Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Доманівського нотаріального округу від 19.05.2004 року за №579 ним було придбано частину нежитлового приміщення рівну 8/100 цілісного майнового комплексу, приміщення майстерні ВАТ «Доманівська райагропромтехніка» (визнаного банкрутом) за адресою: вул. Пастера, 54 в смт. Доманівка Миколаївської області. Згодом рішенням виконкому Доманівської селищної ради №7 від 25.01.2006р. адреса майстерні була змінена по вул. Пастера з №54 на №70/7. Вказує, що йому також належить ще 44/100 приміщень даного майнового комплексу, іншим власникам -відповідачам належить 48/100 частин від даного цілісного майнового комплексу. Бажаючи виділити власну частину з цілісного майнового комплексу, з метою вільного володіння та розпорядження власним майном, позивач просить: виділити належні йому 8/100 часток цілісного майнового комплексу ВАТ «Доманівська райагропромтехніка», розташованого за адресою: вул. Пастера, 70/7 в смт. Доманівка, Миколаївської області, 56400, та складається з приміщення майстерні цегляної, зазначеної під літ. З-1, загальною площею 387,9 кв.м., куплених у ВАТ Доманівська райагропромтехніка (визнаного банкрутом), за 17900,00грн., на технічному паспорті плану майстерні, яке складається з однієї кімнати та визнати за ним право власності на дане нежитлове приміщення. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідачі у судове засідання подали письмові заяви, згідно яких позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їх участі, не заперечують проти задоволення позову, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних письмових доказів у справі. Третя особа - приватний нотаріус Доманівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, якою визнала позов, не заперечувала проти його задоволення, просила розглядати справу без її участі. Суд, взявши до уваги заяви сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 19.05.2004 року приватним нотаріусом Доманіського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №579 позивач [PERSON] придбав частину нежитлового приміщення рівну 8/100 часток цілісного майнового комплексу ВАТ «Доманівська райагропромтехніка», розташованого за адресою: вул. Пастера, 54, до якого входить, крім інших, - приміщення майстерні цегляної загальною площею 387,9 кв.м., сплативши за вказане приміщення -17900,00грн., яке зазначене під літ. - З1. Зазначене приміщення належало ВАТ «Доманівська райагропромтехніка», яке було визнане банкрутом. Вказаний договір купівлі-продажу нежитлового обєкта, посвідчений приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу [PERSON] 19.05.2004року за реєстровим №579, був зареєстрований у Вознесенському МБТІ від 27.05.2004 року за реєстраційним №4431218, номер запису: 98 у книзі: 2. Судом встановлено, що частки у даному нежитловому майновому комплесі, також належать: визнаному банкрутом ВАТ «Доманівська райагропромтехніка» належить - 26/100 частин, Управлінню соціального захисту населення Доманівської РДА - 18/100 частин, [PERSON] - 4/100 частин, тобто: 48/100 частин; позивачеві всього належить 52/100 частини вказаного майнового комплексу. На даний час, крім будівлі майстерні цегляної 8/100 та будівлі бані 6/100, всі будівлі цілісного майнового комплексу передані у приватну власність. Належна [PERSON] будівля майстерні 8/100 частина в цілісному майновому комплексі є відокремленою від інших будівель, вартість якої складає 17900,00 грн. Отже, відповідно до ст.356 ЦК, вищезазначений цілісний майновий комплекс належав сторонам на праві спільної часткової власності. Згідно ч.ч.1,3 ст.358 ЦК співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В даний час позивач бажає виділити свою частину у спільній частковій власності в натурі, на що має право, відповідно до статті 364 ЦК України. Згідно рішення виконкому Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області за №7 від 25.01.2006 року присвоєно номер нежитлової будівлі складу-майстерні (З-1) по вул. Пастера, 70/7 в смт. Доманівка. Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно №23003981 від 20.07.2015 року Реєстраційної служби Доманіського РУЮ Миколаївської області позивачеві [PERSON] Відмовлено у державній реєстрації права власності 8/100 часток майнового комплексу, придбаних ним на підставі вказаного договору купівлі-продажу від 19.05.2004 року, оскільки згідно інформації за результатом пошуків у Державних реєстрах прав за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, вул. Пастера, 70/7 за ОНМ право власності ні за ким не зареєстровано, оскільки адреса ОНМ зазначена в договорі купівлі-продажі, до моменту її зміни Пастера, 54, а тому не співпадає з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна. Частиною 3 ст.364 ЦК передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Виходячи із цих норм, правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання права власності та виділ частки в натурі з цілісного майнового комплексу не суперечить законодавству та не обмежує права власності інших співвласників майна, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved