Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

позивач\~звернувся до суду з уточненим позовом від 01.11.2016 року, в якому просить звільнити його від сплати аліментів, призначених ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2011р. на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] в його користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2011р. було затверджено мирову угоду між ним та відповідачем про те, що [PERSON] сплачує добровільно в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до 15 числа включно, починаючи з 01.05.2010 року, і до їх повноліття. 18.04.2016 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова визначено місце проживання [PERSON] з його батьком [PERSON], та фактично з травня 2014 року проживає дитина з батьком, перебуває на повному його утриманні, мати на утримання сина коштів не виділяє. Однак, [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей. Вважає, що проживання на даний час дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставою для припинення сплати аліментів в користь відповідача у частині, пропорційній частці аліментів, що припадає на одну дитину, оскільки на даний час він самостійно утримує та виховує сина. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності та без участі позивача, при цьому проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданої представником позивача заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 17.02.2011р. було затверджено мирову угоду між ним та відповідачем про те, що [PERSON] сплачує добровільно в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до 15 числа включно, починаючи з 01.05.2010 року, і до їх повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] по теперішній час сплачує аліменти в користь відповідача [PERSON] на утримання двох дітей. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.04.2016 року вирішено визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], за його батьком [PERSON], [INFO] Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так, відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, основною обставиною, яка на думку позивача має істотне значення та відповідно є підставою для звільнення його від сплати аліментів, являється проживання дитина з батьком, який повністю її утримує та виховує. Позивач стверджує, що фактично лише він займається утриманням сина, забезпечуючи його усім необхідним, окрім того він створив нову сім»ю та у даному шлюбі народилася дитина [PERSON], 28.06.2014 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №421914 виданий Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 31.01.2014 року уклала шлюб з [PERSON] Рожер, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №225174, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Дітей від другого шлюбу немає, на її утриманні перебуває лише донька [PERSON] Згідно із ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, й лише у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими доказами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було надано жодних доказів як на підставу заперечень позовних вимог. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік»), матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, відомості про працевлаштування якої відсутні, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., починаючи з 01.11.2016р. (дати звернення до суду з відповідним позовом з уточненнями) і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду №3 від 15.05.2006 року, передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що є істотні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів, а також стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., оплачений при подачі такого позову до суду. На підставі ст.ст.180-181, 184, 186, 197 СК України та

Outcome: partial