Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить суд стягнути на користь позивача [PERSON] в рахунок погашення заборгованості у загальному розмірі 1 199 077,89 грн. за кредитним договором № ML 700/872/2007 від 28.08.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] та належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом надання позивачу права продажу будь-якій особі-покупцеві вказаного предмету іпотеки з наданням всіх вказаних повноважень, належних продавцю за ціною, на рівні, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Також просять стягнути з відповідача, сплачений позивачем судовий збір. У судовому засіданні представник позивача Вельковський С.В., який діє на підставі довіреності, підтримав позов із викладених у ньому підстав, просив вимоги задовольнити. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні зазначено, що квартира [ADDRESS] не є її постійним місцем проживання. Позовні вимоги вважає обґрунтованими, суму боргу не оспорює. Просила долучити до матеріалів заяву відповідного змісту. Додатково пояснила, що кредитний та іпотечний договори укладалися нею добровільно, вона є власником вказаної у позові квартири, у якій інші особи, в т.ч. неповнолітні не проживають та не зареєстровані. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №ML 700/872/2007, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 38 679,17 доларів США строком до 26 серпня 2024року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в кредитному договорі (а.с.6-10). 30 червня 2009 року проведено реєстрацію змін до установчих документів позивача, відповідно до яких була змінена назва банку із Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»). 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.21-41), відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору, що додається у формі витягу), а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Також 05.03.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1. у зв'язку з укладенням вказаного Договору купівлі-продажу кредитного портфелю між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких містить в Додатку №1 до даного Договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/Договорами застави, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом (в договорах забезпечення іменується - «Іпотекодержатель» чи «Заставодержатель») та Боржниками/Третіми особами (в договорах забезпечення іменуються - «Іпотекодавець (вці)» чи «Заставодавець (вці)»), Сторони домовилися про наступне: Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. Згідно із п. 1.2. договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року за цим Договором до Фактора переходять всі права Клієнта як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/»Заставодержатель» у зобов'язаннях, які виникли на підставі Договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки). Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг України» перейшли усі права Банку щодо права вимоги до Відповідача з виконання зобов'язання за Кредитним договором, що забезпечений договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та норм права, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Відповідно до пункту 1.4. частини №2 Договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені Договором. Згідно із пунктом 1.5. частини №2 Договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено Договором. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як FIDR + фіксований відсоток, де FIDR - це процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою відсотків після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FIDR (в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку може змінюватись) розміщується на сайті Банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщеннях Банку на інформаційних стендах. Фіксований відсоток було визначено у розмірі 4,99%. Як встановлено пунктом 1.7.2. Договору Банк здійснює видачу кредиту Позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою Позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування позичкового рахунку Позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними у кредитній заявці Позичальника, зменшених на утриману комісію Банку у відповідності до тарифів та умов цього Договору. Кожний наступний транш надається Позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього Траншу, якщо інше не передбачено цим Договором. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок Відповідача Банк перерахував на поточний рахунок Відповідача №26209001597469, відкритий в установі Відповідача, кредитні кошти у загальному розмірі 38 679,17 долл. США. Таким чином, за вказаним Договором Відповідач отримав від Позивача кредитні кошти у розмірі 38 679,17 долл. США. на строк до 26.08.2014. а отже, Банком був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику, умови щодо якого були визначені Договором. У зв'язку з вищевикладеним, заборгованість Відповідача станом на 14.01.2014 за кредитним договором складає: заборгованість за кредитом у розмірі 37 920,95 доларів США, що еквівалентно 874 077,89 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 14 100,31 доларів США, що еквівалентно 325 005,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за Кредитним договором 28.08.2007. був укладений договір іпотеки № PCL-ML 700/872/2007 року (а.с.11-13). Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира №140, загальною площею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю -[PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Самощенко А.О. 28.08.2007р., зареєстрованого за №4169 (а.с.18-19). Відповідно до п.6.2 договору іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; - порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України. За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобов'язань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у зв'язку із реалізацією його права (п.6.1 іпотечного договору). Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або іпотекодержатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договором про задоволення також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином суд приходить до висновку, що Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право здовольнити забезпечені нею вимоги за рахуном кредмета іпотеки переважно перед іншими сосбами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Окрім того, право власності підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. На підставі викладеного вище, позивач, як іпотекодержатель, набув право звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, отже позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Отже, для задоволення вимог Позивача, як законного іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати належить стягнути із відповідача.

Outcome: approved