Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про те, що відповідно до п. 3 Положення про управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.04.2012 року № 23, основним завданням Черкасиоблрибохорони є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області. Під час проведення рибоохоронної роботи 27.03.2015 року на річці в с. Сушківка Уманського району Черкаської області, працівниками Черкасирибохорони було затримано [PERSON], який ловив рибу забороненим знаряддям лову мисиновою сіткою «корейка» та виловив свіжу рибу в кількості: карась 10 шт., щука 1 шт. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19. Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству України внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших обєктів водного промислу згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, протиправними діями [PERSON] державі завдано шкоду на суму 510 гривень 00 копійок. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 340 гривень. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про тваринний світ» тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші обєкти тваринного світу, на які поширюється дія цього закону і які перебувають у державній власності, а також обєкти тваринного світу, що у встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визначені обєктами загальнодержавного значення, належать до природних обєктів загальнодержавного значення. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ст.ст. 10, 63 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Проте у добровільному порядку завдану державі шкоду [PERSON] не відшкодував. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» органи рибоохорони наділені повноваженнями подавати позові про відшкодування шкоди, заподіяної субєктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів. У відповідності до ч. 4 ч. 1 ст. 69-1, п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні [PERSON] повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Сушківськох сільської ради Уманського району Черкаської області. Кошторисом доходів і видатків Черкасирибохорони на 2015 рік не передбачено видатки на оплату судового збору. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Сушківської сільської ради Уманського району Черкаської області збитки в сумі 510,00 грн., які підлягають зарахуванню до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Чорнокамянксьої сільської ради: р/р 33114331700444, МФО 854018, код платежу 24062100, 37960695 УДКСУ у Черкаській області. Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять суд позов задоволити та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлявся, про розгляд справи повідомлений своєчасно, в установленому порядку, про причини своєї неявки суд не повідомляли, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що згідно протоколу № 034198, складеного 27 березня 2015 року інспектором Черкасирибоохорони Черниш К.А., 27.03.2015 року о 19 годині 10 хвилин [PERSON] в с. Сушківка Уманського району Черкаської області в річці ловив рибу забороненим для любительського та спортивного рибальства сітконастевим виробом з мисинового матеріалу сіткою «корейка» та виловив свіжу рибу у кількості: карась 10 шт., щука 1 шт. загальною вагою 2 кг, чим завдав збитків на суму 510 гривень. Згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано стягненню у вигляді адміністративного штрафу на користь державі в сумі 340 гривень 00 копійок. Згідно розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших обєктів водного промислу згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 21.11.2011 р. № 1209 (додаток до протоколу № 034198), визначено збитки в розмірі 510,00 грн. Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші обєкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також обєкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані обєктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Таким чином незаконним виловом риби причиняються прямі збитки державі. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Оскільки [PERSON] не відшкодував в добровільному порядку по час звернення позивачем до суду\~\~завдану шкоду, тому суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved