Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачки про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди матері, відповідно до якого просить дозволити неповнолітньому [PERSON], [INFO], малолітній [PERSON], [INFO], малолітній [PERSON], [INFO], виїжджати за межі України без дозволу її матері - [PERSON] В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач разом із дітьми проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до рішення суду від 15.06.2011 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей разом із позивачем за вказаною вище адресою, встановлено порядок зустрічей [PERSON] з неповнолітніми дітьми. Фактично відповідачка не спілкується з дітьми, не цікавиться їх вихованням та розвитком, не надає у добровільному порядку допомоги на утримання дітей. На теперішній час позивач не має можливості виїхати з дітьми за межі України з метою оздоровлення, оскільки відповідачка відмовляється надати [PERSON]. нотаріальний дозвіл на виїзд дітей за кордон, не мотивуючи свою відмову будь-якими об'єктивними причинами. В судове засідання позивач не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди позивачки на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 1997 року без реєстрації шлюбу, що, зокрема встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.06.2011 року, а отже не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Від шлюбних відносин сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.06.2011 року, яке набрало законної сили 30.06.2011 року, визначено місце проживання неповнолітніх дітей - разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS]; визначено порядок зустрічей [PERSON] з неповнолітніми дітьми - кожної суботи та неділі з 09-00 год. до 18-00 год., та в святкові дні з 09-00 год. до 12-00 год. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки зі всіх видів її заробітку, починаючи з 16.05.2013 року та до повноліття дітей. Як посилається позивач у своїй позовній заяві, на теперішній час відповідачка з дітьми не спілкується, не цікавиться їх вихованням та розвитком, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до довідки УПСЗН Жовтневого району ММР , [PERSON] за період з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року призначено державну допомогу у зв'язку із ухиленням [PERSON] від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України»від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Як вказано у позовній заяві [PERSON], на теперішній час позивач має намір поїхати разом із неповнолітніми дітьми за межі території України з метою їх оздоровлення, але без нотаріально посвідченої згоди на те їх матері, позивач це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітній дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved