Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 7.10.2011 року посилаючись на те, що він не виконав умови договору, в звязку з чим заборгованість по ньому складає 16\~775 грн. 85 коп.. Свої вимоги мотивує тим, що 7.10.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній одержав кредит в сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. [PERSON] зобовязався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки. Посилаючись на те, що боржник не виконав своє зобовязання по поверненню кредиту та відсотків позивач просить стягнути з нього вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність і дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином за місцем реєстрації був повідомлений про день розгляду справи рекомендованою поштою, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки 11.05.2016 року, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно положень ст.224 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 7.10.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приват Банк» та ним підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (кредитний договір), згідно якої він отримав кредит в сумі 2 000 грн.. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобовязався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки (а.с.4-30). Кредит [PERSON] не виплатив і заборгованість за кредитним договором від 7.10.2011 станом на 31.01.2016 року складає 16\~775 грн. 85 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 1\~932 грн. 33 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 10\~818 грн. 48 коп., заборгованість за пенею та комісією 2\~750 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф ( процентова складова) 775 грн. 04 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. В порушення вказаних вимог боржник [PERSON] не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, а тому повинен сплатити заборгованість. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, а тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved