Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача 1092329,80 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними діями [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що [PERSON] перебуваючи на посаді експерта-оцінювача у відокремленому підрозділі № 1 ПТ «Ломбард ТОВ «[PERSON] і компанія» розташованого в м. Ніжині по вул. Московська, 13 та прийнявши на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених їй позивачем матеріальних цінностей, у період з 06.10.2014 року по 20.05.2015 року незаконно розтратила ввірене їй майно матеріальні цінності отримані від заставодавців згідно договорів про надання фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду, а саме: брухту золота 585 проби загальною вагою 89,95 грам та ювелірних виробів із золота 585 проби загальною вагою 355,21 грам. Майно у виді виробів та лому дорогоцінних металів, які здавали клієнти, [PERSON] закладала в інші ломбарди, отримуючи гроші які їй видавали та використовувала на власний розсуд. За вказане була засуджена вироком Ніжинського міськрайонного суду від 30.03.2016 року. Нестача матеріальних цінностей була виявлена позивачем 20.05.2015 року під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей. Керівник Повного товариства «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія» за власні кошти та ті які він брав у підзвіт у товариства і викупляв речі з інших ломбардів щоб повернути в товариство та уникнути непорозумінь з клієнтами. Для визначення розміру збитків завданих відповідачем позивачу просить застосувати норми Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей», застосувавши коефіцієнти визначені вказаним законом. Тобто врахувавши, що ринкова вартість 1 г золота по Чернігівській області за даними НБУ України станом на 20.05.2016 року складала 877 гривень розрахувати вартість збитків наступним чином 89,95 гривень (загальна маса золотого брухту) х 877 х 2 (коефіцієнт згідно з Законом) = 157772,30 гривень; 355,21 (загальна маса ювелірних виробів із золота) х 877 х 3 (коефіцієнт згідно із Законом) = 934557,51 гривень. Загальний розмір завданої шкоди визначеної позивачем становить 1092329,80 гривень. Вказану суму просить стягнути з відповідача в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечили заявлені вимоги, пояснивши, що під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді відносно [PERSON] всі цінності, які були здані в ломбард позивача та перезакладені відповідачем в інші ломбарди, були повернуті власникам. В результаті цього позивач в повному обсязі повернув тимчасові збитки нанесені неправомірними діями [PERSON], а крім того отримав прибуток у вигляді відсотків за користування кредитом. Посилання позивача на норми КзпП України та Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» є безпідставним та надуманим так як фактично на час розгляду справи у суді всі збитки нанесені ломбарду, відшкодовані, а позивачем отримано належний йому прибуток, фактичні власники майна (громадяни) з позовом ні до обвинуваченої ні до ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія» не зверталися. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 740/3305/15 відносно [PERSON] - відповідач працювала на посаді експерта-оцінювача\~ відокремленого підрозділу №1 ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія», яке розташоване в м. Ніжині по вул. Московська, 13, та прийняла на себе, повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей, що підтверджується копією наказу від 01.11.2013 року № 77 на а.с. 210 т.1 та копією договору від 02.11.2013 року на а.с. 211 т.1. У пункті 3 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність\~ зазначено, що в разі незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей визначення розміру заподіяної підприємству шкоди і його відшкодування\~ проводиться відповідно до чинного законодавства. \~Факт\~ виявлення розбіжностей\~ у наявності матеріальних цінностей під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей\~підтверджується\~ актами\~ про виявлені розбіжності від 20.05.2015 року під № 1, 2, 3, копії яких знаходяться в матеріалах кримінального провадження на\~ а.с. 1-3 т.2, на яких є підпис [PERSON], як експерта-оцінювача. Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2016 року [PERSON] засуджена за ч.4 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з розпорядженням грошовими та товарно-матеріальними цінностями на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності строком на 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і з покладенням відповідних обовязків. Вироком суду встановлено, що [PERSON], перебуваючи відповідно до наказу від 01.11.2013 року № 77 з 08.11.2013 року на посаді експерта-оцінювача відокремленого підрозділу № 1 повного товариства «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія», яке знаходиться за адресою м. Ніжин вул. Московська,13, та прийнявши на себе згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.11.2013 року повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених їй товариством матеріальних цінностей, у період з 06.10.2014 року по 20.05.2015 року незаконно розтратила ввірене їй майно матеріальні цінності, отримані ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія» від заставодавців згідно договорів про надання фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду на загальну суму 197966,14 гривень. Позивача визнано потерпілим по вказаному кримінальному провадженню. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних прав за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Заперечення відповідача та її представника стосовно повернення коштовностей позивачу, у звязку з чим він та клієнти ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія» не зазнали збитків суд не може взяти до уваги, так як в судовому засіданні встановлено, що коштовності були повернуті клієнтам за рахунок коштів підприємства, про що свідчить звіт про використання коштів виданих у підзвіт керівнику від 25.05.2015 року (а.с. 77), відповідно до якого за дані кошти здійснювались викупи цінностей з ломбарду «Скарбничка», «Берман», «Донкредит». [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала, що разом з керівником їздила в інші ломбарди, вказуючи де саме вона здавала цінності, та викуповувала їх, а її твердження про викуп цінностей за власні кошти суд вважає надуманими і такими, що не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Врахувавши викладене та те, що вирок суду відносно [PERSON], яким вона визнана винною у розтраті майна позивача, яке було ввірене їй, вчинене у великих розмірах, набрав законної сили, остання є засудженою та зобовязана відшкодувати потерпілому - ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія», завдану шкоду. Позивачем визначено розмір шкоди завданої відповідачем в розмірі 1092329,80 гривень з врахуванням коефіцієнтів встановлених Законом України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» (далі Закон). Стаття 1 Закону передбачає, що збитки, завдані підприємству, установі, організації працівниками, які виконують операції, пов'язані із закупівлею, продажем, обміном, перевезенням, доставкою, пересиланням, зберіганням, сортуванням, пакуванням, обробкою або використанням у процесі виробництва дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, ювелірних, побутових і промислових виробів та матеріалів, виготовлених з використанням дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, відходів та брухту, що містять дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, а також валютні операції, і які є винними у розкраданні, знищенні (псуванні), недостачі або наднормативних їх втратах (крім втрат, що сталися у зв'язку з непередбаченими порушеннями технологічного процесу), якщо вони допущені внаслідок недбалості у роботі, порушення спеціальних правил, інструкцій, визначаються у подвійному чи потрійному розмірі в залежності від категорії дорогоцінних металів чи дорогоцінного каміння. Як вбачається з вироку суду [PERSON] засуджена за розтрату майна, яке було ввірене їй, що належить ПТ «Ломбард ТОВ «Гарант Капітал» і компанія», вчинену у великих розмірах, а не за розкрадання, знищення (псування), недостачу або наднормативних їх втрату, які допущені внаслідок недбалості у роботі, порушення спеціальних правил, інструкцій, відповідальність за що передбачає Закон. Вказане узгоджується з розясненнями викладеними в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна». Отже підстав для застосування подвійного та потрійного коефіцієнту до розміру шкоди, суд не вбачає. Що стосується визначення розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача, то суд вважає доведеною шкоду зафіксовану вироком суду в розмірі 197 966,14 гривень. Позивачем не обґрунтовано збільшення вказаної суми до 1 092 329,80 гривень, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних доказів на відшкодування збитків позивача встановлених вироком суду. Як розяснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст.233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акту або висновку. Як встановлено судом факт розбіжностей у наявності матеріальних цінностей під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей встановлено 20.05.2015 року, з конверта на а.с 15 вбачається, що позов направлений до суду 20.05.2016 року, отже позивачем не пропущено річний строк для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому врахувавши ставки судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір» встановлені на день подачі позову майнового характеру, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2969,49 гривень.

Outcome: partial