Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на загальну суму 21458 грн. 11 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернулась до позивача з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Допомога була призначена на підставі заяв № 1077/23 від 09.02.2015 року, № б/н від 03.09.2015 року рішенням від 09.02.2015 р. на склад сім'ї: [PERSON], (не працююча), [PERSON] (дитина до 18 років), [PERSON] (дитина до 18 років). Загальна сума призначеної допомоги на період з 09.02.2015 року по 08.04.2015 року склала 4420,00 грн.; на період з 09.04.2015 року по 02.06.2015 року склала 3978,00 грн.; на період з 09.06.2015 року по 08.08.2015 року склала 3536,00 грн.; з 09.08.2015 року по 08.02.2016 року склала 10608,00 грн. Під час проведення перевірки Північно-Східним офісом Державної Аудиторської служби України виявлено, що за інформацією АТ Дельтабанку, на час призначення грошової допомоги, 01.01.2015 року, депозитний вклад [PERSON] становив 843416,21 грн., що є порушенням порядку надання такої грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. 13.01.2017 р. позивачем направлено відповідачеві повідомлення про припинення надання допомоги та запропоновано добровільно повернути надмірно виплачену суму грошової допомоги. На час звернення з позовною заявою сума надмірно виплаченої грошової допомоги у розмірі 21458 грн. 11 коп. відповідачем не була повернута. У зв'язку з чим позивач звернувся д суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись з заявою представника позивача, всебічно та детально дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6. «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі заяви № 1077/23 від 09.02.2015 року, № б/н від 03.09.2015 року, на загальний період з 09.02.2015 року по 08.02.2016 року була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що ані в неї, ані у будь-кого з членів сім'ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно з п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 22) [PERSON] мала на час подання заяви про отримання грошової допомоги на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме у розмірі 843416,21 грн. У результаті надання недостовірної інформації [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення Московського району Харківської міської ради були безпідставно нараховані кошти за період з 09.02.2015 року по 21.01.2016 року у розмірі 21458 грн. 11 коп., що підтверджується повідомленням Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог №5444 від 27.11.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не повернула незаконно отримані кошти, то вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд робить висновок, що відповідно до норм чинного законодавства [PERSON] повинна повернути Управлінню праці та соціального захисту населення Московського району Харківської міської ради безпідставно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 21458 грн. 11 коп. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved