Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом. у якому просив скасувати рішення комісії по трудовим спорам ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 22 від 14.04.2011 року, винесене за заявою [PERSON] від 22.03.2011 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та показав, що, на його думку, рішення підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням встановлених законом строків розгляду, невмотивоване та винесене неповноважним складом Комісії по трудовим спорам (відповідача-2). Просив позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні (кожен-окремо) позов не визнали та показали, що рішення Комісії по трудовим спорам прийнято законно та обґрунтовано, спір вирішено на користь відповідача-1, оскільки позивачем щодо нього порушено вимоги чинного законодавства у трудових відносинах між ними. Просили у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши документи, що маються у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Як видно з позову, позивач, як на підставу незаконності рішення відповідача-2, посилається на порушення ним строків розгляду трудового спору, неналежне мотивування рішення та винесення оскаржуваного рішення неповноважним складом Комісії по трудовим спорам (відповідача-2). Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає вказану справу виключно в обсязі заявлених позивачем підстав. При цьому, суд виходить з наступного: Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 року у справі 2-1010/11/0408 (зокрема) між позивачем та відповідачем-2 (а.с. ) встановлено повноважність складу комісії по трудовим спорам та легітимність її формування. Аналогічні висновки містяться також в ухвалі Колегії суддів Судової палати у цивільних справахВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року у справі щодо цих же учасників процесу. Таким чином, суд доходить до висновку про безпідставність посилань позивача на нелегітимність та неналежний склад Комісії по трудовим спорам підприємства. Аналогічно, суд доходить до висновку про безпідставність посилань позивача на невмотивованість рішення відповідача-2, оскільки вважає, що позивачем в порядку ст.ст.10,60 ЦПК України вказану позицію належним чином не доведено, т.я. позивач не довів, у чому саме полягає невмотивованість, лише зазначивши про це у позові. При цьому, відповідачем-2 в оскаржуваному рішенні наводяться певні підстави та вмотивування прийняття рішення: вивчення доказів, вислуховування думок учасників, тощо. Посилання на пропуск строку комісією при розгляді звернення строку, передбаченого ст.226 КЗпП України суд приймає до уваги, проте вважає, що вказаний факт сам по собі не може бути підставою для скасування рішення відповідача-2, оскільки вказаною статтею встановлюється строк розгляду спору, а не строк винесення рішення за результатами такого розгляду. При цьому, позивачем в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведено у судовому засіданні, що відповідач-2 у десятиденний строк не розпочав розгляд вказаного спору. На підставі викладеного, суд доходить до висновку про те, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed