Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 серпня 2016 сторони року між Криворізьким національним університетом та [PERSON] було укладено договір №1028 про надання освітніх послуг. Відповідно до п. 1.1 Договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання за ступенем магістр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за спеціальністю гірництво, форма навчання заочна. Згідно п.1.2 Договору, строк надання освітньої послуги з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Відповідно п.3.1 Договору, відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором. Відповідно до п.5.1 Договору вартість освітньої послуги на час укладання договору становить 19671,00 грн. Відповідач повинен був вносити плату на навчання щомісяця, за 10 днів до початку звітного періоду, що передбачено п.п. 5.3, 5.4 Договору. Відповідно до наказу КНУ № 1784 су від 13червня 2017 року, відповідачу було надано академічну відпустку у зв`язку із призовом до Збройних Сил України з 22 травня 2017 року по 22 травня 2018 року Відповідно до наказу КНУ № 800 су від 11 липня 2018 року, [PERSON] відраховано зі складу студентів навчального закладу як такого, що не приступив до занять після закінчення терміну академічної відпустки. Позивачем на адресу відповідача направлено претензію №5 від 17 січня 2019 року на суму 1099,88 грн, на яку відповідач не відреагував належним чином. За порушення зобов`язань по оплаті за надання освітніх послуг, позивачем нараховано суму боргу з урахуванням інфляції в розмірі 260,34 грн та 3% річних в сумі 99,98 грн. Загальна сума боргу складає 1460,20 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. 31 серпня 2016 року між Держаним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір №1028 про надання освітніх послуг. Відповідно до п.1.2 Договору, строк надання освітньої послуги з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Відповідно п.3.1 Договору відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у порядку, що встановлені цим договором. Пунктом 5.1 Договору визначено вартість освітньої послуги на час укладання договору, що становить 19671,00 грн, також відповідно до п.п. 5.3, 5.4 Договору відповідач повинен був вносити оплату щомісяця, за 10 днів до початку звітного періоду (а.с.6). Як видно із витягу із наказу по ДВНЗ «Криворізький національний університет» №954 су від 18 серпня 2016 року відповідач зарахований до складу студентів 1 курсу на навчання за ступенем бакалавр з 01 вересня 2016 року на заочну форму навчання (а.с.7). З 22 травня 2017 року по 22 травня 2018 року студенту 1 курсу [PERSON] надана академічна відпустка у зв`язку із призовом до Збройних Сил України, що видно із копії наказу №784 су від 13 червня 2017 року (а.с.8). Відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» №800 су від 11 липня 2018 року, [PERSON] відраховано зі складу студентів вказаного навчального закладу, як такого, що не приступив до занять після закінчення терміну академічної відпустки (а.с.9). Як видно із розрахунку заборгованості за Договором №1028 від 31 серпня 2016 року сума основного боргу відповідача перед позивачем станом на 10 квітня 2020 року складає 1099,88 грн (а.с.10). За період прострочення оплати вартості навчання з 01 квітня 2017 року по 10 квітня 2020 року позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 260,34 грн та 3% річних в сумі 99,98 грн (а.с.11-12). 18 січня 2019 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №5 від 17 січня 2019 року на суму 1099,88 грн (а.с.13, 14). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 611, 625, 901, 903 ЦК України. Відповідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором Згідно ч.2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Пунктом 1 ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з п.6.1 укладеного між сторонами договору про надання освітніх послуг, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, пунктом 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої обов`язки згідно договору від 31 серпня 2016 року про надання освітніх послуг не виконав, був відрахований з Криворізького національного університету, має заборгованість з оплати за навчання в розмірі 1099,88 грн. Оскільки відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надав, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 1099,88 грн підлягають задоволенню. Також позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України була нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 260,34 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 99,98 грн, а всього заборгованість складає 1460,20 грн. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає доведеним невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором та порушення права позивача на своєчасне отримання плати за надання освітньої послуги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved