Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить визнати [PERSON], 1962 року народження, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до договору міни від 23.07.1994 житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. У вказаному будинку зареєстровані, власник житлового будинку, донька власника - [PERSON] та колишній чоловік власника - [PERSON]. В житловому будинку відповідач зареєстрований, але з травня 2014 року, в житловому будинку не мешкає речей і майна, що належать відповідачу у вказаному житловому будинку не має. Отже, відповідач не користується житловим будинком упродовж більш ніж року і цей факт є підставою для позбавлення її права користування. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України. заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до положень ст.ст. 76-77 ЦПК України, відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до договору міни від 23.07.1994 житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією даного договору. У вказаному житловому будинку зареєстровані: власник житлового будинку, донька власника - [PERSON] та колишній чоловік власника - [PERSON]. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2013, шлюб, між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстрований 9 травня 1998 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 16 - розірвано, що підтверджується копією вищезазначеного рішення. Відповідач в житловому будинку зареєстрований, але з травня 2014 рік, в житловому будинку не мешкає, речей і майна, що належить відповідачу у вказаному житловому будинку немає. Згідно акту складеного, депутатом Височанськоі селищної ради за підписами сусідів від 13.03.2015, [PERSON] в житловому будинку зареєстрований, але з травня 2014 року не мешкає. Крім того, за весь період не проживання в будинку, позивачка змушена оплачувати комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб. Позивачка неодноразово зверталась з об'явами в газету «Бесплатка», про те, що розшукується [PERSON], але об'яви результатів не дали. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання, для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачка у будинку не проживає більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, відповідачка вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved