Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 26.07.2005 відповідач передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,67 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Скадовського району земельна ділянка передана в оренду позивачу строком на 49 років. Відповідно до вимог законодавства, що діяло станом на 26.07.2005, даний договір оренди було зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди Михайлівської сільської ради за №41 від 26.07.2005. Вказав на те, що добросовісно виконує умови договору земельної ділянки, обробляє її, сплачує відповідачу щорічно орендну плату. Приблизно 10.04.2016 відповідач заявив, що бажає сам використовувати земельну ділянку, на зауваження щодо наявності договору оренду землі не реагував і без будь-якого погодження з позивачем почав фактично обробляти земельну ділянку, перешкоджаючи тим самим користуватися земельною ділянкою, яку орендує позивач, а також порушуючи умови договору оренди. Просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 5,67 га на території Михайлівської сільської ради Скадовського району, переданої позивачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом зобовязання відповідача [PERSON] виконувати умови договору оренди землі від 26.07.2005 та не здійснювати на вказаній земельній ділянці будь-які сільськогосподарські роботи та не обробляти земельну ділянку без погодження з орендарем; стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.07.2005. Зазначив, що договором орендна плата була визначена у сумі 567 грн. на рік, що відповідало 100 доларам США, але коли курс почав збільшуватися, [PERSON] відмовився збільшувати суму орендної плати, з 2008 року орендну плату не сплачує, що дає право дострокового розірвання договору оренди землі. Крім того, [PERSON] відмовився обробляти земельну ділянку, оскільки виїхав за кордон на заробітки. За таких обставин [PERSON] вирішив самостійно обробляти свою земельну ділянку. Також зазначив на відсутність документів, які є невідємною частиною договору оренди, що визначено постановою КМУ від 03.03.2004 №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі». В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав заявлену вимогу, посилаючись на обставини, викладені у позові, просив позов задовольнити. Щодо вимоги, заявленої у зустрічному позові, заперечував, вказав, що несплата орендної плати не є підставою для дострокового розірвання договору, а наведені у зустрічному позові обставини є підставами для визнання договору недійсним. [PERSON], його представник адвокат [PERSON] проти первісного позову заперечили, пояснили, що дійсно, з позивачем було укладено договір оренди землі строком на 49 років, [PERSON] дійсно сплатив кошти, еквівалентні 1000 доларів США, хоча підтверджуючі документи про це відсутні. Після цього [PERSON] більше гроші не сплачував, останнім часом передавав земельну ділянку іншим особам, а у подальшому взагалі припинив обробляти землю, виїхав на заробітки. Тому [PERSON] вирішив почати самостійно обробляти землю. Наведені обставини стали причиною для звернення із зустрічним позовом, який просили задовольнити, одночасно відмовивши у задоволенні первісного позову. Звернули увагу, що законні підстави для користування [PERSON] земельною ділянкою відсутні, договір належним чином не зареєстрований. Голова Михайлівської сільської ради Скадовського району [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на той час договори оренди реєструвалися лише у відповідній книзі сільської ради, у подальшому він розяснював сторонам необхідність зареєструвати договір у нотаріуса, але вони відмовились. Суборенда взагалі не реєструвалася. На теперішній час документи щодо договору оренди землі у сільській раді відсутні, журнал реєстрації було втрачено. Земельний податок за 2016 рік ще не нараховано, за 2015 рік сплачено, фактично сплачувала дружина [PERSON] При вирішенні питання за заявленими сторонами вимогами покладався на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], дружина [PERSON], пояснила, що раніше у [PERSON] і [PERSON] були дружні стосунки, які на теперішній час значно погіршилися. У 2005 році при укладенні договору оренди землі вони узгодили усі умови, але оскільки на купівлю-продаж землі введено заборону, тому уклали договір оренди, а не купівлі-продажу. Так, в договорі зазначено щомісячний розмір орендної плати, але вони сплатили кошти одноразово у сумі 5600 грн., за усі 49 років. [PERSON] не заявив жодної претензії щодо необхідності сплатити гроші додатково. Також зазначила, що не має значення, вони особисто обробляють земельну ділянку, чи комусь передали для цього. Земельний податок сплачують регулярно і повністю. Приблизно рік тому [PERSON] повідомив, що має намір повернути собі земельну ділянку, вважав достатнім оренду протягом 10 років. Тому вони звернулись до суду щоб вирішити це питання. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,67 га строком на 49 років зі сплатою орендної плати, щомісячний розмір якої становить 567 грн. Договір містить відмітку про реєстрацію у книзі реєстрації договорів оренди за №41 від 26.07.2005 (а.с.3-5). Земельна ділянка площею 5,67 га, розташована на території Михайлівської сільської ради Скадовського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС №028711 від 11.10.1999 (а.с.47). Відповідно до повідомлень Михайлівської сільської ради Скадовського району від 12.07.2016 будь-які документи та додатки до договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] в сільській раді не зберігаються (а.с.32); заборгованість по земельному податку на земельну частку (пай) площею 5,67 га відсутня (а.с.48). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст. 21 Закону). Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 2.1 договору оренди від 26.07.2005 встановлено сплату орендної плати щороку, не пізніше 1 листопада , у розмірі 567 грн. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України). Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, відповідно до наведених норм матеріального права договір оренди землі може бути розірваний за умов систематичної несплати орендної плати, про що також зазначено у постанові Верховного Суду України №6-146цс12 від 12.12.2012. Можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною умов договору визначена п.8.1.2 договору. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підтвердження здійснення розрахунків з орендної плати сторонами не надано жодних документів, при цьому сторони не заперечували, що [PERSON] передав гроші [PERSON] у якості орендної плати у 2005 році при укладенні договору оренди. Зміни до договору оренди не вносились. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що протягом 2006-2016 років орендна плата не сплачувалась, що є порушенням умов договору та підставою для його розірвання. Таким чином, вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, що виключає задоволення вимоги за первісним позовом. На підставі ст.88 ЦПК України на [PERSON] покладаються судові витрати за зустрічним позовом (а.с.33).

Outcome: approved