Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 15/50 частки будинку [ADDRESS] . Співвласником зазначеного домоволодіння є відповідач [PERSON] , якій належить 35/50 частки вказаного будинку. Зазначила, що вказане домоволодіння вже давно фактично розділено між власниками на два окремі житлові будинки з обладнаними окремими входами та підведеними до кожного з них окремо всіма комунікаціями і належними господарськими побудовами, а саме: нею придбана частина, що складається з житлового будинку літ.Ж-1 загальною площею 34,8 кв.м. та житловою площею 18,8 кв.м., літньої кухні літ.Д-1, сараї літ.Е-1 та літ.К-1, вбиральні літ.Л-1, літньої кухні літ.Н-1. У свою чергу у власності та користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ.А-1, гараж літ.Г-1, сарай літ.З-1, сарай літ. И, сарай літ. М. Уточнивши позовні вимоги просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] шляхом його поділу в натурі, а саме: -виділити у власність [PERSON] окреме індивідуально визначене нерухоме майно: житловий будинок літ.Ж-1 загальною площею 34,8 кв.м. та житловою площею 18,8 кв.м., літню кухню літ.Д-1, сараї літ.Е-1 та літ.К-1, вбиральню літ.Л-1, літню кухню літ.Н-1; - виділити у власність [PERSON] окреме індивідуально визначене нерухоме майно: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 63,7 кв.м. та житловою площею 22,4 кв.м., гараж літ.Г-1, сарай літ.З-1, сарай літ. И, сарай літ. М, вбиральню літ.О. Позивач та її представник - адвокат Турченко О.В. в судове засідання надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання надала заяву, в якій позов визнала, просила слухати справу без її присутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 03.04.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1171, [PERSON] набула право власності на 15/50 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - частина домоволодіння розташована на земельній ділянці Маріупольської міської ради Донецької області площею 0,0729 га, кадастровий номер:1412336300:01:011:0240, на зазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ.Ж-1 житловою площею 18,8 кв.м., житловий будинок літ.А-1,, житловою площею 22,4 кв.м., загальна площа домоволодіння 98,5 кв.м., а також господарсько-побутові будівлі і споруди. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 2015 року [PERSON] , [INFO] , внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва № 1283 від 30.11.1992р. про право особистої власності на будівлю, [PERSON] належить 35/50 домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , вказане домоволодіння в цілому складається з двох жилих будинків. Суду представлений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН№080328 від 17.08.2001 року, [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0483 гектарів, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Суду також представлений технічний паспорт на 15/50 частину будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , до якого входять житловий будинок літ.Ж-1, літня кухня літ.Д-1, сараї літ.Е-1 та літ.К-1, вбиральня літ.Л-1, літня кухня літ.Н-1. Суду також представлена копія технічного паспорту на 35/50 частину будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , до якого входять будинок літ.А-1, гараж літ.Г-1, сарай літ.З-1, сарай літ. И, сарай літ. М, вбиральня літ.О. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позовних вимог, приймаючи до уваги надані позивачем документи в обґрунтування позовних вимог, які досліджені судом, суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved