Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 березня 2003 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Разом із ним зареєстрований його син [PERSON], 1988 року народження. Зазначив, що із сином він не спілкується вже на протязі тривалого часу - понад два роки, місце проживання сина йому не відоме. Приблизно на протязі одного року він має намір продати свій житловий будинок і переїхати на постійне місце проживання у місто Ямпіль Вінницької області, однак не може цього зробити, так як у будинку зареєстрований син. Зазначив, що із сином він не спілкується останніх два роки, місце перебування та проживання сина йому не відоме, вони не спілкуються та не підтримують відносин як батько та син. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7763 від 19.12.2014 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі угоди №57 від 10.12.2014 року та ордеру на надання правової допомоги серії ВН №029239 від 10.12.2014 року у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність та відсутність відповідача. Заявлені позовні вимоги визнає, просить суд їх задовольнити. Представник Ямпільського РС УДМС України у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів - Договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 березня 2003 року судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS]. Із довідки вих..№332 від 17.11.2014 року виданої виконкомом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Із довідки вих..№331 від 17.11.2014 року виданої виконкомом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 28.11.2014 року судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області із 10.02.2005 року. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Із роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Разом з тим належить враховувати, що згідно п.5 ст.71 ЖК (в редакції Закону від 18 грудня 1991р.) інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші установи соціальної допомоги, мають право на збереження за ними жилої площі протягом 12 місяців. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст.107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. За таких обставин суд вважає задовольнити позовні вимоги, так як відповідач без поважної причини не проживає у житловому будинку [ADDRESS]. Якщо відповідач без поважних причин не проживає на спірній площі більш строків, які встановлені законом, його може бути визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у домоволодінні [ADDRESS], в домоволодінні не з'являється понад два роки, тому суд вважає визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved