Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь [PERSON] 100000 ( сто тисяч) Євро вкладу та 2 925 Євро відсотків. В обґрунтування позову вказав на те, що23 вересня 2013 року між ПАТ « Дочірній банк Сбербанку Росії» та ним був укладений договір банківського вкладу ( депозиту) № 3320/102/200200 з видачею ощадного ( депозитного) сертифіката на пред`явника. Сума вкладу складає 100000Єврок на строк 6 місяці з датою вимогу 23 березня 2013 року та процентною ставкою 5,85%. 23 вересня 2013 року був укладений договір відповідального зберігання № 97024000063978/978 за яким на підставі акту - прийому передачі ощадний сертифікат був переданий на відповідальне зберігання відповідачу. Позов мотивований тим, що 05.05.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про погашення ощадного сертифікату та виплату відсотків по ньому. Проте, листом № 59/7/50-20 від 06.05.2014 року відповідачем було відмовлено у погашенні ощадного сертифікату та виплаті відсотків по ньому з посиланням на Постанову НБУ № 245 від 09.04.2014 року відповідно до якої обмежено видачу ( ощадних) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. В ході судового розгляду позивач змінив предмет позову та просив зобов`язати відповідача погасити Ощадний ( депозитний) сертифікат на пред`явника серія [NUMBER], шляхом видачі готівкою через касу в євро, одноразовою операцією відповідну суму вкладу з нарахованими на даний вклад процентами. Підтримавши дані вимоги , позивач просив їх задовольнити з підстав, що викладені вище. Представник відповідача в ході розгляду справи проти позову заперечував пославшись на обмеження щодо видачі готівкових коштів, передбачених Постановою Правління Національного банку України від 29.04.2014 року № 245 « Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій». Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що позивач є власником Ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника Серія [NUMBER] з датою вимоги 23 березня 2014р. на загальну суму 100 000,00 ( сто тисяч Євро 00 центів0 зі сплатою відсотків в розмірі 5,85%. Встановлено , що 23 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] укладений договір банківського вкладу ( депозиту) № 3320/102/200200 з видачею ощадного (депозитного ) сертифіката на пред`явника. Згідно з п.п.1 Договору Банк приймає від вкладника грошові кошти перераховані вкладником з його поточного рахунку [NUMBER], відкритого у банку , на рахунок банку [NUMBER] та видає вкладнику відповідний неемісійний цінний папір в документальній формі-ощадний сертифікат на пред`явника Серія [NUMBER] з датою вимоги 23 березня 2014р. на загальну суму 100 000,00 ( сто тисяч Євро 00 центів) зі сплатою відсотків в розмірі 5,85%. Як свідчать матеріали справи згідно з платіжним дорученням № 72232202 від 23 .09.2013 року кошти в розмірі 100000,00 Євро були перераховані на рахунок ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії». 23.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ « Дочірній банк Сбербанку Росії» був укладений договір добровільного зберігання № 97024000063978/978, за яким на підставі акту прийому-передачі ощадний сертифікат був переданий на відповідальне зберігання до банку. 05 травня 2014р. позивач звернувся до банку з вимогою погасити заборгованість за ощадним (депозитними) сертифікатом, але отримав відмову з посиланням на обмеження , встановлені Постановою Правління Національного банку України від 29.04.2014 року № 245 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Встановлено, що дія договору банківського вкладу закінчилась 23 березня 2014 року. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1065 ЦК України ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов`язання. Згідно п. 5.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2013р. за умови настання строку вимоги вкладу (депозиту) банк здійснює платіж проти пред'явлення ощадного (депозитного) сертифіката. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в національній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками лише в національній валюті. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в іноземній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками в іноземній валюті, а за письмовою заявою вкладника або особи, уповноваженої на здійснення цієї операції, - у національній валюті за курсом Національного банку України на дату закінчення строку, що зазначений в ощадному (депозитному) сертифікаті, або на дату дострокового викупу сертифіката. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з наведеного, беручи до уваги настання строку вимоги за вкладом, підтвердженим ощадним ( депозитним) сертифікатом, заборгованість за яким відповідач не погашає, що є порушенням умов договору, позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а відтак позов слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Outcome: approved