Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.03.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON]. (відповідач - 1) уклали кредитний договір № 014/9408/82/68925 (далі - договір) на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу1 кредит у розмірі 91800,00 доларів США., зі сплатою 14% на рік за користування кредитом, строком до 12.03.2018 року, на купівлю квартири для споживчих потреб. В подальшому, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, між позивачем та [PERSON] будо укладено додаткові угоди, відповідно до умов яких було змінено умови погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору,між позивачем та [PERSON] (далі - відповідач 2) укладено договір поруки № 96-05/13/941, від 12.01.2010 року. Відповідно до зазначеного договору, відповідач 2 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед позивачем, відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору. Також сторони домовились, що в разі невиконання відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед позивачем, нарівні з позичальником. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі та надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 91800,00 доларів США в порушення умов договору, остання, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.03.2014 року становить 133802,05 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1451779,01 грн., з яких: 86305,24 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 936429, 12 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 14204,75 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 154124,38 грн. - заборгованість за відсотками; 33292,06 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 361225,51 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, ухвалити у справі заочне рішення /а.с.65/. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем 1, укладено кредитний договір № 014/9408/82/68925 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання /а.с. 11-19/. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу 1 кредит у розмірі 91 800,00 доларів США., строком на 240 місяців до 12.03.2018 року на купівлю квартири для споживчих потреб, зі сплатою 14% відсотків річних. Позивач в повному обсязі виконав умови договору. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення Кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами у валюті кредиту 12 (дванадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Якщо дата сплати не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує цій даті. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. Відповідно до п. 9.2. кредитного договору, кредитор має право пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. Відповідно до п. 9.3. кредитного договору, позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право пред'явити вимогу поручителю або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника, які не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до п. 16.2. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов'язків згідно кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань. Відповідно до п. 16.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання має бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Відповідно до п. 16.7. кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача 1 в умовах кризових явищ в економіці України, кредитор та [PERSON] 30 березня 2009 року уклали додаткову угоду № 96-05/13/583 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту /а.с. 20-21/. 14 квітня 2009 року кредитор та [PERSON] уклали додаткову угоду № 96-05/13/583 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту /а.с. 22-23/. 22 вересня 2010 року кредитор та [PERSON] уклали додаткову угоду № 96-05/13/1136 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту /а.с. 24-26/, відповідно до умов якої строк кредиту був збільшений на 120 календарних місяців, у зв'язку з чим, датою остаточного погашення кредиту є 12 березня 2028 р. Тимчасово на період з 12 жовтня 2010 року по 11 жовтня 2011 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу відповідача 1 за кредитним договором (відстрочка сплати процентів). На 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення відповідачем 1 цієї заборгованості. На підставі цієї додаткової угоди з 22 вересня 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту була збільшена на суму заборгованості за процентами. З березня 2012 року [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка станом на 28.03.2014 року складає 133802,05 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1451779,01 грн., з яких: 86305,24 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 936429, 12 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 14 204,75 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 154124,38 грн. - заборгованість за відсотками; 33292,06 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 361225,51 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. 12 січня 2010 р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №96-05/13/941 (далі - договір поруки) між позивачем та [PERSON] (відповідач 2) /а.с.27-30/. Відповідно до п. 2.2 договору поруки відповідач 2 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідача 1, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до пункту 3.1. договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 3.2. договору поруки, сторони договору поруки встановили, що якщо до [PERSON] надійде вимога позивача про погашення суми заборгованості по кредитному договору, але відповідач 2 її не виконає, то позивач має право звернути стягнення на все майно відповідача ,2 відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до п. 3.4. договору поруки, у випадку невиконання відповідачем 1 боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, позивач має право звернутись до відповідача 2 з письмовою вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Відповідно до п. 3.5. договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому у письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги позивача. Порука - це односторонній, консенсуальний договір, за яким третя особа бере на себе повну або часткову відповідальність за невиконання чи неналежне виконання боржником його зобов'язання перед кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 16.01.2014 р. відповідачу 1 та відповідачу 2 було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. № 114-17-0-00/41 та № 114-17-0-00/42, якими було зобов'язано достроково повернути всю суму заборгованості /а.с.31-32/. Проте в установлений вимогами строк заборгованість за кредитом повернута не була. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі свої зобов'язання за договорами, укладеними з позивачем належним чином не виконують. На підставі викладеного та

Outcome: approved