Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що він та співвідповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. ? її частини належить батькові [PERSON], ? - їм разом з братом [PERSON] У вказаній квартирі зареєстровані та проживають батько та позивач. У спірній квартирі він проживає з народження, але після смерті [INFO] матері [PERSON] відносини з батьком різко погіршились. 15 серпня 2013 рок батько вигнав його з дому, створені умови, неможливі для проживання. Просив вселити його у житлове приміщення - вказану квартиру, виділивши йому в користування кімнату 22 кв.м., а кімнати 19 кв.м. та 9 кв.м. залишити відповідачам. У подальшому уточнив та доповнив позовні вимоги, в яких зазначив, що в даній квартирі без його згоди поселилась [PERSON], яка вчиняє дії, що шкодять батькові. Тому до раніше заявлених вимог просив виселити [PERSON] зі спірної квартири. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі і суду пояснив, що позивач має право на частку у спірній квартирі, прийняв спадщину після смерті матері. Оскільки на його частку приходиться менша частина квартири після оформлення спадщини відповідачами, не заперечує проти того, що позивачу у користування може бути виділена менша від заявленої кімнати пропорційно частки. Стороною відповідача дійсно передані ключі від квартири, однак перешкоди не усунуті, оскільки позивачу невідомо, в яку кімнату він може вселитись, а добровільно відповідачі йому такої кімнати не виділили. В частині позовних вимог щодо виселення [PERSON] позов також підтримав, оскільки ця особа займає кімнату у квартирі, таким чином перешкоджає йому користуватись житловим приміщенням. Представник відповідачів подав до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що, відповідно до технічного паспорту, житлова площа спірної квартири складає 43,1 кв.м., в тому числі житлові кімнати мають житлові площі 13,0 кв.м., 19,7 кв.м., 10,4 кв.м. Свідоцтво про право власності на житло було видане у 1996 році на ім'я батьків - [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Свідоцтво про спадщину ніхто не отримував. На час звернення до суду з позовом позивач має право лише на проживання у даній квартирі. На теперішній час він проживає в м. Суми. Після отримання правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації позивач отримає право власності на житло. Щодо виділення позивачу найбільшої кімнати заперечує, оскільки він в ній проживати не планує. Перешкод позивачу у проживанні у даній квартирі ніхто не чинить. Просив у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник відповідачів позов фактично визнав частково, надав ключі для позивача, але зазначив, що відповідачі не згодні на виділення йому жодної кімнати, бо побоюються за здоров'я батька [PERSON] В частині позовних вимог щодо виселення [PERSON] зазначив, що доказів на постійне проживання цієї особи у квартирі не надано, бо існує можливість, що вона лише тимчасово приходить надавати допомогу батьку позивача. На час розгляду справи позивачу належить 1/6 квартири, бо відповідачі оформили свої спадкові права. Відповідач [PERSON] для розгляду справи до суду не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце її слухання. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] для розгляду справи до суду не з'явився, просив справу слухати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач значиться зареєстрованим разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] (а.с.4). На вказану квартиру виконкомом Сумської міської ради 12 березня 1996 року на підставі рішення від 26 січня 1996 року №7 видане свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON] та [PERSON] - батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.27,70,78). Згідно технічного паспорту від 25 жовтня 2013 року, спірна квартира має загальну площу 67,52 кв.м; житлову площу - 43,1 кв.м. Складається з трьох житлових кімнат площами: 10,4 кв.м, 19,7 кв.м., 13,0 кв.м., а також з кухні 8,5 кв.м., коридору 9,1 кв.м., ванни 2,4 кв.м., туалету 1,1 кв.м., кладової 1,1 кв.м. Облаштована балконом та лоджією (а.с.39-40). [INFO] мати [PERSON] померла (а.с.31). Після її смерті 10 квітня 2012 року за заявою позивача [PERSON] заведена спадкова справа приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.51). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів та довідки Садівської сільської ради заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.55-66). 10 травня 2012 року з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся [PERSON] (а.с.67). Інший спадкоємець - чоловік померлої [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], а також відмовився від отримання свідоцтва про право власності на ? частину спадкового майна, придбаного під час шлюбу. Крім того, визначив, що частка померлої у квартирі складала ? (а.с.68-69). 12 листопада 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину зазначеної квартири (а.с.109). 26 грудня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] посвідчений договір дарування ? частки квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] подарував ? частку квартири [PERSON] (а.с.123). Позивач до нотаріуса для оформлення свідоцтва про спадщину на 1/6 частку квартири до нотаріуса не звертався (а.с.134). Таким чином, після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на частку у спірній квартирі, позивач прийняв спадщину. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного, позивачу у спірній квартирі належить 1/6 частка. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні власністю, заперечуючи його право на проживання у квартирі, частка якої йому належить, у добровільному порядку відмовляються виділити кімнату, що відповідає його частці. Таким чином, ці перешкоди підлягають усуненню шляхом вселення позивача у квартиру. Оскільки вселення без визначення конкретного житлового приміщення не є належним захистом права позивача, підлягають задоволенню його вимоги в частині визначення йому певної житлової кімнати для проживання з наявних у квартирі. При вирішенні питання, яка кімната підлягає виділенню, суд виходить з того, що відповідачу [PERSON] належить у квартирі 5/6 часток (1/2 - за договором дарування, 2/3 - в порядку спадкування після померлої матері з урахуванням частки батька) , а позивачу [PERSON] - 1/6. Тому позивачу підлягає виділенню для користування житлова кімната найменшої площі - 10,4 кв.м., відповідачам - дві інші житлові кімнати. Службові приміщення підлягають залишенню у загальному користуванні. При вирішенні питання щодо виселення [PERSON] зі спірної квартири, суд виходить з наступного. Позивачем ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні не наведені докази, що підтверджують існування перешкод у користуванні квартирою саме з боку даної особи. Дана обставина у судовому засіданні не доведена і позовні вимоги в цій частині на теперішній час задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial