Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 19.09.2006 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений договір №7944, на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до умов якого, відповідачу відкрито картковий рахунок для обліку операцій з банківською платіжною карткою, а також позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту. За умовами договору, відповідач несе витрати пов'язані із відкриттям карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки. У зв'язку з невиконанням взятого на себе даного зобов'язання, утворилась заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути на свою користь заборгованість за відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, судові витрати. В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача надав заперечення проти позову, згідно яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, застосувавши позовну давність до заявлених вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.09.2006 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений договір №7944, на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до умов якого, відповідачу відкрито картковий рахунок для обліку операцій з банківською платіжною карткою, а також позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами договору, відповідач несе витрати пов'язані із відкриттям карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, сума яких зазначена п.7 даного Договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 19.09.2006 року, з 02.02.2009 року відповідачем погашення боргу не здійснювалось, у зв'язку з чим станом на 26.05.2014 року утворилась заборгованість загальною сумою 1451,10 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят одна гривня 10 копійок), яку складає заборгованість за овердрафтом - 455,28 грн. (чотириста п'ятдесят п'ять гривень 28 копійок) та заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом - 995,82 грн. (дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 82 копійки). Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 19.09.2006 року, що спричинило порушення його умов. Проте, в судовому засіданні представник відповідача відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України подав заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так судом встановлено, що строк дії картки закінчився 30.09.2007 року, починаючи з 02.02.2009 року (що підтверджено розрахунком заборгованості) погашення заборгованості відповідачем за відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки не здійснювалось, а позовна заява подана лише в липні 2014 року. Так, згідно до правової позиції, висловленої постановою Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14 цс 14 встановлено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Стаття 267 Цивільного кодексу України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що предствник відповідача заявив про застосування позовної давності, а позивач не зазначив поважні причини пропуску строку давності і не надав суду доказів, що підтверджують поважність причини пропуску, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задовленні позовних вимог за спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed