Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10 грудня 2004 року між ним та відповідачкою [PERSON] була укладена угода про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти її донькою за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр». Відповідно до даної угоди відповідачці був наданий державний пільговий кредит на навчання доньки у сумі 5600 грн. Відповідно до умов даного договору відповідачка повинна була повернути отримані кошти та 3% річних починаючи з 12-го місяця після закінчення навчання, а у випадку відрахування доньки з університету, відповідачка зобовязана була повернути кошти починаючи з третього місяця після відрахування. Однак, в порушення умов даного договору відповідачка належним чином не виконувала свого зобовязання і станом на 2016 рік вона має заборгованість за вищевказаним договором з врахуванням несплачених відсотків та пені на загальну суму 1432 грн. 06 коп., які позивач просить стягнути із відповідачки. В судове засідання позивач не зявився, представивши заяву в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Відповідачка також в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином. Оскільки відповідачка не зявилася в судове засідання, то відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 10 грудня 2004 року між ГНПУ імені [PERSON] та відповідачкою [PERSON] була укладена угода про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти донькою відповідачки [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр». Відповідно до даної угоди відповідачці був наданий державний пільговий кредит на навчання доньки у сумі 5600 грн. Відповідно до умов даного договору відповідачка повинна була повернути отримані кошти та 3% річних починаючи з 12-го місяця після закінчення навчання, а у випадку відрахування доньки з університету, відповідачка зобовязана була повернути кошти починаючи з третього місяця після відрахування. Також із матеріалів справи вбачається, що донька позивачки була відрахована зі складу студентів факультету дошкільної початкової освіти ГНПУ за власним бажанням з 01.11.2012 року. Згідно із ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другою сторони (кредитора) певну дію (сплатити кошти), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. А відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України божник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки . Однак судом встановлено, що в порушення умов договору відповідачка належним чином не виконувала свого зобовязання і станом на 2016 року вона має заборгованість перед університетом з врахуванням несплачених відсотків та пені на загальну суму 1432 грн. 06 коп., які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved