Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час проходження медичного обстеження за періоди з 28.08.2017 по 08.09.2017 в розмірі 3366,24 грн., з 13.11.2017 по 24.11.2017 в розмірі 3093,72 грн., з 29.01.2018 по 03.02.2018 в розмірі 1259,28 грн., який у сукупності складає 7719,24 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 12.12.1997 року по 13.01.2000 року та з 16 грудня 2003 року по 03 травня 2018 року перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор». У травні 2017 року роботодавець направив позивача до ТОВ «Вітацентр», що на той час здійснювало обслуговування працівників підприємства для проходження щорічного медичного огляду. За результатами огляду позивачу з підозрою на профзахворювання було рекомендовано звернутися за обстеження до профпатолога. З 28.08.2017 по 08.09.2017 та з 13.11.2017 по 24.11 2017 включно перебував у КУ «ЗОКЛ» ЗМР з приводу обстеження на профзахворювання. Для вирішення експертних питань позивачу було рекомендовано пройти повторно обстеження в клініці ДУ «УКРНДІПРОММЕД» з наданням уточнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, у звязку з чим у період з 29.01.2018 по 03.02.2018 включно позивач перебував у ДУ «УКРНДІПРОММЕД», внаслідок чого позивачу було встановлено характер захворювання професійне. 03.11.2017 року та 16.05.2018 позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, проте йому було повідомлено про відсутність підстав для оплати йому середнього заробітку у звязку з тим, що працівника було оправлено на обстеження не роботодавцем та не у порядку проходження попереднього, періодичного або позачергового огляду. На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач вказує, що обстеження на профзахворювання, які проходив позивач, не мали статусу попереднього чи періодичного медичного огляду. Також зазначає, що довідка, яку надав позивач, є документом, що лише підтверджує тимчасові непрацездатність працівника і не замінює собою листок непрацездатності, який є єдиною підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, при цьому середній заробіток за час проходження обовязкових медоглядів немає статусу допомоги по тимчасовій непрацездатності. Просить відмовити у задоволені позовних вимог позивача. Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, зазначивши, що законодавством встановлено, що роботодавець зобовязаний за свої кошти забезпечити фінансування та організовувати проведення попереднього і періодичних медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці. Позивач не може бути позбавленим права на отримання середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання, оскільки у наданій довідці чітко зазначено, що вона видана замість листка непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку на період обстеження на профзахворювання. Отже, довідка довільної форми прирівнюється до листка непрацездатності. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні обставинам позовної заяви, наполягає на задоволені позову у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи це обставинами, зазначеними у відзиві на позов. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівніправа щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом установлено, що [PERSON] працював у Приватному акціонерному товаристві «Запоріжтрансформатор», та 03.05.2018 він був звільненим за станом здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії БТ-І № 1622498. За результатами періодичного огляду працівників ремонтно-механічного цеху ПАТ «Запоріжтрансформатор» медичною установою ТОВ «ВІТАЦЕНТР» складено заключний акт від 31.05.2017 року, згідно якого позивача направлено до обовязкового медичного огляду на базі дослідження згідно чинного законодавства. У період з 28.08.2017 року по 08.09.2017 року включно позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні профпатології та реабілітації потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС КУ «ЗОКЛ» ЗОР з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується Довідкою від 08.09.2017 року №5299. У період з 13.11.2017 рок у по 24.11.2017 року включно за направленням КУ «ЗОКЛ» від 06.11.2017 року [PERSON] перебував у І терапевтичному відділенні ДУ «УкрНДІПромМед» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідною довідкою №456 від 24.11.2017 року, яка була видана замість листка непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку за період обстеження на профзахворювання. У період з 29.01.2018 року по 03.02.2018 року включно за направленням КУ «ЗОКЛ» від 19.01.2018 року [PERSON] перебував у І терапевтичному відділенні ДУ «УкрНДІПромМед» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідною довідкою №482 від 03.02.2018 року, яка була видана замість листка непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку за період обстеження на профзахворювання. Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 01.02.2018 року, протокол № 181, встановлено у [PERSON] професійні захворювання, протипоказана робота в умовах дії пилу, токсичних речовин, шуму, важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату. Направлено на професійну МСЕК. 27.02.2018 року ПрАТ «Запоріжтрансформатор» склав акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON] Згідно довідки до акту огляду медико-соціального експертною комісією серії АВ № 0835316 від 12.03.2018 року, [PERSON] встановлена третя група інвалідності з причини професійного захворювання. Після завершення обстеження позивач 03.11.2017 року звернуся до відповідача з заявою про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, надавши довідку №5299 від 08.09.2017 року. Листом від 13.12.2017 року за № 1/09-15-1174 на заяву позивача від 03.11.2017 року ПрАТ «Запоріжтрансформатор» повідомив про відсутність підстав для оплати середнього заробітку з тієї обставини, що обстеження па профзахворювання не має статусу попередній чи періодичного медичного огляду. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону праці» працівник окрім іншого зобовязаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Положеннями ст.123 КЗпП України встановлено, що за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (ст.ст.169,191), зберігається середній заробіток за місцем роботи. Дане положення міститься і в нормах ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону праці» та п.2.21 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Наказом МОЗ №246 від 21.05.2007 року . Нормами ст.169 ч.1 КЗпП України, ст.17 ч.1 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За змістом п.2.2, 2.3, 2.5, пп.4.3.2 п.4.3 Порядку заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця (його представника), за участю представника первинної профспілкової організації або уповноваженої працівниками особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду та до 1 грудня погоджують списки працівників, які підлягають періодичним медоглядам, та план-графік проведення медогляду закладами охорони здоров'я. На підставі цього роботодавець складає поіменні списки працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, узгоджує їх у санітарно-епідеміологічній станції. Роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо-зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. Аналогічне положення містить п.3.8 Порядку. Судом встановлено, що позивач не звернувся до відповідача після медичного обстеження з заявою про забезпечення позачергового медичного огляду працівника, однак і ПрАТ «ЗТР» за власною ініціативою не забезпечив вказане медичне обстеження. Факт відсутності заяви [PERSON] до роботодавця про направлення на позачерговий медичний огляд у даному випадку є формальним, таким, що не позбавляє його права на отримання середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання, що гарантовано статтею 169 КЗпП України та частиною першою статті 17 Закону України «Про охорону праці». Позивач звернувся до медичного закладу і проходив там обстеження з підстав захворювання, яке виникло в результаті шкідливих умов праці, тобто він проходив обстеження і лікування повязане безпосередньо з виконанням роботи на підприємстві відповідача, отримав відповідно до законодавства довідки, що видані замість листа непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку на період обстеження на профзахворювання, які роботодавцем не оплачені, тому позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача сум середнього заробітку за зазначений період. Що стосується розрахунку середнього заробітку за періоди медичного обстеження з 28.08.2017 року по 08.09.2017 року; з 13.11.2017 року по 24.11.2017 року; з 29.01.2018 року по 03.02.2018 року, то суд приймає розрахунок, наданий позивачем у справі, оскільки він відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Абзацом третім пункту 2 Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою повязана відповідна виплата. За змістом абзацу першого пункту 8 Порядку обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Таким чином заборгованість по оплаті середнього заробітку за період з 28.08.2017 року по 08.09.2017 складає 3366,24 грн., за період з13.11.2017 року по 24.11.2014 року - 3093,72 грн., а за період з 29.01.2018 по 03.02.2018 1259,28 грн., що у сукупності становить загальну суму середнього заробітку у розмірі 7719,24 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягаютьзадоволенню частково з вищенаведених підстав. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved