Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 185474,48 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 112678,11 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 9585,80 гривень та пені за останній рік 63210,57 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 06 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №700007580, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати боржнику кредит у сумі 31445,52 доларів США. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши боржнику кредит у сумі 31445,52 доларів США. В порушення умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02 квітня 2015 року за ним утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4798,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 квітня становить 112678,11 гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 408.22 доларів США, що за курсом НБУ складає 9585, 80 гривень. У звязку із систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідачу також белі нарахована неустойка у вигляді пені у розмірі 2691,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 63210,57 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель поручилася за виконання боржника своїх обовязків . На виконання умов договору, відповідачу була направлена досудова вимога про дострокове повернення кредиту, однак до теперішнього часу зобовязання за кредитним договором не виконані. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №7000007580, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 32445,52 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % з дато. остаточного повернення кредиту до 07 червня 2015 року на придбання транспортного засобу Volkswagen Passat B6 2008 року випуску державний номер [NUMBER], а позичальник зобовязався прийняти кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобовязань за договором предмет застави. В якості забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 06 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений договір поруки №7000007580-П, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання боржником наступних обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути у майбутньому: обовязок повернути банку кредит рівними частинами у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 07 червня 2015 року, обовязок щомісяця сплачувати банку проценти за користуванням кредиту у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до нього, обовязок, у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати предявлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті) повернути банку кредит сплатити процент за користування кредитом і виконати інші обовязки, що виникають із Основного договору, обовязок сплатити банку неустойку (пеню, штраф) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за основним договором. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначеному кредитному договір та в загальних умовах кредитування фізичних осіб за програмою «Сідай за кермо» визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору та договору застави вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з графіком повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки. Відповідно до п. 2 умов вищевказаного кредитного договору, не пізніше наступного банківського дня після отримання Банком документів, зазначених у розмілі №2, кредит надається однією сумою в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника 26209700007580, відкритий позичальником у кредитора ЗАТ «Альфа-Банк». Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши на підставі анкети-заяви на отримання кредиту [PERSON] від 29 травня 2008 року кредитні кошти. Як визначено умовами кредитного договору (п.2), платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до договору та його невідємною частиною в порядку та на умовах, визначених договором: у разі сплати у валюті кредиту 07 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 607 доларів США; у разі погашення кредиту у валюті відмінній він валюти кредиту таке погашення має здійснюватись не пізніше 06 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених договором. Судом встановлено та підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості , що [PERSON] допустив порушення грошового зобовязання за кредитним договором щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договором порядку та строки, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на 02 квітня 2015 року становить:заборгованість за кредитом у розмірі 4798,50 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 408.22 доларів США. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, відповідачу станом на 02 квітня 2015 року були також нараховані пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2691,88 доларів США. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення [PERSON] від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №700007580 від 06 червня 2008 року складає 4798,50 доларів США. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» має необхідні ліцензії та дозволи на здійснення валютних операцій відповідно до вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю». Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривнях, за офіційним курсом станом на 02 квітня 2015 року. Разом з тим, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості при переведенні іноземної валюти в національну, оскільки станом на 02 квітня 2015 року, офіційний курс долара по відношенню до гривні згідно даних НБУ становив 23,48 гривень за 1 долар, у звязку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором №700007580 від 06 червня 2008 року складає 185459 (сто вісімдесят пять гривень чотириста пятдесят девять) гривень 13 (тринадцять) копійок. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. П 2.1. договору поруки встановлено, що [PERSON] поручилася за виконання боржником наступних обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути у майбутньому: обовязок повернути банку кредит рівними частинами у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 07 червня 2015 року, обовязок щомісяця сплачувати банку проценти за користуванням кредиту у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до нього, обовязок, у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати предявлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті) повернути банку кредит сплатити процент за користування кредитом і виконати інші обовязки, що виникають із Основного договору, обовязок сплатити банку неустойку (пеню, штраф) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за основним договором. Враховуючи ту обставину, що банк скориставшись своїм правом, звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з поручителя, сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 185459 (сто вісімдесят пять гривень чотириста пятдесят девять) гривень 13 (тринадцять) копійок підлягає стягненню з [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2015 року на адресу відповідача [PERSON] направлено письмову вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення №19743 від 07 квітня 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі у розмірі 1854,74 гривень, які суд присуджує на користь позивача з відповідача [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: partial