Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]., на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43/15-Ф від 20.04.2007 року, яка станом на 01.07.2013 складає 1 192 740,47 (Один мільйон сто дев'яносто дві тисячі сімсот сорок гривень 47 копійок) грн., а саме: за кредитом - 510 496,92 (П'ятсот десять тисяч чотириста дев'яносто шість гривень 92 копійки) грн.; по відсотках - 296 309,78 (Двісті дев'яносто шість тисяч триста дев'ять гривень 78 копійок) грн.; пеня - 351 288,27 (Триста п'ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень 27 копійок) грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна, а також просить стягнути судові витрати у розмірі 3 441,00 гривень. Сторони у судове засідання не з'явилися, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс) відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 20.04.2007 № 43/15-Ф позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20.04.2007 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») (надалі за текстом - Банк), та фізичною особою - громадянин(ка) України яким (якою) є - [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач), уклали Кредитний договір № 43/15-Ф, (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Боржнику (за Кредитним договором - Позичальникові) кредит у сумі 70 000,00 (сімдесят тисяч доларів США), а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 70 000,00 (сімдесят тисяч доларів США). В свою чергу, Відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 01.07.2013 має прострочену заборгованість: - за кредитом - 63 868,00 (Шістдесят три тисячі вісімсот шістдесят вісім доларів США 00 центів) дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 510 496,92 (П'ятсот десять тисяч чотириста дев'яносто шість гривень 92 копійки) грн., - по відсотках - 37 071,16 (Тридцять сім тисяч сімдесят один долар США 16 центів) дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 296 309,78 (Двісті дев'яносто шість тисяч триста дев'ять гривень 78 копійок) грн. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням Боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 43 949,49 (Сорок три тисячі дев'ятсот сорок дев'ять доларів США 49 центів) дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 351 288,27 (Триста п'ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень 27 копійок) гри. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], уклали Іпотечний договір № 43/15-Ф (надалі за текстом - Іпотечний договір), відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 458 419,00 грн. Згідно п.1 4.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: - у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; - у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення Боржником основного Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та/або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов'язання за Кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1 та 12.3.2 Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, Відповідачу (Боржнику) було направлено Вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем (Боржником) зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. З ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Враховуючи невиконання Відповідачем основного зобов'язання, Позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором Відповідача. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved