Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просить:стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за борговою розпискою в сумі 152276 грн.53 коп. (сто п»ятдесят дві тисячі двісті сімдесят шість гривень п»ятдесят три копійки ), що є еквівалентом 5600(п»ять тисяч шістсот) доларів США за офіціальним курсом НБУ гривні до долара США станом на 30.01.2017, 3% річних в сумі 1442 грн.11 коп.(одна тисяча чотириста сорок дві гривні одинадцять копійок), що разом складає 153718 грн.64 коп.(сто п»ятдесят три тисячі сімсот вісімнадцять гривень шістдесят чотири копійки),та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору. Перед початком судового засідання представник позивача [PERSON] заявив клопотання про слухання справи без його присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просив долучити до матеріалів справи оригінал боргової розписки укладеної між [PERSON] та [PERSON] Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно із ч. 1ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Судом встановлено ,що 14 лютого 2014 року [PERSON] (Позикодавець) позичив [PERSON] (Позичальник) 5600(п»ять тисяч шістсот доларів США)строком на півтора місяця, до тридцятого березня 2014 року ,оригінал розписки від 14.02.2014 року міститься в матеріалах справи. Грошові кошти в зазначеній сумі позивачем були передані Позичальнику 14.02.2014 року ,проте до теперішнього часу борг не повернено,що і стало підставою для звернення з вищезазначеною позовною заявою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Правова позиція з цього питання висловлена ВСУ у справі за № 6-2134цс15 від 21.12.2016 року . Офіціальний курс НБУ гривні до долару США станом на 30.01.2017 складає 27,192242 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням офіційного курсу НБУ гривні до долару США на 30.01.2017 року складає: 152276 грн.53 коп. (сто п»ятдесят дві тисячі двісті сімдесят шість гривень п»ятдесят три копійки )= 5600 доларів США х 27,192242 грн. З урахуванням вимог ст. ст. 625, 1050 ЦК України в разі допущення Позичальником прострочення виконання грошових зобов'язань перед Позикодавцем, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних від суми боргу, згідно доданого до позову розрахунку складає 1442 грн.11 коп.(одна тисяча чотириста сорок дві гривні одинадцять копійок),оскільки кількість днів на які відповідач прострочив виконання грошового зобов»язання складає 1037(одна тисяча тридцять сім днів),відповідно до розрахунку 152276,53(основна сума боргу)/365(кількість днів року) *3% 1037(кількість днів прострочення). Загальна сума, яка підлягає стягненню, згідно доданого до позову розрахунку складає 1442 грн.11 грн. +152276 грн.53 грн. = 153718 грн.64 коп.(сто п»ятдесят три тисячі сімсот вісімнадцять гривень шістдесят чотири копійки) Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі зазначеного, та оскільки судом встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, пов'язані з позикою грошей, то позивач правомірно просить стягнути борг, що є неповернутим, бо в цьому є вина відповідача та суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення суми боргу, та їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що в договорі позики грошових коштів встановлений екв. 5600(п»ять тисяч шістсот) доларів США, тому суд стягує з відповідача еквівалент вказаної суми у гривні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved