Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.03.2008 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 49.24/104/08-А, згідно з умовами якого Банк відкрив відновлювальну кредитну лінію у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 272 574 гривень з розрахунку 13,2% для кредитів у національній валюті України, 13,44% річних для кредитів в іноземній валюті за користування кредитом на строк з 18.03.2008 року по 17.03.2015 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512-514, 516, 517 ЦК України. Відповідно до п.3.1.2 кредитного договору, при наданні кредитів відповідно до п.1.2.2 договору, позичальник зобов'язується забезпечити погашення отриманого кредиту на рахунок, вказаний у п. 1.3 договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту зі свого поточного/карткового рахунку у період з 01 по 10 число включно кожного календарного місяця. Згідно п.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 17.03.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 49.24/104-П1/08-А від 18.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], згідно з яким поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 49.24/104/08-А, укладеним між банком та позичальником. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 436054,03 грн., з яких: тіло кредиту - 221 799,71 грн., відсотки - 214 254,32 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 436054,03 гривень. Також зазначає, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». В зв'язку з наведеним на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі за викладеними в позові обставинами, просила суд про їх задоволення. Відповідачі в судове засіданні не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується їх письмовою розпискою наявною в матеріалах справи. Протягом судового розгляду справи щодо задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, пояснили, що ними було втрачено паспорти, договорів, про які йдеться в позовній заяві вони з банком не укладали. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії кредитного № 49.24/104/08-А від 18.03.2008 року, сторонами договору вказано Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON], за умовами договору Банк відкрив відновлювальну кредитну лінію у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 272 574 гривень з розрахунку 13,2% для кредитів у національній валюті України, 13,44% річних для кредитів в іноземній валюті за користування кредитом на строк з 18.03.2008 року по 17.03.2015 року. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512-514, 516, 517 ЦК України. Відповідно до п.3.1.2 кредитного договору, при наданні кредитів відповідно до п.1.2.2 договору, позичальник зобов'язується забезпечити погашення отриманого кредиту на рахунок, вказаний у п. 1.3 договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту зі свого поточного/карткового рахунку у період з 01 по 10 число включно кожного календарного місяця. Згідно п.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 17.03.2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. відповідно до копії договору поруки № 49.24/104-П1/08-А від 18.03.2008 року, сторонами договору зазначено ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], згідно з умовами даного договору поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 49.24/104/08-А, укладеним між банком та позичальником. Позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 436054,03 грн., з яких: тіло кредиту - 221 799,71 грн., відсотки - 214 254,32 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦКУ передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦКУ кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦКУ). Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2009 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч.3 КК України. Відповідно до ст. 70 КК України призначено [PERSON] остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4, 358 ч.3 та відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2009 року було змінено в частині зменшення строку призначеного покарання за ст. 190 ч.4 КК України. Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року «сукупність наведених доказів та ґрунтовність їх дослідження судом першої інстанції дають підстави вважати, що винність [PERSON] та [PERSON] у вчиненні ними злочинів доведена доказами, які зібрані в установленому законом порядку». Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2009 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2009 року було встановлено, що «продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON], за попередньою змовою з невстановленими особами, умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах видаючи себе за [PERSON], в приміщенні Березняківського відділення ВАТ «Кредитпромбанк» по вул. Бучми, 1 в м. Києві з метою отримання споживчого кредиту та неповернення останнього, звернувся до працівника банку [PERSON], якій для посвідчення своєї особи надав завідомо підроблений паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], в якому була вклеєна його фотокартка. 18.03.2008 року у приміщенні ВАТ «Кредитпромбанк» по вул. Бучми, 1 в м. Києві [PERSON] взявши собі в поручителі [PERSON], який для посвідчення своєї особи використовував завідомо підроблений паспорт на ім'я [PERSON], та надавши завідомо підроблену довідку про доходи на ім'я [PERSON], де значилось що вказаний громадянин в період часу з вересня 2007 року по лютий 2008 року працював на посаді начальника відділу реалізації готової продукції ПП «ГЛАССО» ЄДРПОУ 31564084, що не відповідає дійсності, уклав із ВАТ «Кредитпромбанк» кредитний договір № 49.24\\104-08-А від 18.03.2008 року, згідно якого [PERSON], видаючи себе за [PERSON], отримав у кредит гроші в сумі 244 802 грн. на купівлю автомобіля «Мазда СХ 9» та сплату страхових платежів згідно договору купівлі-продажу №034 від 14.03.2008 року. Таким чином [PERSON] заволодів чужим майном ВАТ «Кредитпромбанк» у розмірі 244 802 грн. 00 коп. В ході судового розгляду, після допиту свідків та оголошення показань, підсудний [PERSON] додатково показав, що дійсно він використовував паспорт на ім'я [PERSON], а саме пред'являв його в кредитних установах, але робив це під примусом з боку невідомих осіб. Самого [PERSON] ніколи не бачив і з ним не знайомий… Згідно з показаннями свідка [PERSON], оголошеними в судовому засіданні, у серпні 2007 року він виявив втрату свого паспорту громадянина України. У листопаді 2007 року з цього приводу він звернувся до ВГІРФО Деснянського РУГУ МВС України, і у грудні цього ж року отримав новий паспорт. Згідно з показаннями свідка [PERSON], оголошеними в судовому засіданні, він у 2007 році втратив свій паспорт громадянина України і з цього приводу звертався до правоохоронних органів…». Також вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2009 року були задоволені цивільні позови. Так, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Кредитпромбанк» матеріальну шкоду в розмірі 224 272 грн., стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Кредитпромбанк» матеріальну шкоду в розмірі 237 624 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не були сторонами укладених з Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» кредитного договору №49.24/104/08-А від 18.03.2008 р. та, відповідно, договору поруки №49.24/104-П1/08-А від 18.03.2008р., дані договори були укладені з іншими фізичними особами, які використовували завідомо підроблені документи відповідачів, що встановлено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2009 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2009 року, суд позбавлений можливості дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed