Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником ? частки приватизованої 1-кімнатної [ADDRESS] на підставі «Свідоцтва про право власності» від 13.04.1999 р. Разом із позивачем зареєстровані її неповнолітні діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, співвласником іншої ? частки вищевказаної квартири є мати позивача - [PERSON] - 3 особа по справі. У 2007 р. відповідач № 1 [PERSON] - батько позивача та [PERSON] - відповідач № 2 продали свою 3-хкімнатну [ADDRESS]. При цьому у грудні 2007 р. мати позивача - 3 особа по справі [PERSON] за гроші відповідачів придбала на своє ім'я житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Як вказує позивач, [PERSON] разом із відповідачами, вмовили позивача надати згоду на реєстрацію та тимчасове проживання відповідачів № 1 та № 2 у спірній кв. [ADDRESS] За усною домовленістю, відповідач № 1 [PERSON] та відповідач № 2 [PERSON] зобов'язались добровільно знятися з реєстрації та виселитись із спірної квартирі одразу після того, як придбають собі житло, але не пізніше грудня 2012 р. У подальшому позивач почала вимагати від відповідачів добровільного виселення із квартири, але відповідачі почали створювати їй перешкоди у проживанні. При цьому відповідач [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, а брат позивача - [PERSON] вживає наркотичні засоби, а у вересні 2014 р. відповідачі викрали особисті речі позивача та правові документи на квартиру. На даний час відповідачі відмовляються добровільно знятися з реєстрації та виселитись з кв. [ADDRESS] Тому просить суд виселити [PERSON] та [PERSON] із кв. [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному об'ємі. Відповідач № 1 [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Відповідач № 2 [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному об'ємі вказавши, що жодних перешкод у користуванні власністю ні він ні його батьки, позивачу не створюють. 3 особа - [PERSON] у судове засідання також не з'явилась. Представник 3 особи - служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації також у судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було встановлено у судовому засіданні, з 13.04.1999 р. позвиач є власником ? частки приватизованої 1-кімнатної [ADDRESS]. Разом із позивачем зареєстровані її неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом. Відповідно до ст. 10 ЖК Української РСР громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Як з'ясовано судом, співвласником іншої ? частки вищевказаної квартири є мати позивача [PERSON] - 3 особа по справі. У 2007 р. відповідач № 1 [PERSON] - батько позивача та [PERSON] - відповідач № 2 продали свою 3-хкімнатну [ADDRESS]. При цьому у грудні 2007 р. мати позивача [PERSON] за гроші відповідачів придбала на своє ім'я житловий будинок за адресою [ADDRESS]. У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як з'ясував суд, 3 особа по справі - [PERSON] вмовила позивача надати згоду на реєстрацію та тимчасове проживання обох відповідачів у кв. [ADDRESS] із зобов'язанням добровільно знятись із реєстрації та виселитись із спірної квартирі одразу після того, як придбають собі житло, але не пізніше грудня 2012 р. У відповідності до ст. 157 ЖК Української РСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно з вимогами ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як з'ясовано судом, на даний час між сторонами існують неприязнені стосунки, так як відповідачі не надають позивачу із дітьми користуватись її майном, зловживають спиртними напоями та викрадають речі. У відповідності до ст. 109 ЖК Української PCP виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним неправомірність дій відповідачів щодо кв. [ADDRESS] та виселяє їх із даної квартири. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved