Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця до її повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час подання позову до суду не було досягнуто. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач на даний час здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, отже потребує матеріальної допомоги, а працездатний відповідач може надавати таку допомогу, відзиву на позов відповідач не подав, однак позивач повідомила, що відповідач платить аліменти на двох інших дітей в твердій грошовій сумі, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку щомісяця з дня подання позовної заяви до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial