Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.11.2017 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів на загальну суму 3100 грн.; за договором була внесене передоплата в розмірі 1000 грн. укладаючи договір, сторони за ним погодили (п. 1.1) обов`язок позивача зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на одне пластикове вікно. Згідно п. 2.1. Договору строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передоплати. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, відповідач отримав продукцію 30.11.2017 за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до п. 1.2. Договору зобов`язався оплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів», тобто повинен був сплатити 1000 грн. після монтажу 30.11.2017, які сплатив повністю, та суму 1100 грн. через місяць після монтажу, а саме 16.12.2017, які так і не сплатив до теперішнього часу. Предмет позову, з урахуванням уточнень, становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 1100,00 грн., пені в сумі 4950,00 грн., 24 % річних у розмірі 325, 47 грн., а всього 6375, 47 грн. Позивач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі доказів. наданих суду у порядку ст. 76 80 ЦПК України, 16.11.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу та договір купівлі-продажу металопластикових виробів №602481, що підтверджується відповідним договором (а.с. 4-6, 9). Згідно п. 2.2 договору купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу від 16.11.2017 загальна вартість заказу складає 3100 грн. Відповідно до п. 1.2. договору купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу від 16.11.2017 відповідач зобов`язався оплатити вартість виробів відповідно до «Графіку погашення платежів», який є невід`ємною частиною вказаного договору. Згідно графіку погашення платежів, відповідач повинен був сплатити 1000 грн. передоплати; 1000 грн. на момент монтажу та 1100 грн. 16.12.2017. (а.с.8). За п. 2.1 договору купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу від 16.11.2017 строк виготовлення і доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту укладення договору та здійснення покупцем передоплати. Відповідно до акту прийому-передачі на доставлену та установлену металопластикову продукцію від 30.11.2017 замовник (відповідач) всю продукцію відповідно до договору отримав. Претензій по доставленій продукції та установці не має (а.с.11). Втім, в обумовлені договором строки, а саме 16.12.2017, відповідачем не було погашено борг в розмірі 1100 грн. (відповідно до графіку погашення платежів) та залишається не погашеним до цього часу. Розмір заборгованості станом на 12.03.2019 складає 6\~375, 47 грн., яка складається з наступного: сума боргу у розмірі 1100,00 грн., пеня в сумі 4950,00 грн., 24 % річних у розмірі 325, 47 грн. Правовідносини між учасниками в даній справі виникли із зобов`язальних правовідносин, зокрема, із договору купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу, який укладений 16.11.2017. Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що наявність між сторонами боргових зобов`язань підтверджується договором купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу та договором купівлі-продажу металопластикових виробів №602481 від 16.11.2017, підписаними сторонами, актом прийому передачі на доставлену та установлену металопластикову продукцію від 30.11.2017, підписаним відповідачем, письмовими претензіями позивача про сплату боргу, направленими на адресу відповідача (а.с. 14-19). За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); за ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України). У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 3 ст. 692 ЦК України). Згідно частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно до п. 7.5 договору купівлі-продажу металопластикових виробів з відстрочкою платежу від 16.11.2017 відповідач зобов`язався сплатити 1 % пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості та відповідно до п. 7.8. сторони домовилися встановити відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми. Утім, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6). За ст. 13 ЦПК України (ч. 1) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На переконання суду позивач виконав обов`язок доказування, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 81 ЦПК України. Оскільки іншого не доведено, суд погоджується із доводами позивача щодо порушення його прав з боку відповідача за укладеним договором, та дійшов висновку, що станом на 12.03.2019 (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) відповідач в порушення ст.ст. 526, 530 ЦК України\~відступив від умов зобов`язання договором від 16.11.2017 в частині обов`язку повернення суми боргу на зазначених в цьому договорі умовах та в порядку, у зв`язку з чим він (тобто відповідач) прострочив виконання згідно\~ст. 612 цього Кодексу\~щодо повернення заборгованості позивачу. Отже, зважаючи на наведене, у тому числі на широкий зміст статті 1 Першого протоколу, порушене право власності позивача підлягає захисту та поновленню у зазначеній в цьому рішенні спосіб (ст. 16 ЦК України). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: судові витрати відносяться на рахунок відповідача, який винний на користь позивача відшкодувати сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved