Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про узаконення самовільного будівництва та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, сарай, потреб, погребня), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що у 1985 році він розпочав будівництво житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будівництво велось протягом декількох років, за цей час він побудував житловий будинок та надвірні будівлі: два сараї, погребню, погреб. Житловий будинок з надвірними будівлями фактично був закінчений будівництвом в кінці 80-х років минулого століття, з цього часу він проживає в побудованому житловому будинку, але в експлуатацію його не ввів, акт про введення в експлуатацію житлового будинку не складався, право власності на житловий будинок також не реєструвалось, але особовий рахунок на новопобудований житловий будинок в погосподарській книзі Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області був відкритий на нього, як на забудовника. Зараз виникла потреба зареєструвати доньку в побудованому мною житловому будинку, він звернувся до Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, де для проведення реєстрації запропонували надати документ про його право власності на побудований житловий будинок. Такого документа у нього не має, тому він послався на записи в погосподарській книзі, на що йому відповіли, що записи в погосподарській книзі не є правовстановлюючим документом і зараз не підтверджують право власності на житловий будинок. Оскільки іншим чином узаконити самовільне будівництво не можливо, він змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що у 80-х роках минулого століття він вирішив побудувати житловий будинок з надвірними будівлями. Для вирішення даного питання він звернувся до Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, де йому повідомили, що по [ADDRESS] є вільні земельні ділянки під забудову і на будь-якій вільній земельній ділянці він може будувати житловий будинок з надвірними будівлями, для будівництва він має визначитись із земельною ділянкою і проінформувати сільську раду про свій вибір. Він обрав на вищевказаній вулиці земельну ділянку під [NUMBER], про що повідомив сільську раду, голова сільської ради дозволив йому будівництво житлового будинку на обраній земельній ділянці, впевнивши його у тому, що всі документи про виділення земельної ділянки під будівництво будуть підготовлені сільською радою. У 1985 році він розпочав будівництво житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будівництво велось протягом декількох років, за цей час він побудував житловий будинок та надвірні будівлі: два сараї, погребню, погреб. Житловий будинок з надвірними будівлями фактично був закінчений будівництвом в кінці 80-х років минулого століття, з цього часу він проживає в побудованому житловому будинку, але в експлуатацію його не ввів, акт про введення в експлуатацію житлового будинку не складався, право власності на житловий будинок також не реєструвалось, але особовий рахунок на новопобудований житловий будинок в погосподарській книзі Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області був відкритий на нього, як на забудовника. Отже, житловий будинок був побудований позивачем у 80-х роках минулого століття, коли питання набуття права власності регулювалось Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, підставами виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачалося обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності, тому він вважав, що питання права власності житлового будинку вирішено, і він власником. Зараз виникла потреба зареєструвати доньку в побудованому мною житловому будинку, він звернувся до Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, де для проведення реєстрації запропонували надати документ про його право власності на побудований житловий будинок. Такого документа у нього не має, тому він послався на записи в погосподарській книзі, на що йому відповіли, що записи в погосподарській книзі не є правовстановлюючим документом і зараз не підтверджують право власності на житловий будинок. Виникла необхідність узаконити побудований ним житловий будинок з надвірними будівлями, тому для вирішення даного питання він звернувся до Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, де йому відмовили у вирішенні даного питання, бо зараз вирішення даного питання не відноситься до компетенції сільської ради, державна реєстраційна служба не проводить реєстрації права власності на підставі рішень сільської ради. Він вирішив ввести в експлуатацію побудований ним житловий будинок, для чого звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, де йому повідомили, що до компетенції інспекції відноситься питання введення в експлуатацію житлових будинків побудованих вже після 1992 року, а згідно виписки з погосподарської книги рік побудови його житлового будинку - 1985 рік, тому дане питання необхідно вирішувати в місцевому бюро технічної інвентаризації шляхом підготовки відповідних документів і подання їх державному реєстратору. Для узаконення побудованого ним житлового будинку він звернувся до Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, де йому роз`яснили які саме документи необхідно надати для реєстрації права власності на житловий будинок побудований до 1992 року, серед документів має бути рішення органу місцевого самоврядування про надання йому земельної ділянки під забудову. Для отримання такого рішення він звернувся до Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, але йому повідомили, що такі рішення в сільській раді не зберігаються, порекомендували для відшукання такого рішення звернутись до районного архіву. Його звернення до архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації результату не дало, такого рішення в архівній установі не має. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У нього відсутня можливість вирішити питання права власності на побудований ним житловий будинок з надвірними будівлями, тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду для узаконення самочинного будівництва. Відповідно до ч. 1,2,5 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищевказане, житловий будинок та надвірні будівлі є самочинним будівництвом, бо рішення про виділення позивачу земельної ділянки відсутнє, дозвіл та проект на будівництво також відсутні. Земельна ділянка, на якій розташовані самовільно побудований житловий будинок та надвірні будівлі, на даний час не приватизована. Рішенням 8 сесії 7 скликання Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 21 жовтня 2016 року, йому наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що посвідчує право власності на земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га. яка розташована за адресою [ADDRESS] ; для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.00 га. яка розташована за адресою [PERSON] . Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, житловий будинок та надвірні будівлі побудовані позивачем без порушення будь-яких норм, дане будівництво не порушує прав інших осіб, житлова площа будинку становить 37,30 м.кв., загальна площа 91,10 м.кв. Житловий будинок та надвірні будівлі (два сараї, погребня, потреб) становлять 100 відсотків готовності, мають 10% зносу, загальна вартість садиби становить 152378,00 грн., що і є ціною позову. Той факт, що саме він є забудовником та фактичним власником побудованого житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , підтверджується документально: довідкою Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації про належність садиби, її вартість, знос будівель; технічним паспортом на житловий будинок; випискою Шишківської сільської ради про відкриття на нього особового рахунку на садибу; рішенням органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що посвідчує право власності на земельної ділянки; довідкою сільської ради про проживання, та іншими доказами. Крім нього, на спірний житловий будинок з надвірними будівлями ніхто не претендує. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судовий збір залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved