Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному розмірі за кредитним договором № 010/04-02/1858 від 29 листопада 2007 року, із додатковими угодами № 1 від 18.07.2008 року, № 2 від 11.09.2008 року, № 010 /04-02/1858/3 від 26.10.2010 року, № 010/04-02/1858/4 від 25.08.2011 р., № 010/04-02/1858/5 від 20.12.2011 р., № 010/04-02/1858/6 від 20.08.2012 р., укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON], та забезпеченого договорами поруки укладеними з [PERSON], [PERSON], заборгованості в сумі 983 250, 44 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 920 000,00 грн., заборгованість по процентам - 55 792, 33 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4 962, 47 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів - 2 495, 65 грн., що утворилася станом на 10.02.2014 року, посилаючись на порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, в останнє судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила розгляд справи провести в її відсутність. Відповідачі ФОП [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надіслали. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 010/04-02/1858 від 29 листопада 2007 року, із додатковими угодами № 1 від 18.07.2008 року, № 2 від 11.09.2008 року, № 010 /04-02/1858/3 від 26.10.2010 року, № 010/04-02/1858/4 від 25.08.2011 р., № 010/04-02/1858/5 від 20.12.2011 р., № 010/04-02/1858/6 від 20.08.2012 р. позивач надав відповідачу фізичній особі-підприємцю [PERSON] кредит у формі відновлювальної кредитної лінії, в сумі 2 300 000,00 грн., строком до 28 листопада 2017 року зі сплатою 19 % річних відповідно до графіку погашення заборгованості, за користування кредитними коштами на розвиток бізнесу, шляхом перерахування суми кредиту в безготівковій формі з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Після укладення договору між позивачем і відповідачем ФОП [PERSON], відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, станом на 10 лютого 2014 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим розрахунком складає 983 250, 44 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 920 000,00 грн., заборгованість по процентам - 55 792, 33 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4 962, 47 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів - 2 495, 65 грн. (відповідно до п. 6.2, 10.2 основного договору). Виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором було забезпечено: договором поруки від 19 січня 2007 року з поручителем [PERSON], договором поруки від 19 січня 2007 року з поручителем [PERSON] та додатковими угодами до них № 1 від 08.02.2008 р., № 2 від 11.09.2008 р., № 3 від 25.08.2011 р., № 4 від 20.08.2012 р.. Відповідно до договору поруки поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору, в тому числі по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати можливих штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2, 3.1). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачам 13.12.2014 позивачем направлялись вимоги про погашення заборгованості перед банком, проте відповідачі ухиляються від виконання визначених договором зобов'язань, заборгованість не сплачують. Оскільки відповідачі в судовому засіданні не оспорювали заявлені проти них позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачували кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті держмита в сумі 849, 32 грн. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved