Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.05.2013 року ним та позивачкою було укладено договір позики. Згідно умов договору позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 11 510,84 грн. В результаті неналежного виконання зобов'язання відповідачем утворилась заборгованість в сумі 12 506,03 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, просив стягнути судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, а також на ту обставину, що зазначені кошти їй не передавались. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 30.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 11 510,84 грн., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму до 31.12.2013 року. 20.02.2014 року позивач [PERSON] надіслав відповідачці поштовим переказом лист-претензію, з проханням повернути йому вищевказану грошову суму, проте кошти так і не були перераховані. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 506,03 грн., що складається: 11 510,84 грн. - сума неповернутого боргу, 796,77 грн. - інфляційні витрати, 198, 42 грн. - три відсотки річних від простроченої суми станом на 28.07.2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. До пояснень відповідача у судовому засіданні стосовно того, що вказані кошти їй не передавались, а договір позики нею було підписано внаслідок психологічного примусу, суд відноситься критично, оскільки відповідачем суду не надано будь-яких доказів щодо даних обставин, а також її звернень до правоохоронних органів. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу. На підставі зазначеного,

Outcome: approved