Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 53152 грн. 86 коп. у відшкодування сплаченої страхової суми в порядку регресу. В позові зазначив, що 3 травня 2016 року на перехресті вулиць Гоголя та Чекістів в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «ГАЗ 33021», державний реєстраційний номер АР 3138СН, під керуванням [PERSON] і «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], винуватим в якій визнаний відповідач. Внаслідок аварії автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], зазнав технічних ушкоджень. Вказана подія визнана страховим випадком, і оскільки відповідальність [PERSON] на час вчинення ДТП не була застрахована у встановленому порядку, позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування в загальній сумі 53152 грн. 86 коп. Так як відповідно до закону до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму страхового відшкодування, а також судовий збір в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову та розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення заочного рішення. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі представника позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав. За вказаних обставин зі згоди представника позивача, висловленої в його заяві, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Неявка третьої особи, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду, в силу ст. 223 ЦПК України також не є перешкодою для вирішення справи. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних міркувань. Судом встановлено, що 3 травня 2016 року на перехресті вулиць Гоголя та Чекістів в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «ГАЗ 33021», державний реєстраційний номер АР 3138СН, під керуванням [PERSON] і «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], винуватим в якій постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2016 року, яка набрала законної сили, визнаний відповідач (а. с. 5). Внаслідок аварії автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], зазнав технічних ушкоджень, вартість яких відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального автомобіля становить 52661 грн. 64 коп. (а. с. 7-10). Вказана подія визнана страховим випадком, у звязку з чим у відсутність у відповідача договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування в загальній сумі 53152 грн. 86 коп. (а. с. 20). У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна особа (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Підставою для подання МТСБУ регресного позову до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в силу п. 38.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є неукладення цими особами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Так як відповідальність позивача, як встановлено судом, не застрахована, між тим згаданою постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Арачемія В.Н. піддано адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати обраний позивачем спосіб захисту права і задовольнити позов. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved