Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.03.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська прийнято рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метпром», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаним рішенням позов задоволено, визнано за ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться в житловому будинку літ.Б-4, квартира [ADDRESS] складається з: 1 - тамбур, 2 - коридор, 3 - вб. шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6 - вітальня, 7 - коридор, 8, 9 - житлові, 10 - вб. шафа, І, ІІ - балкони, загальна площа 90,3 кв.м., житлова площа 67,2 кв.м. 30.10.2013 р. право власності ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 12196031 від 04.11.2013 р., як вбачається з викладеного, відповідач втратив право власності на вказану квартиру, а отже і право користування останньою. З Довідки, отриманої від комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, стало відомо, що відповідач досі зареєстрований за адресою [ADDRESS], інших зареєстрованих осіб немає, відповідач має заборгованість за комунальними послугами, що завдає збитків позивачу, який вимушений буде сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Виходячи з того, що договір про відчуження нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, при якому нотаріус вимагає довідку житлово-експлуатаційної організації про відсутність зареєстрованих осіб у відчужуваній квартирі, у разі наявності зареєстрованих у квартирі осіб, нотаріус відмовляє у посвідченні правочину щодо відчуження нерухомого майна. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у квартирі порушує право власності позивача, встановлює перешкоди у праві розпоряджання власністю, завдає збитків у вигляді додаткового нарахування комунальних платежів на зареєстрованого, але не проживаючого відповідача. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права розпоряджання власністю, а саме квартирою [ADDRESS], визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою, зняти його з реєстрації місця проживання у квартирі за зазначеною адресою. В судове засідання представник позивача не з»явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у заочному порядку та у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з абз. 3 п. 3.1. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС, від 22.11.2012, № 1077, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як встановлено в судовому засіданні, 27.03.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метпром», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаним рішенням визнано за ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться в житловому будинку літ.Б-4, квартира [ADDRESS] складається з: 1 - тамбур, 2 - коридор, 3 - вбудована шафа, 4 - санвузол, 5 - кухня, 6 - вітальня, 7 - коридор, 8, 9 - житлові, І, ІІ - балкони, загальною площею 90,3 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м. 30.10.2013 року право власності ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 12196031 від 04.11.2013 року. Встановлено, що відповідач у квартирі за адресою [ADDRESS] тривалий час не проживає, проте залишається зареєстрованим в ній, що підтверджується Довідкою від 18.11.2013 року № 3157, виданою комунальним підприємством «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, відповідно до якої він має заборгованість за комунальними послугами. Таким чином, реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує право власності позивача, встановлює перешкоди у праві розпоряджання власністю, завдає збитків у вигляді додаткового нарахування комунальних платежів на зареєстрованого, але не проживаючого відповідача. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 4 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved