Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 14.06.2013 року, коли він працював у відповідача в сталефасоноливарному цеху заливальником металу, з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав чисельні травми голови та грудної клітини. В наступному йому було встановлено діагноз: сполучена травма. Відкрита черепно - мозкова травма. Струс головного мозку. Забій грудної клітини. Закритий компресійний перелом тіла хребця 1 стадії. Вважає, що саме за вини відповідача, адміністрація якого не забезпечила його здоровими та безпечними умовами праці, його здоров'я було пошкоджено, чим йому було завдано моральної шкоди: при госпіталізації йому було проведено зшивання відкритої рани голови, знаходився більше місяця в постійному лежачому положенні, в зв'язку з травмою спини не мав можливості ходити до туалету, в 40 років він пересувається за допомогою палиці, скаржиться на болі в області таза, які переходять в праву ногу, виникають судоми в нічний час, постійно носить корсет, перебував 8 місяців на лікуванні і на теперішній час проходить реабілітацію.Вказує, що саме за вини відповідача втратив здоров'я, 40% професійної працездатності в зв'язку з трудовим каліцтвом, 3 групу інвалідності, тому просить суд у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на свою користь 243 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява про те, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, від представника відповідача до суду надійшла письмова заява про те, що заперечує проти позову, просить відкласти розгляд справи, так як перебуває у відрядженні, що судом до уваги не приймається, оскільки суд уважає, що підприємство має змогу забезпечити до суду явку іншого представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з трудової книжки позивача, акту форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 24.04.2014 року, акту розслідування нещасного випадку на виробництві форми Н-5 від 24.04.2014 року, 14 червня 2013 рокуз позивачем, який працював у відповідача (далі - ПАТ «КЗГО») в сталефасоноливарному цеху заливальником металу, стався нещасний випадок з причин недосконалості технологічного процесу, його невідповідності вимогам безпеки, а також за вини посадової особи відповідача, яка не організовувала та не забезпечила безпечне проведення робіт підвищеної небезпеки, не скоординувала роботу підлеглих керівників та спеціалістів цеху, внаслідок якого він отримав чисельні травми голови та грудної клітини, а саме сполучену травму, відкриту черепно-мозкову травма, струс головного мозку, забій грудної клітини, закритий компресійний перелом тіла хребця 1 стадії, а 07 березня 2014 року позивача було звільнено з підприємства за станом здоров'я (а.с.7-11, 15-25). Висновком медико-соціальної експертної комісії позивачеві з 04.02.2014 року встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв'язку з трудовим каліцтвом та 3 групу інвалідності з наступним переоглядом 10.02.2015 року, позивач потребує медичного лікування (а.с.20, 21). У зв'язку з отриманою травмою позивач був госпіталізований та проходив стаціонарне лікування в 2-й міській лікарні, де йому був поставлено діагноз: сполучена травма. Відкрита черепно - мозкова травма. Струс головного мозку. Забій грудної клітини. Закритий компресійний перелом тіла хребця 1 стадії. Позивачеві було проведено зшивання відкритої рани голови, він знаходився більше місяця в постійному лежачому положенні, 8 місяців стаціонарно проходив лікування, на теперішній час проходить реабілітацію. Позивачеві рекомендовано ходьба з палицею, носіння корсету, медикаментозне лікування, нагляд лікарів, стаціонарне лікування (а.с.12-14). Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ст. ст. 1, 8, 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 року №2245 - 111, шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки» ПАТ «КЗГО» є об'єктом підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 цього ж Кодексу передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами), відповідно до ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3 та 5 своєї Постанови №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. На підставі згаданих вище актів форми Н-1 та Н-5, висновку МСЕК, медичних документів установлено, що саме у зв'язку з порушенням роботодавцем законних прав позивача на належні, безпечні і здорові умови праці настали негативні для нього наслідки у вигляді погіршення здоров'я, які, в свою чергу, потягнули за собою настання інвалідності третьої групи, втрату професійної працездатності на 40 відсотків та безперечно привели до моральних страждань позивача, тому суд вважає, що вимоги про стягнення з ПАТ «КЗГО» моральної шкоди є обґрунтованими. Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення її розміру, як ступінь вини підприємства, посадова особа якого порушила положення посадової інструкції та правил охорони праці, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з таким станом його здоров'я, який не дає відчути себе повноцінним членом суспільства та примушує звертатися до лікарів за лікуванням, що порушило звичний склад його життя та потребує додаткових зусиль для його організації, тому суд визначає розмір моральної шкоди у 35000 грн., яку слід стягнути з ПАТ «КЗГО» на користь позивача без утримання податку з доходу фізичних осіб. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з ПАТ «КЗГО» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial