Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що [INFO] у селі Довжок Ямпільського району Вінницької області помер його дядько [PERSON]. За життя - 16 лютого 2000 року, дядько склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право заповів йому. Заповіт не змінено та не відмінено. Після смерті дядька протягом шести місяців він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. 23 вересня 2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із відсутністю оформлених належним чином правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця на земельні ділянки. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на ? земельних ділянок, що залишилася після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву від 13 січня 2015 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному об'ємі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах інваліда з дитинства [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву від 13 січня 2015 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, заявлені позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 грудня 2004 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] с.Довжок Ямпільського району Вінницької області. Із копії спадкової справи №787/2004 до майна померлого [PERSON], встановлено, що спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] є [PERSON]. Із довідки виданої 11 листопада 2013 року відділом Держземагенства у Ямпільському районі Вінницької області встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки (паю) на території Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0204613. Із відповіді відділу Держземагенства у Ямпільському районі Вінницької області від 14 жовтня 2014 року встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки (паю) на території Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії РН №040272. Із постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №1062/02-31 від 23 вересня 2014 року судом встановлено, що державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2006 року судом встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на 50% майнового паю та двох земельних часток (паю), що залишилися після смерті [PERSON] Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2006 року судом встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на 100% домоволодіння, 50% майнового паю, а також на грошові заощадження, що залишилися після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення вимог, виходячи із наступного: Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] Позивач [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як у встановлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на частину спадщини після його смерті, а також ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1222, 1223, 1235, 1269 ЦК України.

Outcome: approved