Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог (а. с. 167), просить стягнути з ТОВ «Ізобуд-Пласт»(далі Товариство) заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 4350 грн., заборгованість за невикористану відпустку в розмірі 966 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 39150 грн., втрачену доплату до пенсії в сумі 2514 грн., та 900 грн. судових витрат за проведення експертизи. В обґрунтування позову зазначає, що в період з 01.02.2011 року по 30.11.2011 року працював директором в філії ТОВ «Ізобуд-Пласт». Наказом № 8-к від 30.11.2011 був звільнений за власним бажанням, та в заяві про звільнення трудову книжку просив надіслати на його адресу. В порушення вимог закону при звільненні з ним не було проведено розрахунок за період з вересня по листопад 2011 року, а трудова книжка до цього часу не повернута. Крім цього, зазначив, що через відсутність трудової книжки був позбавлений права на донарахування пенсії у звязку з непрацездатною дитиною в розмірі 419 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його. Представники відповідача в судове засідання не прибув в письмовому запереченні до суду (а. с. 28-31) вказав, що відповідач трудову книжку отримав, та підтвердив дану обставину власноручним підписом в журналі руху трудових книжок. Заробітну плату позивач отримував вчасно та належним чином, що підтверджується відповідними відомостями. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Захист законом права на своєчасне одержання винагороди за працю визначений статтею 43 Конституції України. 01.02.2011 року позивач був прийнятий на роботу в ТзОВ «Ізобуд-Пласт»на посаду директора філії заводу м. Новоград-Волинський» на підставі строкового трудового договору, з посадовим окладом - 1450 грн. (а.с 33-35). Наказом № 8-к від 30 листопада 2011 року позивача звільнено з роботи з посади директора за власним бажанням на підставі його заяви. В цьому ж наказі зазначено про виплату йому компенсації за невикористану відпустку 20 днів (а.с.7).\~\~ Відповідно до відомостей про виплату грошей №: Ін 0000007, Ін 0000008, Ін 0000010, [PERSON] виплачено за вересень 1188,13 грн., за жовтень 2011 року 1188,13 грн., за листопад 2011 року 1914,46 грн. Згідно висновку експерта №1/174 від 29.05.2015 року підписи від імені [PERSON] у стовпчиках «Підпис про одержання» відомостей на виплату грошей № Ін-0000007 за вересень 2011 року, № ІН-0000008 за жовтень 2011 року виконані позивачем. Підпис від імені [PERSON] у стовпчику «Підпис про одержання» відомості на виплату грошей № Ін 0000010 за листопад 2011 року виконаний не [PERSON], а іншою особою(а.с. 129-133). За таких обставин суд вважає, що з Товариства слід стягнути на користь позивача заробітну плату за листопад 2011 року у розмірі 1914 грн. 46 коп., яка включає в себе 1188,73 грн. заробітну плату за листопада 2011 року та 726,33 грн. компенсацію за невикористану відпустку. В решті вимог про стягнення заробітної плати за вересень та жовтень 2011 року слід відмовити за безпідставністю. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні з'ясовано, що станом 30.11.2011 року на момент звільнення позивача з роботи заборгованості та спору про належні звільненому працівникові суми не існувало. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач після звільнення з роботи звертався до відповідача з проханням виплатити йому заробітну плату. З позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі позивач звернувся до суду лише 04.03.2014 року. За таких обставин суд вважає, що відсутня вина Товариства у не проведенні розрахунку з позивачем, а тому немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вимога позивача про стягнення втраченої доплати до пенсії в сумі 2514 грн. в звязку з неповерненням трудової книжки,не підлягає задоволенню оскільки позивачем не доведено у судовому засіданні наявність спричиненої йому вказаної майнової шкоди Товариством та суд не вбачає дій і вини Товариства, направлених на спричинення позивачу майнової шкоди, а тому позов в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до витягу із журналу обліку руху трудових книжок [PERSON] на підставі наказу № 8-к від 30.11.2011 року отримав трудову книжку ХН № 013167 (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір в дохід держави та судові витрати понесені позивачем пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial