Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У позові вказав, що 18.09.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 114-2008-2741. Відповідно до п.п. 1.1. Кредитор зобов'язався надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 14500 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16, 95% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися відповідно до умов цього Договору. Згідно п.1.1.1 Кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка у розмірі 49.35 % річних. Додатковою угодою від 13.06.2014 року Сторони домовилися, що процентна ставка з 13.06.2014 року встановлена 8.83% річних, з 10.06.2015 року - 17,37 % річних. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим, станом на 04.03.2016 року має заборгованість у сумі 14312, 76 доларів США, яка складається з наступного: 520,31 доларів США заборгованість по кредиту; 11783,08 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 1967,01 доларів США - заборгованості по відсоткам, 43,36 доларів США підвищені відсотки, тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу судових повісток, але вона тривалий час не з'являлася у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 06.04.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою: м.Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, бул.Будівельників, 21-а, кВ.121 (а.с. 76), саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про розгляд справи. Про перебування справи в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя було обізнана, оскільки неодноразово подавала апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження по даній справі: 24.05.2016 року, 13.10.2016 року. Враховуючи, що відповідачка знає про наявність у суді вказаного спору, до суду не зявляється свідомо, причини неявки суду не повідомляє, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2008 року [PERSON] звернулася до ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») з анкетою заявою на отримання іпотечного кредиту (а.с. 41-44), надала банку довідку про свої доходи (а.с. 45). 18.09.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 114-2008-2741 (а.с. 4-11), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,45% річних. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Кредитним договором № 114-2008-2741 видав [PERSON] кредитні кошти у сумі 14500 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 30). Додатковою угодою від 13.06.2014 року сторони домовилися, внести зміни д кредитного Договору № 114-2008-2741 щодо зміни процентної ставки: з 13.06.2014 року встановлена ставка - 8.83% річних, з 10.06.2015 року встановлена ставка - 17,37 % річних (а.с. 14-29). У порушення умов Кредитного договору № 114-2008-2741 та чинного законодавства України [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору в разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. 23.06.2015 року [PERSON] було направлено вимогу про погашення суми заборгованості по Кредитному договору № 114-2008-2741. Жодних дій, що свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість, відповідач не вчинив. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що термін повернення кредиту за Кредитним договором настав достроково. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Умовами укладених договорів передбачено зобовязання відповідача погасити кредит, сплатити відсотки за користування ним, повністю та своєчасно виконувати всі зобовязання за договором, щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, у разі порушення позичальником істотних умов кредитного договору на вимогу банку достроково погасити заборгованість по кредиту, відсотках та підвищених відсотках в повному обсязі. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а у разі відсутності іншої домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.12 Постанови N 5 від 30 березня 2012 року Пленум Вищого спеціалізованого cуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК». Як встановлено судом, взяті на себе обовязки [PERSON] виконувала не у повному обсязі, у звязку з чим, станом на 04.03.2016 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 14312, 76 доларів США, яка складається з наступного: 520,31 доларів США заборгованість по кредиту; 11783,08 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 1967,01 доларів США - заборгованості по відсоткам, 43,36 доларів США підвищені відсотки, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 31-33). Оскільки [PERSON] отримала кредитні кошті в іноземної валюті, своєчасно і належним чином умови кредитного договору, не виконувала, в наслідок чого має заборгованість за кредитним договором № 114-2008-2741 у сумі 14312,76 доларів США, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 5732 грн. 48 коп. який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved