Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в якості страхового відшкодування в розмірі 18002,90 грн. та в якості судового збору 704,80 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 18.01.2017 в м. Дніпро по просп. Правди, 41д, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс серії АЕ/6962961 від 09.02.2016 ПрАТ «СТ «Іллічівське» (код ЄДРПОУ: 25186738). Також, у результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завдана майнова шкода в розмірі 11256,92 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про відшкодування матеріальних збитків, але вказані звернення були залишені без відповіді. При цьому, позивач вважає, що такі дії відповідача є незаконними та такими, що порушують умови договору та норми чинного законодавства України, а тому він вимушений звертися до суду із захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2018, відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Однак, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав, у зв`язку з цим, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позовну заяву, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.01.2017 в м. Дніпро по просп. Правди, 41д, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом), складений учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Також, у результаті ДТП позивачу була завдана майнова шкода, що підтверджується звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди транспортного засобу 46/01/17 від 03.02.2019. 18.01.2017 позивач подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 15). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що власник транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП, є страхувальником цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу у ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/6962961 від 09.02.2016 року. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 18.01.2017 позивач подав відповідачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди транспортного засобу 46/01/17 від 03.02.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] », розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063» державний номерний знак [NUMBER] , становить 11256,92 гривень. Відповідно до положень ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була оскільки відповідачем на надано доказів на підтвердження виконання обов`язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та [PERSON] .. В даному випадку, позивач не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором як третя особа на користь якої, страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних від суми несвоєчасно сплаченого страхового відшкодування в розмірі 481,00 гривень, інфляційні збитки в розмірі 1500,37 гривень та пеню в розмірі 4764,61 грн. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є доведеними, у зв`язку з цим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved