Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані йому відповідачем збитки у розмірі 6826,98 грн., та понесені ним судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 10.04.2012 року під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок на об'єкті відповідача за адресою: [ADDRESS], позивачем було виявлено самовільне підключення відповідачем до електричної мережі після відключення, прилад обліку відсутній, що є порушенням п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357 (далі - ПКЕЕн), та яке спричинило збитки позивачу на суму 6826,98 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов повністю, просить провести розгляд справи за його відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно Протоколу №905/ Д 015730 від 04.05.2012р. засідання комісії Дніпродзержинського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем [PERSON] ПКЕЕн, розглянувши Акт № Д 015730 від 10.04.2012р., вказана комісія встановила, що, вищевказаний Акт № Д 015730 від 10.04.2012р. складено правомірно, а також, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн, вказана комісія здійснила розрахунок недорахованої електроенергії, яка складає 21025 кВт/г та відповідає сумі 6826,98 грн. Як зазначено в Акті № Д 015730 від 10.04.2012р. про порушення, складеного працівниками позивача, останні, за участю [PERSON] встановили самовільне підключення до електричної мережі після відключення, прилад обліку відсутній, за адресою: [ADDRESS]. Згідно Розрахунку розміру відшкодування збитків по Акту № Д 015730 від 10.04.2012р., внаслідок порушення споживачем [PERSON] електроенергії за адресою [ADDRESS], позивачу завдано збитків на суму 6826,98 грн. Посилаючись на ст.ст.1166, 1192 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача завдані йому збитки у сумі 6826,98 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно роз'яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику» N 575/97-ВР від 16.10.1997р., споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Згідно ст.3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., споживач, між іншим, зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу. Згідно п.3 ч.2 ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р. виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. З вищенаведених норм діючого законодавства суд вбачає, що, саме споживач - особа, яка отримує житлово-комунальну послугу, відповідно до умов договору про надання житлово-комунальних послуг несе відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу. При цьому, підставою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності на підставі ст.1166 ЦК України є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Як вбачається з матеріалів справи, договору між позивачем та відповідачем [PERSON] про надання позивачем останньому житлово-комунальних послуг - матеріали справи не містять. Згідно відповіді, наданої 10.01.2014р. Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське БТІ», на час перевірки позивачем 10.04.2012 року об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] власником вказаного об'єкту нерухомого майна не являвся. Згідно довідки, наданої суду адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідач [PERSON] зареєстрованим за адресою, де позивачем 10.04.2012 року було виявлено порушення п.48 ПКЕЕн - не значиться. Таким чином, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих той факт, що, саме відповідач [PERSON] являвся споживачем електричної енергії під час планової перевірки позивачем 10.04.2012 року об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги, що, в ході розгляду справи позивачем не доведено той факт, що, залучений у справі відповідач є відповідальним за завдані позивачу збитки, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача є необгрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed