Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача збитків від пошкодження газопроводу і шафового регулюючого пункту № 38 в сумі 16 175,31 грн.; збитки від витоку газу в сумі 432,04 грн. та судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 06 квітня 2014 року на вул. Ватутіна в м. Перещепине Новомосковського району внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено газопровід середнього тиску, що підведений до ШРП № 38, які належать державі та перебувають на балансі Новомосковського УЕГГ. Розмір збитків від пошкодження газопроводу і ШРП № 38 становить суму 16 607,35 грн., яка складається з вартості відновлювальних робіт в сумі 16 175,31грн. та вартості втрат природного газу від аварійного витоку в сумі 432,04 грн. Відділенням ДАІ з обслуговування м. Новомосковська і Новомосковського району за фактом ДТП 11 квітня 2014 року складено протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 №132084 за вчинення дій, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, у відношенні водія автомобіля «ВАЗ-21011» державний номер [NUMBER], гр. [PERSON] За вчинену ДТП Новомосковським міськрайонним судом дніпропетровської області відповідача 14 травня 2014 року притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач не заперечив проти задоволення позову, погоджуючись із розміром шкоди та фактом спричинення шкоди. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 06 квітня 2014 року по вул. Ватутіна в м. Перещепине Новомосковського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21011» державний номер [NUMBER]. 11 квітня 2014 року у відношенні водія автомобіля - позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 №132084 за вчинення дій, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року відповідача визнано винним за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн. /а.с.10/. Внаслідок ДТП пошкоджено газопровід середнього тиску, що підведений до ШРП № 38 та самий шафовий регулюючий пункт № 38. Через пошкодження газової труби і ШРП № 38 відбувся виток природного газу із системи газопостачання. Пошкоджений газопровід і ШРП № 38 належать державі та перебувають на балансі Новомосковського УЕГГ. Пошкодження, нанесені об'єкту системи газопостачання, відображено в Акті обстеження технічного стану ШРП № 38, розташованого по вул. Ватутіна, с.Комінтерн, Новомосковський район /а.с.8/, а саме: - Деформація газопроводу середнього тиску діаметром 100 мм, надземного і підземних ділянок; - Тріщина на корпусі фланцевої задвижки діаметром 50 мм; - Тріщина на корпусі шафи ШРП; - Продувочні свічки деформовані; - Порушена герметичність різьбових і фланцевих з'єднань зовні шафи і всередині (спричинило виток газу); - Пошкоджено ізоляційне покриття підземної ділянки газопроводу при виході із землі; - Обірвано кріплення навісів дверей ШРП; - Вм'ятини дверей ШРП; - Шафа ШРП поведена вниз вправо; - Вирвані опори ШРП з бетонної основи; - Погнуто огорожу території ШРП. Розмір збитків від пошкодження газопроводу і ШРП № 38 становить суму 16 607,35 грн., яка складається з вартості відновлювальних робіт в сумі 16 175,31грн. та вартості втрат природного газу від аварійного витоку в сумі 432,04 грн. /а.с.13, 14/ Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ч.4 ст.61 ЦПК України встановлює, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до роз'яснень, наведених в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, правила норми ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України передбачають, що вина особи припускається і обов'язок доведення відсутності вини покладається на того, хто завдав шкоди, а до спростування презумпції вини особа, яка завдала шкоду, вважається винною у завданні шкоди. Обов`язок надання доказів на доведення відповідності розміру та характеру завданої шкоди також покладається на того, хто таку шкоду завдав. Відповідач надані позивачем докази на підтвердження характеру та розміру шкоди не спростував, доказів на підтвердження відсутності його вини у спричиненні шкоди позивачу, належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності визначеного розміру шкоди суду не надав, позов визнав в повному обсязі, через що суд приходить до переконання, що зазначена сума матеріальної шкоди повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача пошкодженого внаслідок ДТП майна. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що позивачем сплачено судові витрати в розмірі 243,60 гривень, внаслідок чого враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved