Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом. Просив поновити його на посаді начальника дільниці №6 комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради. Мотивував тим, що працював на вказаній посаді. 31.07.2020 року був звільнений з посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу №86 -ос від 31.07.2020 року. Зі звільненням не згоден. Директор та фахівці КП « Павлоградводоканал» створювали документи, умови та обставини, емоційний та психологічний тиск направлений на його звільнення. На оперативних нарадах відбувалось відверте приниження. Під вказаним тиском був змушений поставити свій підпис на заяві про звільнення без своєї згоди. Уточнив позові вимоги. Просив стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 70 000 грн. Вимоги мотивовані тим, що неправомірними діями керівництва КП «Павлоградводоканал» йому заподіяні матеріальні та моральні збитки і розлад здоров`я. Представник відповідача надала суду відзив. Позовні вимоги не визнала. Посилалась на те, що позивача було звільнено за угодою сторін, за ч.1 ст.36 КЗпПУ. Доказом такої угоди є заява позивача. Анулювання такої угоди може бути тільки домовленість сторін. Позивачем подана розписка про те, що він не має претензій до підприємства. Про перебування на лікарняному позивач не повідомляв, перебував на робочому місці. Вказане підтверджено табелем обліку робочого часу, який ним підписаний та протоколами оперативних нарад. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази приходить до такого. Позивач працював на посаді начальника дільниці №6 комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради. Позивач приймав участь у оперативних нарадах. В ході нарад від керівництва підприємства на адресу позивача висловлювалась критика щодо якості виконання службових обов`язків. Вказаний факт підтверджено показами свідка [PERSON] 13.07.2020 року було призначено службове розслідування за фактом наднормативного скиду за фактом наднормативного скиду в р. Самара, з очисних споруд ділянки №6, завислих речовин, азоту амонійного, фосфатів, заліза загального та нафтопродуктів, що призвело до збитків державі. За наслідками службового розслідування позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за недобросовісне виконання посадових обов`язків. Вказані факти підтверджені наданими суду позивачем наказами від 13.07.2020, 21.07.2020 року, актом службового розслідування від 20.07.2020 року. 23.07.2020 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за недобросовісне виконання посадових обов`язків в частині невиконання виявлених порушень правил і норм охорони праці , які створюють загрозу життю працівників, виявлених 02.04.2020 року. Вказаний факт підтверджений копією наказу, який надано позивачем. Накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач не оскаржив. Вказане приводить суд до висновку про те, що позивач недобросовісно виконував свої обов`язки і критику на його адресу суд розглядає не як тиск, а як оцінку неякісного виконання посадових обов`язків позивача. 29.07.2020 року позивачем відповідачу подано заяву про звільнення. Підстава звільнення - угода сторін. Вказаний факт підтверджено копією заяви. /а.с. 19/ 31.07.2020 року позивача було звільнено. Вказаний факт підтверджено копією наказу. /а.с. 18/ 31.07.2020 року позивач надав відповідачу розписку про те, що він при звільненні не має претензій. Вказане приводить суд до висновку про те, що за умови тиску, з метою звільнення, позивач таку розписку не став би надавати відповідачу. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду доказів того, що вказані накази є необґрунтованими та незаконними і їх видача є спонуканням до звільнення позивача. Позивачем надані суду записи бесід працівниками підприємства як докази вчинення тиску для його звільнення з підприємства. Суду не надано доказів того с ким саме позивач вів бесіди. Характер бесід суд оцінює такими як вимагання позивача дати пояснення стосовно оцінки його виконання своїх посадових обов`язків. Будь якого тиску на позивача з метою спонукання до звільнення в прослуханих записах суд не вбачає. Судом встановлено, що позивач не зміг вказати на конкретні дії директора підприємства які пригнічували особистість позивача. Позивач не посилався на те , хто саме та якими діями заподіяв йому моральну шкоду. Позивач не надав пояснень стосовно завданих матеріальних збитків. Позивач посилається на те, що в наслідок звільнення він захворів. У якості доказів надав суду листок непрацездатності від 29.07.2020 року та висновок кардіолога від 09.01.2020 року. Листок непрацездатності від 29.07.2020 року виданий у зв`язку з захворюванням колінного суглоба не може свідчити про наслідки будь якого тиску керівництва підприємства для звільнення. Висновок кардіолога датований 09.01.2020 року і не може свідчити про будь який тиск керівництва підприємства для написання заяви про звільнення 29.07.2020 року. Позивач написав заяву про звільнення за згодою сторін. Частиною 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою для припинення трудового договору є угода сторін. Викладене приводить суд до висновку про те, що звільнення позивача було здійснено за його волевиявленням та у відповідності до вимог законодавства про працю. Частиною 1 статті 337-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що звільнення позивача відбулось у відповідності до вимог законодавства. Викладене приводить суд до висновку про те, що підстав для стягнення моральної шкоди не має. У задоволенні позову слід відмовити. Позивача звільнено від сплати судового збору. Судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed