Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив: звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] , які стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Прилуцького міськрайонного суду від 16.07.2019 року в справі №742/2364/19. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з вказаним позовом позивач посилається на наступне. Позивач перебував у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 12 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області про що зроблений актовий запис №289. У шлюбі народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] [INFO] . Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало не можливим, у зв`язку з цим рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17 вересня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На підставі судового наказу Прилуцького міськрайонного суду від 16.07.2019 року з позивача відраховується 1/3 зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно. Син позивача та відповідача [PERSON] за його власним бажанням проживає із позивачем з 19.04.2020 року, та перебуває на його повному утриманні, що не заперечується відповідачкою. У зв`язку з чим позивач просив про задоволення позову. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.09.2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 02.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги повністю заперечуються, з таких підстав. Відповідач зазначила, що після припинення спільного з позивачем подружнього життя у 2019 році та подальшого розлучення восени того ж року діти залишила проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . У позові про розірвання шлюбу питання про визначення місця проживання дітей та способу участі у вихованні батько не ставив, оскільки між сторонами було досягнуто усної домовленості про проживання обох дітей із відповідачем за місцем реєстрації та фактичного її проживання та дітей - по [ADDRESS] . Відповідач звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, її заява була задоволена і 16 липня 2019 Прилуцьким міськрайсудом було винесено відповідний судовий наказ про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки та сина. У другій половині квітня місяця 2020 року [PERSON] , отримавши згоду відповідача на спілкування із сином [PERSON] , яка за його словами мала тривати не більше 2 годин, самовільно та без погодження із відповідачем вивіз сина у невідомому напрямку, фактично здійснив викрадення та, як зазначає відповідач, заборонив дитині спілкуватися з матір`ю. Про місце проживання [PERSON] вона дізналася з позову [PERSON] до неї. Проте, як вказує відповідач, за вказаною адресо [PERSON] не проживає, а проживає із бабусею матір`ю позивача. Відповідач зазначає, що позивач чинить перешкоди у її спілкування з сином та не дозволяє йому повертатися до матері. Представник позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог на підставах зазначених у відзиві. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою\~статті 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст. 181 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 192 СК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно ст.\~273\~СК України\~якщо матеріальний\~або сімейний\~стан особи,\~яка сплачує\~аліменти,\~чи особи,\~яка їх\~одержує,\~змінився,\~суд може\~за позовом\~будь-кого\~з них\~змінити встановлений\~розмір аліментів\~або звільнити\~від їх\~сплати. Встановлено, що\~сторони з 12.08.2006 року по 17.09.2019 року перебували у шлюбі, є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим місцем проживання яких є будинок за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована і мати малолітніх - відповідачка [PERSON] (а.с.5-8,34). Відповідно до судового наказу виданого 16.07.2019 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області справі №742/2364/19 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання їхніх спільних дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів (а.с.13). Згідно копії довідки № 146 від 01.06.2020 про сплачені аліменти загальна сума сплачених аліментів за період грудень 2019 травень 2020 становить 52869,88 грн. (а.с.10). Як вбачається з копії довідки №3993 та акту від 03.12.2020 видані Комітетом самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону позивач фактично мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] (мешкає без реєстрації протягом 7 місяців), цивільною дружиною та сином дружини. Згідно характеристики [PERSON] , що видана Ліцеєм №6, де він навчається, характеризується позитивно, як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень, батьки приділяють належну увагу сину (а.с.32). Відповідно до копії довідки про участь батьків у шкільному житті дитини від 28.05.2020 мати спілкується з педагогами, відвідує шкільні збори, батько контакту зі школою останні три роки не підтримував, але останнім часом проявляв зацікавленість у навчанні сина, його успіхах, контактував із класним керівником, учителями, батьківським комітетом класу (а.с.32). Аналіз фактичних обставин у справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що малолітній син сторін останніх сім місяців фактично проживає разом зі своїм батьком - позивачем [PERSON] . Надана відповідачем довідка від 04.07.2019 про зареєстрованих осіб не спростовує подану позивачем довідку та акт від 03.12.2020 про фактичне проживання сина з ним, а інших доказів про фактичне проживання сина з матір`ю нею не подано. Доказів тому, що кошти, які стягуються з позивача на користь відповідача за судовим наказом від 16.07.2019, використовуються в інтересах сина сторін, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання дитини. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Зважаючи на те, що останні сім місяців дитина фактично проживає разом з батьком, вказана обставини, на думку суду, має істотне значення, яка у відповідності до ст. 273 СК України\~дає підставу для звільнення батька від сплати аліментів. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved