Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що на сайті www.olx.ua він знайшов оголошення щодо продажу побутової хімії. Зв`язавшись з автором повідомлення засобами поштового електронного зв`язку вони домовились, що він придбає у нього товар на суму 4 157,0 гривень. Умовами купівлі товару було те, що він сплачує йому 100% передоплату - поповнює рахунок на карту КБ « Приватбанку ». Після отримання коштів продавець відправляє йому товар перевізником ТОВ «Нова пошта» та надсилає йому номер товаро - транспортної накладної. 13.12.2016 року на свій мобільний телефон він отримав повідомлення від продавця з номером карткового рахунку КБ «Приватбанк» № [NUMBER] . 14.12.2016 року через термінал банку на вказаний рахунок він оплатив грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень, що підтверджується квитанцією з банку № BASS_5145893478. 17.12.2016 року у зв`язку з неотриманням ТТН він зателефонував продавцю та повідомив, що гроші він сплатив, а № ТТН не отримав. Продавець повідомив, що грошові кошти на його картковий рахунок не поступали, у зв`язку з чим товар не було відправлено. У ході розмови та звірки банківського рахунку виявилося, що продавець помилився та вислав йому не той номер карткового рахунку, тобто було допущено рахункову помилку в результаті якої гроші він сплатив іншій людині. Продавець не зміг йому пояснити кому належить зазначений банківський рахунок, посилаючись на те, що дуже часто замовляє товари через мережу Інтернет та не може пригадати що це за номер рахунку. Таким чином, продавець товар йому не відправив, вибачився та запропонував звернутися до КБ «Приват Банк» щоб фахівці банку дали телефонний номер власника рахунку № [NUMBER] або самостійно йому зателефонували для вирішення питання повернення коштів. Отримавши квитанцію від КБ «Приватбанк» йому стало відомо, що рахунок, на який він сплатив грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень належить фізичній особі [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Звернувшись до банку через офіційний сайт він попросив допомоги щодо вирішення питання по поверненню коштів,але фахівці банк йому номер телефону [PERSON] не дали, посилаючись на ЗУ «Про захист персональних даних» та банківську таємницю та відмовились самостійно їй телефонувати. Отримавши відмову від банку, він почав здійснювати пошук відповідача самостійно. За допомогою електронного сервісу «Безкоштовний пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» він перевірив відповідача по ІПН у базі зареєстрованих приватних підприємців-відомості були відсутні. Враховуючи, що в нього був ІПН відповідача, він дізнався про її дату народження, використовуючи наявні данні через соціальні мережі інтернет йому вдалося знайти номер мобільного зв`язку відповідача - [NUMBER] . Зателефонувавши за зазначеним номером він повідомив [PERSON] , що внаслідок рахункової помилки він помилково сплатив на її рахунок грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень та запропонував їй їх повернути. На його прохання щодо повернення грошових коштів, відповідач повідомила, що дійсно зазначену суму вона отримала, але повернути їх вона категорично відмовилась. Письмову вимогу відповідачу він не мав можливості відправити, враховуючи що йому не відомо її місцезнаходження. Місце реєстрації відповідача йому невідомо, а відповідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76791009 відповідач має у власності нерухоме майно - квартиру за адресою [ADDRESS] . Безпідставність набуття відповідачем майна підтверджується тим, що між ним та відповідачем відсутні будь-які домовленості, договори чи зобов`язання, тобто у відповідача відсутня правова підстава для отримання коштів. Оплата була здійснена одним платежем, тобто немає систематичності, що підтверджує відсутність будь-яких відносин з відповідачем. Таким чином, отримавши зазначені кошти, відповідач безпідставно збагатився за його рахунок поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У зв`язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з [PERSON] , ІПН [NUMBER] на його користь безпідставно отримані грошові кошти сумі 4 157,00 гривень; стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 551,20 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимог підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, суд важає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач на сайті www.olx.ua знайшов оголошення щодо продажу побутової хімії. Зв`язавшись з автором повідомлення засобами поштового електронного зв`язку вони домовились, що він придбає у нього товар на суму 4 157,0 гривень. Умовами купівлі товару було те, що він сплачує йому 100% передоплату - поповнює рахунок на карту КБ « Приватбанку ». Після отримання коштів продавець відправляє йому товар перевізником ТОВ «Нова пошта» та надсилає йому номер товаро - транспортної накладної. 13.12.2016 року на свій мобільний телефон він отримав повідомлення від продавця з номером карткового рахунку КБ «Приватбанк» № [NUMBER] . 14.12.2016 року через термінал банку на вказаний рахунок він оплатив грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень, що підтверджується квитанцією з банку № BASS_5145893478. 17.12.2016 року у зв`язку з неотриманням ТТН він зателефонував продавцю та повідомив, що гроші він сплатив, а № ТТН не отримав. Продавець повідомив, що грошові кошти на його картковий рахунок не поступали, у зв`язку з чим товар не було відправлено. У ході розмови та звірки банківського рахунку виявилося, що продавець помилився та вислав йому не той номер карткового рахунку, тобто було допущено рахункову помилку в результаті якої гроші він сплатив іншій людині. Продавець не зміг йому пояснити кому належить зазначений банківський рахунок, посилаючись на те, що дуже часто замовляє товари через мережу Інтернет та не може пригадати що це за номер рахунку. Таким чином, продавець товар йому не відправив, вибачився та запропонував звернутися до КБ «Приват Банк» щоб фахівці банку дали телефонний номер власника рахунку № [NUMBER] або самостійно йому зателефонували для вирішення питання повернення коштів. Отримавши квитанцію від КБ «Приватбанк» йому стало відомо, що рахунок, на який він сплатив грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень належить фізичній особі [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Звернувшись до банку через офіційний сайт він попросив допомоги щодо вирішення питання по поверненню коштів,але фахівці банк йому номер телефону [PERSON] не дали, посилаючись на ЗУ «Про захист персональних даних» та банківську таємницю та відмовились самостійно їй телефонувати. Отримавши відмову від банку, він почав здійснювати пошук відповідача самостійно. За допомогою електронного сервісу «Безкоштовний пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» він перевірив відповідача по ІПН у базі зареєстрованих приватних підприємців-відомості були відсутні. Враховуючи, що в нього був ІПН відповідача, він дізнався про її дату народження, використовуючи наявні данні через соціальні мережі інтернет йому вдалося знайти номер мобільного зв`язку відповідача - [NUMBER] . Зателефонувавши за зазначеним номером він повідомив [PERSON] , що внаслідок рахункової помилки він помилково сплатив на її рахунок грошові кошти у розмірі 4 157,0 гривень та запропонував їй їх повернути. На його прохання щодо повернення грошових коштів, відповідач повідомила, що дійсно зазначену суму вона отримала, але повернути їх вона категорично відмовилась. Письмову вимогу відповідачу він не мав можливості відправити, враховуючи що йому не відомо її місцезнаходження. Місце реєстрації відповідача йому невідомо, а відповідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76791009 відповідач має у власності нерухоме майно - квартиру за адресою [ADDRESS] . Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи, визнаються відповідачем. У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У відповідності до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи вищевикладене, суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та у звязку із визнанням позову відповідачем вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 4 157,00 гривень та судові витрати у розмірі 551,20 гривень. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. На підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд:

Outcome: approved