Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . В спірній квартирі з 21.09.2011 року зареєстрована його мати [PERSON] , [INFO] , яка в цій квартирі мешкала до 2016 року. У 2016 році його мати [PERSON] переїхала проживати до родичів у США, де проживає до теперішнього часу. Проте на ім`я відповідача приходять квитанції про необхідність оплати комунальних послуг, оскільки відповідач зареєстрована у даному житлі, хоча фактично житлом користується тільки він. Позивач вказує, що сплачує комунальні послуги. Перешкод в користуванні житловим приміщенням матері він не чинив, навпаки у них дружні стосунки, вони спілкуються, крім того [PERSON] добровільно визначила інше місце проживання та спірним житлом не користується більше трьох років, без поважних причин, а тому, на його думку, остання втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначав, що його звернення до суду із даним позовом - це форма захисту своїх прав. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями визначеного головуючого суддю Горпинич О.В.. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова місце проживання відповідача по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харова провадження по справі відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суд м. Харкова закрито підготовче засідання та справу призначено у відкрите судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заявою, якою просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, у зв`язку з чим суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідач у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 19.08.2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів та витягом про державну реєстрацію КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.05.2019 року, виданої на замовлення [PERSON] , у даній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Позивачем надано квитанції про сплату комунальних послуг за 2017, 2018, 2019 роки, згідно яких особистий рахунок відкритий на нього, та саме він сплачував дані послуги. З відповіді Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з приводу перешкоджання їй в проживанні та користуванні квартирою за вищевказаною адресою не зверталася. Комунальне некомерційне підприємство «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради повідомляли, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за медичною допомогою до поліклініки не зверталась. Медична документація відсутня. Декларації з лікарями поліклініки не укладала. Відповідно до ст. 30, ст. 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2016 року. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що відповідач спірною квартирою не користується та вселятися до неї наміру не має, за місцем реєстрації відповідач не з`являється протягом тривалого часу, але залишається зареєстрованою у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належною йому квартирою та порушує його права власника, що має істотне значення, позивач є єдиним власником квартири. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача окрім судового, немає. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved