Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 18 вересня 2013 року між громадянкою України [PERSON] та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335640107001300. 18 вересня 2013 року на підставі п.п. 1.1, 1.3, 1.4 та 1.8 договору про надання споживчого кредиту № 1335640107001300 від 18 вересня 2013 року Відповідачеві було надано кредит в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001 (цілих одна десятитисячна) процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2.90 (дві цілих дев'ять десятих) відсотків. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20 жовтня 2014 року (на момент підготування позовної заяви до суду) загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 1335640107001300 від 18 вересня 2013 року становить 23 157 (двадцять три тисячі сто п'ятдесят сім) гривень 67 копійок, з яких: заборгованість по тілу становить 19 444 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 00 копійок; заборгованість по комісії становить 3 713 (три тисячі сімсот тринадцять) гривень 66 копійок; заборгованість по процентам становить 00 (нуль) гривень 00 копійок. Просить суд стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача з позовними вимогами не погодився, надав суду письмові пояснення, в яких, з боку ТОВ «ФК Вендор», позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1335640107001300 від 18.09.2013 року ПАТ «ФІДОБАНКОМ», у зв'язку з тим, що вва\-жає, що у позивача відсутні підстави звертатися з таким позовом. Як свідчить зміст позовної заяви та додатку №7, позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на укладений 31.07.2014 р. між ним та ПАТ «Фідобанк» Договір про відступлення права вимоги. Однак вважати, наданий договір таким, неможна. Предметом договору відступлення права вимоги є безпосередньо передача ПРАВА на вимогу, тобто, поступається лише ПРАВО (вимога), а зміст п.п.1.1.16, 2.1., 4.2. договору, свідчить про фінансування з боку позивача ПАТ «Фідобанк», в рахунок переда\-чі кредитного портфелю (грошова вимога) у розмірі 16 315 42 грн. Таким чином вважає, що слід дійти висновку, що між ПАТ «Фідобанк» та позивачем було фактич\-но укладено договір ФАКТОРИНГУ, а не поступки права вимоги. За таких обставин вважає, позов ТОВ «Вендор» до [PERSON] про стягнення заборгованості перед ПАТ «Фідобанк» у розмірі 23 157,67 грн. не може бути задоволений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору 18 вересня 2013 року який укладено між громадянкою України [PERSON] та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1335640107001300. 18 вересня 2013 року на підставі п.п. 1.1, 1.3, 1.4 та 1.8 договору про надання споживчого кредиту № 1335640107001300 від 18 вересня 2013 року Відповідачеві було надано кредит в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з процентною ставкою за користування кредитом 0,0001 (цілих одна десятитисячна) процентів річних та комісією за обслуговування кредиту 2.90 (дві цілих дев'ять десятих) відсотків (а.с. 10). Після ознайомлення зі змістом заяви про прийняття пропозиції ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» щодо укладення Договору комплексного банківського обслуговування (ЗГОДИ) Відповідачем особисто та власноруч було підписано даний документ. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20 жовтня 2014 року загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 1335640107001300 від 18 вересня 2013 року становить 23 157 (двадцять три тисячі сто п'ятдесят сім) гривень 67 копійок, з яких: заборгованість по тілу становить 19 444 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 00 копійок; заборгованість по комісії становить 3 713 (три тисячі сімсот тринадцять) гривень 66 копійок; заборгованість по процентам становить 00 (нуль) гривень 00 копійок (а.с. 18-23). 31 липня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» було укладено договір про відступлення права вимоги. (а.с. 26-30). Так, згідно Реєстру права вимоги № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 3 від 30 липня 2014 року встановлено, що ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ФІДОБАНК» (Первісним кредитором) було передано (відступлено) Права Вимоги ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНДОР» (Новому кредиторові) згідно із Реєстром прав вимоги (Додаток № 1 до Договору) за договором про надання споживчого кредиту № 1335640107001300 від 18 вересня 2013 року, який було укладено з громадянкою України [PERSON] (а.с. 31,32). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ВЕНДОР» є належним позивачем, разом з правами вимоги новому кредитору перейшли всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а тому пояснення представника відповідача суд вважає не обґрунтованими. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України «одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом». На підставі статті 526 Цивільного кодексу України «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого чинного законодавства України». У відповідності зі статтею 530 Цивільного кодексу України «якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконанні у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства». Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України «зобов'язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника, виконання його обов'язку». Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України «порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)». Відповідно до положень статті 1054 ЦК України до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст.ст. 1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов'язаннями. У випадку порушення зобов'язань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та проценти встановлені договором. Крім того, відповідно до ст.ст. 546, 547 ЦК України зобов'язання може бути забезпечено неустойкою (пенею), розмір якої визначається умовами договору. За нормами ст.ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку у кредитора виникає у випадку порушення боржником виконання зобов'язання незалежно від наявності у кредитора збитків. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. що підтверджено платіжним дорученням. Тому з [PERSON] також слід стягнути понесені позивачем судові витрати

Outcome: approved