Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 83\~269, 20 грн заборгованості за договором позики, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 6245,19 грн та 908,00 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.07.2018 відповідач взяв у нього в позику грошові кошти в сумі 72\~000 грн, що еквівалентно 3\~000 доларів США, які зобов`язався повернути 30.08.2018. На підтвердження вказаної позики відповідач власноручно написав розписку від 25 липня 2018 року. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач своїх зобов`язань не виконав,у зв`язку з чим він вважає, що відповідач зобов`язаний повернути йому суму боргу, грошовий еквівалент якого визначений в іноземній валюті та становить 3000 доларів США, а сума, що підлягає сплаті у гривнях, має бути визначена за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, та три проценти річних за період з 01.09.2018 по 05.03.2021 в розмірі 225 доларів США, а всього 3225 доларів США. В свою чергу, просить суд стягнути на його користь борг у національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату подання позову, який станом на 05.03.2021 становить 27,7564 грн за 1 долар США. Отже сума боргу в національній валюті становить 83\~269,20 грн та 6245,19 грн 3% річних, а всього 89\~514,39 грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2021 року провадження у справі відкрито для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову і стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Просить вирішити питання розподілу судових витрат відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до \~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~ Судом встановлено, що 25 липня 2018 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 72\~000 грн, що еквівалентно 3000 доларів США і останній власноручно написав розписку, з якої вбачається, що він зобовязувався повернути кошти 30.08.2018 (а.с.9). Докази на підтвердження повернення даної позики станом на час розгляду справи відсутні. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст.1046-1047 ЦК України, а також правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц вбачається, що підтвердженням факту передачі грошей є розписка і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника. Крім того, суд зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №483/1953/16-ц Стосовно стягнення з відповідача трьох процентів річних за користування позикою суд зазначає наступне. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з боргової розписки, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено 30.08.2018. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення за період з 01.09.2018 по 05.03.2021, що становить 225 доларів США (3000 х 3%/ 12 місяців х 30 місяців). За офіційним курсом НБУ на дату подання позову 05.03.2021 1 долар США становить 27,7564 грн, отже сума боргу в національній валюті становить 83\~269,20 грн та 6245,19 грн 3% річних, а всього 89\~514,39 грн. Відповідно до ч.1, 3\~ст.13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Відповідач подав заяву про визнання позову, а надані позивачем докази відповідно до ст.76-78 ЦПК України\~є належними і допустимими. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов*язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, які згідно квитанції, наданої позивачем, становлять 3000 грн, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 грн. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення про повернення судового збору передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем визнано позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то позивачу необхідно повернути 50% сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви з державного бюджету, що становить 454 грн 00 коп., а решта 50 відсотків судового збору в сумі 454 грн підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved