Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10.10.1987 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано 18.05.2010 року. В період шлюбу за спільні кошти подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року було придбано 26/100 частин жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями по пров. Червоному, 50 в м. Житомирі. Відповідач з 2011 року за вказаною адресою не проживає, спільна частина будинку знаходиться на його утриманні. На письмову пропозицію від 22.08.2015 року звернутися до нотаріуса для укладення договору про поділ майна відповідач не відповіла. До теперішнього часу домовленості про порядок поділу нерухомого майна не досягли. Крім того, як зазначає позивач, відповідачем у період шлюбу була одержана у приватну власність шляхом приватизації земельна ділянка площею 0,0164 га за адресою: м. Житомир, пров. Червоний, 50 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач зазначає, що частина жилого будинку та земельна ділянка є обєктами права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу між подружжям. На підставі викладеного, надавши заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 87), позивач просить визнати право власності на 1/2 частини 26/100 частини жилого будинку № 50 по пров. Червоному у м. Житомирі, а саме на 13/100 частини будинку за ним та на 13/100 частини будинку за відповідачем, а також визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0164 га за адресою: м. Житомир, пров. Червоний, 50, а саме 0,0082 га за ним та 0,0082 га за відповідачем. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснив, що частину будинку купували з відповідачем за спільні кошти 6000,00 дол. США, він також позичав кошти на купівлію частини будинку та повертав їх протягом 2 років тим, у кого позичав. Частину грошей вони зібрали протягом 4 років на купівлю житла. В останнє судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. У судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали. Відповідач пояснила, що спірну частину будинку було придбано за кошти, які їй особисто дала її матір від продажу поросят та телят. Кошти були зібрані її матірю за 3 роки, надані їй були в гривні та їх еквівалент становив 6000,00 дол. США. В останнє судове засідання позивач та її представник також не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили та зявилися на оголошення судового рішення. Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 10.10.1987 року Виконавчим комітетом Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області, який був розірваний 18.05.2010 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого ВРАЦС Житомирського МУЮ 18.05.2010 року (а.с. 5-6). Як убачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 860, витягу з Державного реєстру правочинів від 14.12.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інфентаризації від 22.12.2004 року, відповідач набула у власність 26/100 частин жилого будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в м. Житомирі по пров. Червоному, 50. Продаж вчинено за суму 6245,00 грн. (а.с. 7-9). На підставі рішення 20 сесії Житомирської міської ради від 28.12.2007 року № 511 відповідач також є власником земельної ділянки площею 0,0164 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров.Червоний, 50, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 150590 від 22.05.2009 року. Земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Допитані у судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали показання про те, що вони позичали позивачу та відповідачу кошти на придбання житла, а саме [PERSON] надала в борг 5000,00 грн., [PERSON] 1500,00 дол. США, [PERSON] 1000,00 дол. США, [PERSON] 400,00 дол. США, а також його син 300,00 дол. США. Всі кошти були їм повернуті сторонами. Допитана у судовому засіданні за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON], яка є матірю відповідача, надала показання про те, що вона тримала господарство і віддала сторонам 8000,00 грн. на ремонт придбаної частини будинку, а на купівлю житла грошей їм не давала. Гроші їй не поверталися ними. Допитана у судовому засіданні за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON], надала показання про те, що мати відповідача [PERSON] тримала господарство, вирощувала та продавала телят і поросят, а виручені від продажу кошти давала відповідачу на житло. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналіз досліджених судом доказів вказує про те, що під час перебування сторонами у шлюбі відповідачем було придбано 26/100 частин жилого будинку за адресою: м. Житомир, пров. Червоний, 50. При цьому стороною відповідача не надано до суду достатніх належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що зазначена частина будинку придбана не за спільні кошти. Пояснення відповідача про те, що спірна частина будинку придбана за її особисті кошти, які надавалися їй її матірю [PERSON], були спростовані показаннями [PERSON], яка у своїх показаннях стверджувала, що на купівлю житла грошей відповідачу не давала, а 8000,00 грн. вона надала їм на ремонт придбаної частини будинку. Пояснення позивача щодо купівлі частини будинку за кошти, отримані в борг, були підтверджені показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] За наведених обставин спірні 26/100 частин жилого будинку по пров. Червоному, 50 в м. Житомирі є об'єктом спільної сумісної власності сторін як колишнього подружжя. Враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на спірну частину будинку, що визначено ч. 1 ст. 70 СК України, і відсутність домовленості між ними та шлюбного договору щодо визначення іншого розміру їхніх часток у праві власності на неї у разі поділу майна, суд визнає за позивачем та відповідачем право власності по 13/100 частин цього житлового будинку. Згідно п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року (із змінами) відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Оскільки спірна земельна ділянка по пров. Червоному, 50 в м. Житомирі площею 0,0164 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, на якій знаходиться 26/100 частин жилого будинку, придбаних сторонами під час шлюбу і є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а також підлягає поділу між ними, тому за позивачем та відповідачем необхідно визнати право власності по 1/2 частині цієї земельної ділянки. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 974,00 грн. (487,20 грн. х 2) за двома вимогами майнового характеру відповідно до ціни позову, визначеної згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна (а.с. 18-26) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 39). Враховуючи викладене та

Outcome: approved