесят сім тисяч пятсот) доларів США. Відповідно до п. 3 Договору позичальник зобовязався повернути всю суму позики до 01.11.2014. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Позивач в обґрунтування своїх вимог надав суду договір позики, укладений між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON], а також письмову розписку, відповідно до якого, позивач надав відповідачам позику в сумі 177500 доларів США. Відповідно до п. 3 вищевказаного Договору позики позичальник зобовязався повернути всю суму позики до 01.11.2014. На підтвердження отримання коштів, відповідачем 01.11.2013 було складено письмову розписку, зі змісту якої вбачається отримання відповідачами грошових коштів в сумі 177500 (сто сімдесят сім тисяч пятсот) доларів США. Дану розписку суд розцінює, як борговий документ, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 558 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Сума боргу відповідачів перед позивачем за договором позики від 01.11.2013 становить 177500 (сто сімдесят сім тисяч пятсот) доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на день звернення до суду 12.07.2016 (офіційний курс 2485,2093 грн. за 100 дарів США), становить 4411246 (чотири мільйони чотириста одинадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 51 коп. Позивачем доведено факт укладення договору позики, відповідно до якого, відповідачі зобов'язалася солідарно відповідати в повному обсязі за виконання зобов'язань за договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Будь-яких доказів сплати заборгованості за договором позики відповідачами до суду не надано. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики. Стосовно стягнення з відповідачів судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з ціни позову, судовий збір при подачі позову мав бути сплачений в сумі 6890,00 грн., а позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 551,20 грн., різниця становить 6338,80 грн. У звязку з тим, що ухвалою суду від 22.07.2016 позивачеві було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, то стягненню з відповідачів підлягає: на користь позивача сума сплаченого судового збору 551,20 грн., на користь держави сума 6338,80 грн.

Outcome: approved