Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з такою позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим , що [PERSON] є власником житлового будинку , що знаходиться в [ADDRESS] При здійсненні чергової перевірки дотримання вимог Правил користування електричною енергівєю, працівниками Миронівського районного підрозділу було встановлено , що [PERSON] порушила Прапвила користування електричною енергією, а саме виконала сомовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі без укладення договору про користування електроенергією. Електрична енергія не обліковується та не оплачується про що було складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією ( далі Акт) № К020177 від 5 липня 2013 року. На підставі Акту та «Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією» службою енергозбуту здійснено нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії на загальну суму 5146, 44 грн. з яких відповідач провела часткову оплату в сумі 1041,94 грн. Залишок нарахованої вартості електричної енергії складає 3744, 50 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Бабенко А.О. зявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно є власником житлового будинку в [ADDRESS] з 2007 року. Договору про користування електричною енергією з позивачем не укладала. В будинку ніхто не проживає. Електричною енергією не користувалася у звязку з пошкодженням ліній електропередач. Після складання Акту працівниками позивача, вона дійсно провела часткове погашення суми, визначеної в Акті платіжними дорученнями. Проте, ця сума не була врахована позивачем на відшкодування вартості нарахованої спожитої електроенергії. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази як на підтвердження позовних вимог так і їх заперечення прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 16269899 від 12 жовтня 2007 року. Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1335 від 26 липня 1999 року ( далі Првила) споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Згідно з п. 6 Правил у разі остаточного припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити про це енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електричну енергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Відповідно до п. 7 Правил для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. 5 липня 2013 року працівниками позивача був складений Акт про порушення № К 020177. Під час складення Акту було встановлене самовільне підключення до мереж ПАТ «Київобленерго» житлового будинку в [ADDRESS], власником якого є [PERSON] , особового рахунку якої в базі даних позивача не має. [PERSON] не заперечує ті обставини , що вона до позивача з письмовою заявою про укладення договору користування електричною енергією не зверталася. На підставі Акту та Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 службою енергозбуту здійснено нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії на загальну суму 5146, 44 грн. Відповідно до п. 23 Правил оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника. Відповідно до п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний в тому числі дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; Як стверджує представник позивача в судовому засіданні відповідачем частково сплачено суму нарахованої заборгованості в розмірі 1401,94 грн., а тому сума, що підлягає стягненню з [PERSON] має складати 3744, 50 грн. Разом з тим, [PERSON] в судовому засіданні надані письмові докази про сплату вартості електричної енергії 23 жовтня 2013 року в сумі 200.00 грн., 29 жовтня 2013 року в сумі 1300 грн., 28 листопада 2013 року в сумі 900 грн., 30 грудня 2013 року в сумі 700 грн.,, а всього врахунок нарахованої заборгованості 3100 грн. Отже суд прихождить до висновку , що стягненню підлягає сума 644 грн. 50 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені суми судових витрат, а саме сплачений судовий збір. На підставі викладеного, ст. 509 Цивільного кодексу України, пп. 23,42, 48, 53 «Правил користування еплектричною енергією для населення»,

Outcome: partial