Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за договором банківського вкладу посилаючи на те, що відповідач за договором банківського вкладу не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів. Позивач у судове засідання з'явився підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що выдповыдають змысту позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання з'явився та заперечив проти позовних вимог надав суду пояснення, що відповідають змісту заперечень. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 04 листопада 2013 року укладено договір банківського вкладу №00009004289748 згідно якого банк прийняв від позивача суму 3000 дол.США строком до 09 листопада 2014 року з виплатою 9% рычних. Кошти були внесені на депозитний рахунок того ж дня, що вбачається з даних платіжної квитанції. Також, між сторонами 31 жовтня 2013 року укладено договір банківського вкладу №001-22507-311013 на який піля завершення строку дії вище зазначеного договору було переведено вклад. Згідно п.1.4 умов договору №001-22507-311013 банк сплачує позивачу проценти згідно тарифів на обслуговування поточного рахунку, що складає 5,5%. Згідно даних інформаційного листа №1578 від 27 листопада 2014 року залишок коштів на рахунку позивача складав 4352,91 доларів США. Вимогами ст.1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1060 ЦК договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не беруться до уваги показання представника відповідача та представлені заперечення щодо неможливості повернення суми банківського вкладу через введення тимчасової адміністрації банку тобто віднесення банку до категорії неплатоспроможних, що забороняє виплати кредиторам банку так, як зазначені обставини спростовуються ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» яка визначає, що зазначена заборона не поширює свою дію на виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. З даних рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів №51 від 02.03.2015 року судом вбачається, що тимчасова адміністрація у ПАТ «Дельта Банк» введена 02 березня 2015 року проте, строк договору банківського вкладу закінчився 09 листопада 2014 року тому грошові кошти по вкладу 4352,91 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ -108039 грн.22 коп., підлягають поверненню позивачу. Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи той факт, що у визначений договором строк відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, тому повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням 5,5% процентів як визначено у договорі №001-22507-311013 від 31 жовтня 2013 року, що складає 139 днів з моменту подачі позову до суду з 17.01.2015 рік до 15.04.2015 р. тобто стягненню підлягає 5,5% річних - 91,17 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ - 2262,83 грн. (4352,91х5,5х139:365:100) (91,17х24,82) та 3% річних за 157 днів з моменту закінчення терміну договору з 09.11.2014 рік до 15.04.2015 р. тобто стягненню підлягає - 56,17 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом - 1287,41 грн. (4352,91х3х157:365:100). Зважаючи на викладене суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти по вкладу 4352,91 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ -108039 грн.22 коп., 5,5% річних - 91,17 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ - 2262,83 грн. та 3% річних - 56,17 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом - 1287,41 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати на користь держави підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial