Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить: 1) Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Автомобільна компанія « Укртранс» (ЄДРПОУ 22890514) на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 10564,11 (десять тисяч п'ятсот шістдесят чотири грн 11 коп.); 2)Стягнути з Приватне акціонерне товариство « Автомобільна компанія « Укртранс» (ЄДРПОУ 22890514) на користь [PERSON] середній заробіток за період з 04.05.2017 р. по 03.07.2017 р. затримки розрахунку у розмірі 11999,92 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять грн 92 коп.) У мотивування позовних вимог позивач вказує що 17.04.2008 року він був прийнятий на роботу на посаду водія першого класу в автоколону компанії для роботи на самоскиді на умовах контракту до Відкритого акціонерного товариства « Автомобільна компанія «Укртранс». 30 березня 2011 року відкрите акціонерне товариство « Автомобільна компанія « Укртранс» перетворено в ПАТ « Автомобільна компанія « Укртранс» 03 травня 2017 року його було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін, згідно Наказу №62/2 - к від 03 травня 2017 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 16 червня 2017 року проведена реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме змінено повне та скорочене найменування Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» змінено на Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» (Відповідач). Відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на квітень 2017 року борг за підприємством перед ним на початок місяця становить 4526,61 на кінець місяця становить 10564,11 грн. У день звільнення відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платів. Посилаючись на порушення відповідачем ст.ст.115,116 КЗпП україни позивач просить суд стягнути з відповідача борг по заробітній платі який становить 10564,11 грн. Також на підставі ст. 117 КЗпП України позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні який складає за період з 04.05.2017 р. по 03.07.2017 р. суму 11999,92 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, надав до суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідачем до суду надсилалось клопотання про розгляд справи у відсутньості представника відповідача(а.с.30). та письмові пояснення по справі(а.с.36-39), у якиих відповідач посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства вказує на неможливість задоволення вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України. Статтею 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою. Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу. Крім того, на строк затримки розрахунку відповідач повинен виплатити йому компенсацію за затримку розрахунку. Суд погоджується з розрахунком такої заборгованості наданим позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved