overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 61,7 кв.м., житлова площа 37,1 кв.м., та на господарські споруди: сарай площею 11,2 кв.м., огорожу, хвіртку, ворота, погріб площею 6,5 кв.м., убиральню площею 1,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.. 392 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], рідний брат [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач є спадкоємцем пешої черги за законом та у відповідності до ст.ст. 1268,1269 ЦПК України прийняла спадщину, відкриту після смерті брата. Інших спадкоємців немає. Постановою держнотаріуса від 12 січня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, витягу з реєстру прав власності (а.с.9). Згідно довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 07.10.2014 року, право власності будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 01.11.1980р. Першою Павлоградською держнотконторою за р. № 5146 (а.с.10). Тобто, померлий [PERSON] на законних підставах володів житловим будинком, але за життя не встиг провести державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами, у зв'язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом свого права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися слідок його смерті. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду та упущену вигоду на загальну суму 1194,69 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 грудня 2012 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі не надала переваги у русі трамваю у наслідок чого сталося ДТП, винуватцем якої визнано згідно Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2013 року по справі № 1522/29310/12 [PERSON]. У наслідок ДТП КП «Одесміськелектротранс» була спричинена матеріальна шкода у сумі 252,71 грн. а також внаслідок ДТП відбулася затримка руху трамваїв - маршруту № 18 з 19 год. 35 хв. по 20 год. 15 хв., про що складений відповідний протокол. В результаті даної затримки підприємству КП «Одесміськелектротранс» нанесена шкода у виді недоотриманих доходів на суму 941,98, що підтверджується відповідною калькуляцією. На сьогоднішній, день КП «Одесміськелектротранс» знаходиться у важкому матеріальному становищі. КП «Одесміськелектротранс» є стратегічним транспортним підприємством, яке виконує важливі соціальні функції, перевозить значну кількість пільговик категорій пасажирів. До того ж, підприємство фінансується за рахунок державного та місцевого бюджетів і власні кошти підприємства не покривають виникаючі збитки. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До складу шкоди також включаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того відповідно до п.4 ч.2 ст.13 Закону України «Про міський електротранспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові електротранспорту. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати утримання будинку та прибудинкової території у сумі 3521,53грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач є власником [ADDRESS], яка зареєстрована і проживає за вказаною адресою, згідно довідки про склад сім'ї (а.с.19). 01.01.2010 року між сторонами було укладено договір № 75 на утримання житлового будинку і прибудинкової території, відповідно якого ОСББ забезпечує утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою [ADDRESS] та несе експлуатаційні витрати, а власник відповідно до п. 2.3.2. зобов'язується виконувати вимоги Договору, в т.ч. своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги по утриманню жилого будинку і при будинкової території, відповідно п. 2.2.5 цього Договору (а.с.18). Однак, відповідач за фактично отримані послуги з утримання будинку і прибудинкової території не сплачує. В результаті чого, станом на 01.02.2014року утворилась заборгованість в сумі 3521,53грн., відповідно довідки (а.с.20). Добровільно погасити борг відповідач не бажає, на неодноразові повідомлення позивача не реагує (а.с.23-25). Відповідно до ст. ст. 319, 320 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати належне йому майно, а відповідно п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В зв'язку з чим, сума заборгованості з оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнути з другої сторони і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просила, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України розірвати шлюб з відповідачкою зареєстрований 23 січня 2015 року на острові Сен-Мартен реєстратором бюро запису актів громадського стану Й.Б. Беллом, Свідоцтво про укладення шлюбу № [NUMBER] . Позивач просив суд розглядати справу без фіксації судового процесу. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Проте позивачем була надана заява [PERSON] від 20 квітня 2016 року, що вона не заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] щодо розірвання шлюбу. В заяві [PERSON] також зазначено про те, що жодних майнових претензій до [PERSON] вона не має. Окрім цього відповідачка просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу без застосування терміну для примирення сторін. Надана заява підписана під присягою в присутності [PERSON] (штат Флорида, округ Бровард, Сполучені Штати Америки), яка переведена на державну мову та нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гладких О.Л. та зареєстрована в реєстрі за №9323 від 26.04.2016 року. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 23 січня 2015 року на острові Сен-Мартен реєстратором бюро запису актів громадського стану Й.Б. Беллом, Свідоцтво про укладення шлюбу № [NUMBER] . Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина розпалася, відновлена бути не може. Майнових суперечок не має. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просила суд поновити строк на звернення до суду з даним позовом та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна двокімнатної квартири [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований Павлоградською товарною біржею 03.09.1998 року за № 9/70-НД та визнати за нею право власності на вказане майно. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи булі належним чином повідомлени, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали. Представник третьої особи Павлоградської товарної біржі у судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено у судовому засіданні, 03.09.1998року на Павлоградській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] та зареєстровано за № 9/70-НД, що підтверджується копією договору (а.с.6,7). Позивач, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, зареєструвала у встановленому законом порядку право власності у КП «Павлоградське МБТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням № 10-13-21 від 03.09.1998р. (а.с.8). У даний час позивач не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Сторонами по справі були дотримані всі вимоги укладеної угоди купівлі-продажу нерухомого майна, позивач прийняла від відповідачів спірне нерухоме майно з відповідними документами на нього, зареєструвала зазначений договір купівлі-продажу у Павлоградському МБТІ, сплатила відповідачу належну за договором суму, з моменту складання договору постійно мешкає у вказаній квартирі (а.с.9-10). Причину пропуску строку на звернення до суду суд вважає поважною. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] Антанто утративши право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно з договором купівлі-продажу від 22 вересня 1994 року позивач придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. В 2004 році в даній квартирі був зареєстрований [PERSON] Антанто, який є сином від першого шлюбу дружини позивача, [PERSON], яка померла 28 серпня 2013 році. В 2005 році відповідач одружився та перестав проживати в вищезазначеній квартирі. Його речей в квартирі немає. Оплату за комунальні послуги та інші витрати на квартиру він не здійснює на протязі всього вказаного періоду. На усну вимогу позивача до відповідача знятися самостійно з реєстраційного обліку [PERSON] відмовився, без пояснення на то причин. У звязку з чим позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, причину неявки суду не повідомив, відповідно до ст. 74 ЦПК України був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 1994 року, житлова квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Копія договору купівлі продажу міститься в матеріалах справи. 10.11.2004 року за вказаною адресою був зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно довідки № [NUMBER] «Жилкомсервіс» від 04.09.2015 року у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] Антано. З позовної заяви вбачається, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі з 2005 року. Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд прийшов до висновку, що так як відповідач [PERSON] Антано тривалий час не мешкає у квартирі [ADDRESS], не здійснює сплату витрат за комунальні послуги, не приймає участі у поточних ремонтах вказаної квартири, його особистих речей в квартирі немає, у звязку з чим втратив право користування вищевказаною житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005\~р. є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі, окрім нього, зареєстрованою значиться ще його сестра [PERSON]. Між тим, вона вже тривалий час, а саме 1 рік 6 місяців, не проживає у зазначеній квартирі. Її місце проживання йому невідоме. Вона не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, а її реєстрація не дозволяє йому розпоряджатись квартирою на власний розсуд. Позивач в судове засідання не зявився. До суду від нього надійшла заява від 15.03.2018\~р., у якій він просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128 - 130 ЦПК України. Від представника третьої особи надійшов лист від 28.03.2018 р. № 169 про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи, та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2005 р. [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS](а.с. 7, 8, 9). Відповідно до довідки від 22.12.2017\~акту від 19.12.2017 р., складених \~МК\~ВЖРЕП № 7, відповідачка є сестрою позивача та зареєстрована в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], проте зі слів сусідів, не проживає у вказаній квартирі протягом півтора року(а.с. 10, 11). Докази її не проживання з поважних причин у матеріалах справи відсутні. Згідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка є членом сім`ї власника житла, тобто позивача, та відсутня у належному йому житлі без поважних причин понад один рік, і між ними не досягнуто домовленості щодо користування спірним житлом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати виконавчий напис № 19312, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичемтаким, що не підлягає виконанню, мотивуючи це тим, що він з постанови старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шумила А.В. від 18 січня 2018 року дізнався про наявність виконавчого провадження № 55564025 про виконавчий напис приватного нотаріуса про стягнення з нього на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 137 762,59 грн. Позивач вказує, що письмова вимога, повідомлення від банку про усунення порушень підписане представником банку за довіреністю, але дана від імені відповідача, а не банку, тобто повідомлення підписане не уповноваженою особою банку. Відсутнє повідомлення періоду виникнення заборгованості, що як вказує позивач унеможливило перевірку, за який період стягується заборгованість, й розрахунок та коли виникла заборгованість та чи в межах строку позовної давності. На думку позивача, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Ухвалою судді від 19 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. 04 квітня 2019 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а 11 квітня 2019 року у встановлений строк від представника відповідача письмовий відзив, у якому банк зазначив, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, а відтак просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповіді на відзив, від позивача не надходило. Ухвалою суду від 12 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Клопотання позивача від 25 червня 2019 року про витребування у відповідача оригіналу кредитного досьє (справи) [PERSON] , оригіналу договору № б/н від 14 січня 2013 року, касових розрахунків, квитанцій про надання кредиту, 12 вересня 2019 року в судовому засіданні, ухвалою постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати залишено без задоволення, з підстав пропуску строку, передбаченого ч. 2 ст. 83 ЦПК України, на підставі та

Outcome: dismissed