Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] 05.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатської області, актовий запис № 649. Позовні вимоги мотивує тим, що спільні відносини між ними припинені більше 3 років, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, різних поглядів на життя та сімейні відносини, ведення спільного господарства та вихованні доньки. На даний час шлюб носить формальний, а тому просить його розірвати. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник відповідача подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечую проти задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 05.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатської області, актовий запис № 649. (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 5). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося, шлюб носить формальний характер, примирення є неможливим. За таких обставинах, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не заявляла про відновлення їй дошлюбного прізвища, то у суду відсутні підстави для повернення їй прізвища [PERSON] . Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved