Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №107/14 від 14.08.2014 року в розмірі 26446,27 грн. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.08.2014 року КС «Гарант» уклала з [PERSON] кредитний договір №107/14, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 30000 грн. строком на 12 місяців, який діє до повного виконання зобов'язань і на умовах щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування ним в строк зазначений графіком розрахунків, який прописано договором. Відповідно до Договору поруки №114/14 від 14.08.2014 р. [PERSON] та Договору поруки №114/1/14 від 14.08.2014р. [PERSON] поручились перед кредитною спілкою в тому, що у разі порушення позичальником свого зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та процентів за користування кредитом, вони на вимогу кредитної спілки повернуть всю суму заборгованості по кредиту та сплатять проценти в повному обсязі за позичальника. На неодноразові звернення і прохання до відповідачів виконати зобов'язання перед КС «Гарант» вони ніяк не реагували. Станом на 27.07.2016 року заборгованість відповідачів перед КС «Гарант» за кредитним договором №107/14 від 14.08.2014 р. становить 26446,27 грн. В судовому засіданні представник позивача Драгомирецька І.М. підтримала позовні вимоги та викладені у заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що кредит був оформлений на неї на прохання [PERSON], остання запевнила, що сама поверне кошти, кредитні кошти в сумі 30000 грн. вона не отримувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, пояснила, що вона рекомендувала людей, які брали кредити в КС «Гарант», на купівлю китайської лікувальної продукції, при цьому вела список групи з 28 осіб, була відповідальна за них, кредит особисто вона не брала, але сплачувала за позичальників по черзі. Заборгованість виникла після того, як одна жінка заплатила кредит лише за себе, а не за всіх, чим порушила умовні домовленості групи. 14.08.2014 року [PERSON] підписала кредит на прохання, щоб змогли закрити заборгованість за кожного з 20 людей, при цьому вона була поручителем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 14.08.2014 року на отримання кредиту реєстр №107/14 (а.с. 3) 14 серпня 2014 р. між КС «Гарант» та [PERSON] укладено кредитний договір №107/14 Кредит «Універсальний» (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 4-5). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, КС «Гарант» зобов'язується надати грошові кошти у кредит позичальнику у сумі 30000,00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та заплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45 відсотків річних, тип процентної ставки - фіксована. Згідно п. п. 1.3, 1.5 кредитного договору, договір укладено строком на 12 місяців, що діє з 14.08.2014 р. до 14.08.2015 р. Датою надання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу КС «Гарант», а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку КС «Гарант». Відповідно п. 5.1. кредитного договору, даний кредит забезпечується договором поруки № 114/14 від 14.08.2014 р. В судовому засіданні [PERSON] визнала обставини укладення кредитного договору 14.08.2014 року, при цьому пояснила, що коштів за цим договором вона не отримувала, вказаних грошей за договором не було в касі кредитної спідки, кредитний договір вона підписала на прохання [PERSON], яка скористалась її довірою. При цьому будь який зуcтрічний позов [PERSON] не подавала, у видатковому касовому ордері КС «Гарант» від 14.08.2014 року наявний підпис відповідача [PERSON] про отримання кредиту 30 000 грн. за договором № 107/14 (а.с. 59) та факт наявності у касі позивача станом на 14.08.2014 року коштів у розмірі більше 30 000 грн. підтверджується витягом із записів у касовій книзі - касою КС «Гарант» за 14.08.2014 року (а.с. 58). Також [PERSON] після підписання вказаного кредитного договору частково виконувала його умови. У зв'язку з цим суд не може прийняти до уваги заперечення [PERSON] щодо відмови відносно неї у задоволенні позову, оскільки укладений між останньою та позивачем правочин є чинним і виконання зобов'язання за ним не позбавляє права вказаного відповідача звернутися з відповідним регресним позовом до особи, яка [PERSON] вважає порушила її права. Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 14.08.2014 року між [PERSON] та КС «Гарант» укладено договір поруки №114/14, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед позивачем за виконання обов'язку [PERSON] щодо повернення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом за договором №107/14 від 14.08.2014р. (а.с. 14). Також, 14.08.2014 року між КС «Гарант» та [PERSON] укладено договір поруки №114/1/14, відповідно до якого остання поручилась перед КС «Гарант» за виконання обов'язку [PERSON] щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором № 107/14 від 14.08.2014р. (а.с.15). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Пунктами 5.1 вказаних договорів поруки визначено, що ці договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до 14 серпня 2022 року. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно протоколу № 89 засідання кредитного комітету КС «Гарант» від 14.08.2014 р. члени кредитного комітету погодили надати кредит [PERSON] в сумі 30000 грн. (а.с. 23) та 14.08.2014 р. КС «Гарант» видала кредит через касу в розмірі 30000 грн. згідно договору №107/14 від 14.08.2014р. (а.с. 58, 59). У зв'язку з порушеннями умов кредитного договору позивачем направлено вимогу відповідачам від 13.03.2015 р. про сплату простроченої заборгованості (а.с. 18, 19, 20). [PERSON] надала суду квитанції про сплату КС «Гарант» коштів за договором № 107/14 від 14.08.2014 р. в розмірі 200,00 грн. від 13.10.2015 року та в розмірі 8404,22 грн. від 30.07.2015 р. (ас. 65). Зазначені суми наряду з іншими зараховані в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків, що підтверджується карткою платежів, відповідно якої залишок боргу становить 26 446 грн. 27 коп. (а.с. 16). Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеними кредитним договором та договорами поруки, та у зв'язку із неналежним виконанням боржником умов кредитного договору №107/14 від 14.08.2014р., а поручителями договору поруки №114/14 від 14.08.2014р. та договору поруки №114/1/14 від 14.08.2014р., у позивача виникло право вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука). Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою (правові позиції Верховного Суду України у справах №6-35цс15, №6-255цс15, № 6-511цс15). За таких обставин кредитор,

Outcome: partial