Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло С №987 від 22.03.1995 року та встановити факт належності йому 1/2 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про його народження його прізвище записано як «[PERSON]», батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. На звороті свідоцтва про народження його матері стоїть штамп про реєстрацію її шлюбу з [PERSON] Однак, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження його батька, прізвище його батька записано як «[PERSON]», останньому та його матері було видано повторне свідоцтво про одруження, де прізвище подружжя записано як «[PERSON]». Проте, його прізвище залишилось записаним як «[PERSON]». Окрім того, згідно свідоцтва про право власності на житло С №987 від 22.03.1995 року, йому, позивачу у справі, прізвище якого було помилково зазначене як «[PERSON]», та його матері [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини він звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин між ним та його матір'ю та для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання також надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно свідоцтва про власності на житло С №987 від 22.03.1995 року, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин між ним та його матір'ю - [PERSON] та для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду (а.с.13). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту того, що позивач є рідним сином [PERSON], суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], яка померла [INFO], підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження позивача, де в графі «батько» зазначений «[PERSON]» та в графі «мати» зазначена «[PERSON]», свідоцтвом про народження [PERSON], на зворотному боці якого міститься штамп Андріївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно якого 28.01.1951 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], 1929 року народження, свідоцтвом про народження батька позивача, в якому прізвище останнього вказано як «[PERSON]», свідоцтвом про одруження [PERSON], 1929 року народження, та [PERSON], 1928 року народження, яким після реєстрації шлюбу було присвоєно спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.8-11). Таким чином, наявність зібраних у справі доказів дає підстави вважати про родинний зв'язок між позивачем та [PERSON], тому ця частина позовних вимог підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині встановлення факту належності позивачу свідоцтва про право власності на житло С №987 від 22.03.1995 року, суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, помилкове зазначення прізвища позивача як «[PERSON]» у свідоцтві про право власності на житло С №987 від 22.03.1995 року, підтверджується наступними документами: паспортом позивача, в якому його прізвище зазначено як «[PERSON]» та міститься штамп про те, що він зареєстрований у квартирі [ADDRESS], а також свідоцтвом про народження позивача, в якому його прізвище зазначено як «[PERSON]» (а.с.6, 8), що дає суду підстави для встановлення даного факту. Що ж до позовних вимог у частині встановлення факту належності позивачу 1/2 частки квартири [ADDRESS], то суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. У зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - позивачем та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки, а відтак суд уважає за можливе встановити факт належності позивачу 1/2 частки вказаної квартири. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved