Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем він перебуває в зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя ними придбано два транспортні засоби: 03.10.1996 року легковий автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER]; 11.04.2017 року вантажний бортовий автомобіль ГАЗ 3309, реєстраційний номер [NUMBER]. Право власності на зазначені автомобілі зареєстровано за позивачем. Після придбання другого автомобіля між сторонами виник спір: дружина позивача наполягала, щоб він був зареєстрований за нею, оскільки позивач вже є власником першого транспортного засобу. Однак позивач не погодився, оскільки вантажний автомобіль використовується ним для роботи і у осіб, що будуть замовляти найм або перевезення, можуть виникнути сумніви. Він пояснив дружині, що у будь-якому випадку автомобілі належать їм на праві приватної спільної сумісної власності, проте між ними існує спір стосовно транспортних засобів. У звязку з цим позивач звернувся до суду, просить визнати автомобілі спільною сумісною власністю подружжя, розділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, визнавши за позивачем право власності на вантажний бортовий автомобіль ГАЗ 3309, реєстраційний номер [NUMBER], а за відповідачем право власності на легковий автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, часта місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі сторін та представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.07.1988 року (а. с. 13). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯАС № 174092, виданого 05.10.1996 року Криворізьким МРЕВ (04) ДАІ Дніпропетровської області, [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 03.10.1996 року належить легковий автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер 42663АА, 1987 року випуску, двигун №0214466, шасі (рама) № ХТА210900Н0215247 (а.с. 14). Відповідно до договору купівлі-продажу автотранспорту від 11.04.2017 року Спільне підприємство з іноземними інвестиціями «ТАТРА-ЮГ» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Підприємство «ТАТРА-ЮГ») передало у власність, а [PERSON] прийняв у власність автотранспорт, який належить продавцю: автомобіль марки ГАЗ, моделі 3309, 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рама) ХТН330900S0777535, номерний знак 310-49ОВ. Відповідно до п. 1.3, 3.2, 3.3 договору вартість майна становить 39294,66 грн, в тому числі гарантійний внесок у сумі 3890,56 грн, сплачений покупцем, зараховується до ціни продажу майна, оплаті підлягають грошові кошти у сумі 35404,10 грн. Пунктами 2.1 та 2.2 договору визначено, що передача майна продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформлюється актом приймання-передачі, що підписується сторонами. Право власності на майно переходить від продавця до покупця після отримання майна та підписання сторонами акту приймання-передачі (а.с. 16-17). 13.04.2017 року позивач здійснив оплату в розмірі 35404,10 грн за автомобіль (а.с. 23). 25.04.2017 року сторонами договору підписано акт про передання права власності на куплене майно (а.с. 18). Встановлено, що право власності позивача на автомобіль ГАЗ не зареєстровано. Сторони не заперечують та не оспорюють, що спірні транспортні засоби придбані подружжям у шлюбі і є їх спільною власністю. Відповідно до звітів про незалежну оцінку від 12.04.2018 року ринкова вартість легкового автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер 42663АА, 1987 року випуску, становить 27183 грн; автомобіля ГАЗ 3309, реєстраційний номер 31049ОВ, 1995 року випуску 27222 грн (а.с. 24-34, 35-46). Викладеним обставинам відповідають правовідносини стосовно визнання майна об»єктом спільної сумісної власності та поділу спільного майна подружжя. Відповідно до п. 22 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при \~розгляді справ, право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним \~та поділ спільного майна подружжя» (далі Пленум) поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вищевикладених встановлених обставин суд приходить до висновку, що транспортні засоби є спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України (в редакції, чинній на момент виникнення права власності на автомобіль ВАЗ) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому, суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд враховує, що вантажний автомобіль використовується позивачем для роботи. Частиною першою\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно і має місце факт оспорювання належного позивачу права. Відповідно до\~статті 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що з 25.04.2017 року, тобто з моменту передачі автомобіля ГАЗ 3309, у позивача виникло право власності на зазначений автомобіль, однак між сторонами існує спір стосовно вказаного транспортного засобу. З огляду на те, що автомобілі належать сторонам на праві спільної сумісної власності, вартість транспортних засобів майже рівна, вимога про визнання за відповідачем права власності на автомобіль ВАЗ 2109, а за позивачем права власності на автомобіль ГАЗ 3309 є обґрунтованими. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому підлягають задоволенню. У звязку з тим, що позивач просить покласти судовий збір на нього, тому суд вважає за необхідне залишити судовий збір за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved