Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого [INFO] народився [PERSON] (позивач). [INFO] помер батько позивача, а 23.06.1989 р. мати позивача взяла шлюб із [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка (актовий запис № 878 від 23.06.1989 р.). За життя матері позивача належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1993 р. на підставі розпорядження від 18.05.1993 р. № 24; право власності було зареєстровано у КП «ДМБТІ». Разом з тим, мати позивача була членом садівницького товариства «Гідротехнік» з 1982 р. та користувалась земельною ділянкою [NUMBER] площею 0,048 га., що підтверджується членською книжкою садівника на її ім'я та справою по наданню земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для ведення садівництва на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Рішенням виконкому Ювілейної селищної ради народних депутатів № 46 від 19 березня 1997 р. передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для садівництва і дачного будівництва члену садового товариства «Гідротехнік» [PERSON] 15.05.1997 р. [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0,048 га в межах згідно з планом; земельна ділянка розташована на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної Ради. Землю передано для ведення садівництва; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №515, згідно листа КП «Новомосковське БТІ» від 02.09.2010 р. технічна і правова документація на садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] не виготовлялась, право власності не зареєстровано. Згідно листа відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі № 1747 від 03.03.2012 р. повідомляється, що на ім'я [PERSON] в книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку за реєстровим № 515 від 15.05.1997 р. серія ДПДН №014699 за адресою: с/т «Гідротехнік» на території Ювілейної селищної ради площею 0,048 га. Як зазначається також позивачем при зверненні до суду, рішенням загальних зборів, протокол №452 від 23 червня 1978 р. [PERSON] стала членом автогаражного кооперативу «Осінь» та власником гаражного боксу [NUMBER], на її ім'я був виписаний паспорт на гараж (гаражний бокс) [NUMBER] загальною площею 24, але право приватної власності на вказаний гаражний бокс належним чином за матір'ю зареєстровано в КП «ДМБТІ» не було. За життя [PERSON] 02 квітня 2009 р. склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS], належний їй гараж [NUMBER], розташований в автогаражному кооперативі [ADDRESS], з також належні їй земельну ділянку, призначену для ведення садівництва з садовим будинком, розташованими на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, заповідала [PERSON]. Позивач та другий чоловік померлої ([PERSON]) звернулись до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на спільно нажите майно подружжя та на спадщину в порядку спадкування за законом, провадження в якій ухвалою суду від 23 травня 2012 р. було закрито, оскільки після зупинення провадження по справі судом правонаступників не встановлено, заява про вступ до справи подано не було. Листом №2018 від 03.08.2012 р. державний нотаріус повідомила позивача про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на гараж, садовий будинок та квартиру після померлої [INFO] [PERSON] неможливо у зв'язку з тим, що позивач не надав правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім'я померлої. Станом на даний час усім спадковим майном безпідставно заволодів та користується син другого чоловіка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], він проживає та користується спадковою квартирою [ADDRESS], користується спадковою земельною ділянкою в садовому товаристві «Гідротехнік» з розташованим на ній дачним будинком, користується гаражним боксом в автогаражному кооперативі «Осінь», та перешкоджає позивачеві у користуванні спадковим майном (не надає ключів ані від квартири, ані від дачного будинку, ані від гаражного боксу). Предмет позову становить вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1993 р. на підставі розпорядження від 18.05.1993 р. № 24 та зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ у реєстрову книгу за № 35 п-12, на земельну ділянку площею 0,048 га, розташовану в [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 15 травня 1997 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515, про усунення перешкод позивачу у користуванні спадковим майном та про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. А також про зобов'язання [PERSON] звільнити земельну ділянку, площею 0,048 га з розташованим на земельній ділянці дачним будинком, розташовану в [ADDRESS]. Підставу позову становлять приписи ст.ст. 319, 383, 391, 1216, 1217 ЦК України та ст. 150 ЖК України. В даній справі були об'єднанні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], де третя особа перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, територіальна громада в особі виконкому Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, Садове товариство «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради, Дніпропетровського району та четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора (заява про збільшення розміру позовних вимог подана у судовому засіданні 24.02.2014 р.) про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] - на 1/8 частину квартири [ADDRESS]; на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,048 га, розташовану в [ADDRESS]; на 1/3 частину садового будинку [ADDRESS]. А також про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] - на 1/8 частину квартири [ADDRESS]; на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,048 га, розташовану в [ADDRESS]; на 1/3 частину садового будинку [ADDRESS], та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, які пов'язані з похованням [PERSON], померлої [INFO], у сумі 3 845, 50 грн. При цьому, позивачі за об'єднаними позовними вимогами посилаються на те, що 23.06.1989 р. [PERSON] (батько [PERSON] та [PERSON], уклав шлюб з [PERSON] (після укладання шлюбу [PERSON]), подружні стосунки склалися, та подружжя понад 20 років мешкало разом в квартирі [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: квартира [ADDRESS], яка була приватизована та належала [PERSON] на праві власності (запис у реєстровій книзі Дніпропетровського МБТІ №35 п-12, свідоцтво на право власності від 18.05.1993 року), а також земельна ділянка ([NUMBER]) площею 0,048 га , яка розташована на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради, та належала [PERSON] згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 15.05.1997 року серія ДН № 014699, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №515. Окрім того після смерті [PERSON] залишився збудований на вказаній земельній ділянці в садовому товаристві «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради дачний будинок з господарськими будівлями, що вбачається з землевпорядної справи по наданню земельної ділянки у приватну власність від 1997 року, з планом земельної ділянки, випискою рішення виконкому ювілейної селищної ради народних депутатів №46 від 19 березня 1997 року та актом вставлення меж. Вказаний дачний будинок із спорудами є спільною сумісною власністю подружжя, так як він збудований протягом 1989-1995 року за спільні кошти подружжя, проте, право власності на зазначений садовий будинок, згідно з листом КП «Новомосковське БТІ» від 02.09.2010 року не зареєстровано, технічна та правова документація не виготовлялись. Також за життя [PERSON] була членом гаражного кооперативу «Осінь», де після її смерті відповідно до довідки №16 гаражного кооперативу «Осінь» на підставі рішення загальних зборів (протокол №3 від 30.09.2009 року) - власником гаражного боксу [NUMBER], визнаний [PERSON], що підтверджується паспортом на гараж, правовстановлювальних документів на вказаний гараж, як і технічної документації, не було. Тобто певне спадкове майно з цього переліку належало [PERSON] на праві приватної власності, а частина майна була придбана (збудована) подружжям за час їх спільного сімейного життя, та відповідно є спільним майном подружжя. За заповітом від 02.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером 3-435, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження у відношенні квартири [ADDRESS], гаражу [ADDRESS], земельної ділянки, призначеної для ведення садівництва разом з садовим будинком, розташованими на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на користь свого сина [PERSON]; про наявність даного заповіту [PERSON] дізнався, коли після смерті [PERSON] та звернувся до нотаріусу четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва на право на спадщину. З огляду на положення ЦК України та враховуючи те, що [PERSON] був співвласником частини цього майна, як спільно нажитого подружжям майна, та час смерті його дружини [PERSON] був пенсіонером, інвалідом 2-ї групи, то відповідно йому належна окрім його частки ще й обов'язкова частка у спадковому майні. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] були співвласниками майна, як було придбано за час спільного подружнього життя, та разом з тим [PERSON] належна ще й ? частка у спільному майні подружжя, на час смерті його дружини [PERSON] [PERSON] вже досяг пенсійного віку, та мав статус інваліда 2-ї групи, то відповідно йому в будь якім випадку належна обов'язкова частка у спадковому майні. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на заповіт [PERSON] та фактичні взаємовідносини вбачається, що померла заповідала все наведене в переліку майно, в т.ч. й те, яке було набуте подружжям за час шлюбу, та відповідно є спільним майном подружжя [PERSON], та [PERSON] та яке належало подружжю на праві спільної сумісної власності. Окрім того [PERSON] у своєму заповіті не урахувала обов'язкової долі у спадщині [PERSON], як пенсіонера і інваліда 2-ї групи. [PERSON] у визначений законом строк звернувся за прийняттям спадщини (тобто не відмовився від неї) та він є таким що прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер, не встиг за життя отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини, при цьому, фактично прийнявши спадщину як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем; на даний час спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] знаходяться в користуванні [PERSON] Про те, що за життя [PERSON] не отримав свідоцтва про право на спадщину його синам - [PERSON] та [PERSON] стало відомо вже після смерті батька, зокрема, коли [PERSON] у 2013 році звернувся з вимогою надати йому документи на майно, а саме квартиру, гараж, та дачу, які йому потрібні були ніби то для того щоб отримати майно у спадщину за заповітом. У судовому засіданні [PERSON] та його представник вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній з заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] просила суд задовольнити поданий позов [PERSON] та [PERSON] повністю. Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] частково, а також про наявність підстав для задоволення частково об'єднаних позовних вимог [PERSON] та [PERSON], виходячи з наступного. Згідно ст. 1215 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); за ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO]; [INFO] помер батько позивача, та 23.06.1989 р. мати позивача взяла шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (актовий запис № 878 від 23.06.1989 р.). [INFO] помер батько позивача, 23.06.1989 р. мати позивача взяла шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (актовий запис № 878 від 23.06.1989 р.). За життя [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1993 р. на підставі розпорядження від 18.05.1993 р. № 24; право власності було зареєстровано у КП «ДМБТІ». Також померлій за життя належала земельна ділянка (№40) площею 0,048 га, яка розташована на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 15.05.1997 року серія ДН № 014699, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №515. На вказаній земельній ділянці в садовому товаристві «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради дачний будинок з господарськими будівлями, що вбачається з землевпорядної справи по наданню земельної ділянки у приватну власність від 1997 року, з планом земельної ділянки, випискою рішення виконкому ювілейної селищної ради народних депутатів №46 від 19 березня 1997 року та актом вставлення меж. Вказаний дачний будинок із спорудами є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], так як він збудований протягом 1989-1995 року за спільні кошти подружжя; право власності на зазначений садовий будинок згідно листа КП «Новомосковське БТІ» від 02.09.2010 р. не зареєстровано у встановленому законом порядку. Також за життя [PERSON] була володільцем у гаражному кооперативі «Осінь» гаражного боку [NUMBER] на підставі рішення загальних зборів протокол №452 від 23.06.1978 р.; відповідно до наданого суду паспорту на гаражний бокс у ГСК «Осінь» володільцем гаражу є [PERSON] Суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України не було надано доказів щодо особи, яка сплачувала/ сплатила пайові внески за гараж, правовстановлювальні документи на гараж також суду надані не були, клопотання про витребування цих доказів заявлено не було та суд розглядає дану справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). За життя [PERSON] 02 квітня 2009 р. склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS], належний їй гараж [ADDRESS], з також належні їй земельну ділянку, призначену для ведення садівництва з садовим будинком, розташованими на території садового товариства «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, заповідала [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер; за життя [PERSON] у визначений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON], через що він є таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] ані сином [PERSON], ані чоловіком [PERSON] отримано не було. За ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 1241 ЦК будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, частка [PERSON] після смерті дружини [PERSON] складалася з: 1/4 частки квартири [ADDRESS] та ? частки земельної ділянки площею 0,048 га, яка розташована в [ADDRESS] (державний акт про на право приватної власності на землю від 15.05.1997 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №515). Власником іншої ? частки зазначеної вище квартири та ? частки зазначеної вище земельної ділянки був [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] За наведених вище підстав частки спадкоємців померлої [PERSON] розподілилися наступним чином: 1/4 частки спадкує син померлої [PERSON] за заповітом, а 3/4 частки - чоловік [PERSON] за законом як спадкоємець за законом в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України як непрацездатний вдівець. Після смерті [PERSON] його спадкоємцями є сини - [PERSON] та [PERSON], які спадкують в рівних частках частку померлого батька (3/4) по 3/8 кожний. Утім, розглядаючи справу в межах заявлених вимог ([PERSON] просив суд про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на усе спадкове майно, тоді як [PERSON] та [PERSON] просили суд після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за законом кожний по 1/8 частини квартири та по кожний по 1/8 земельної ділянки та кожний по 1/3 частині садового будинку [ADDRESS]) для суду в порядку ч. 1 ст. 11 ЦПК України наявні підстави для задоволення вимог позову [PERSON] та [PERSON] в тому розмірі часток, в яких вони просили суд - по 1/8 стосовно наступного спадкового майна: квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,048 га, яка розташована в [ADDRESS] (державний акт про на право приватної власності на землю від 15.05.1997 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №515). Разом з тим, для суду відсутні підстави для задоволення вимог позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спадковим майном, про виселення [PERSON] з квартири та про зобов'язання звільнити земельну ділянку. При цьому суд виходить з того, що [PERSON] є співвласником цього майна, та [PERSON] не надав доказів у порядку ст.ст. 57 - 59 ЦПК України на підтвердження перешкод з боку [PERSON] у користуванні [PERSON] спадковим майном (ст.ст. 10, 60 ЦПК України). Також відсутні підстави для визнання за спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] права власності на гараж та дачний будинок через ненадання доказів на підтвердження належності даного майна спадкодавцям. Що стосується вимоги позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат, які пов'язані з похованням [PERSON], померлої [INFO], у сумі 3 845, 50 грн., то суд задовольняє дану вимогу на підставі ч. 1 ст. 1232 ЦК України.

Outcome: partial