Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР - ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №ЛВ10-00864 від 19 грудня 2019 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 4000,00 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 645.75 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% за кожні 30 днів користування (144 % річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів визначено 13 грудня 2020 року. Одержання коштів [PERSON] підтверджується видатковим касовим ордером від 19.12.2019 року. Однак, відповідачем не виконано умови договору, ним не сплачувались проценти та не здійснювалося в повному обсязі погашення кредиту. Останній платіж на погашення кредиту був здійснений [PERSON] в лютому 2020 рок. Розмір неповерненого тіла кредиту складає 4000,00 грн. Позивач вважає, що відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно умов договору, а також положень Правил надання фінансових послуг ТзОВ «Вендор - Фіианс» від 31 січня 2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день) до дати повното погашення (включаючи цей день). Заборгованість за процентами нарахованими на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 13.01.2021 року складає 5 655,82 грн. В сукупності заборгованість [PERSON] станом на 18.05.2021 року складає 9 655,82 грн. ТзОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС»неодноразово попереджало відповідача, про необхідність погашення кредиту, зокрема таке повідомлення - претензію №141 було направлено 19.05.2021 року, з вимогою невідкладно погасити заборгованість за кредитом та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, тривалий час не сплачує заборгованість за кредитом, тому позивач просить задовольнити позов. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного 19.12.2019 року договору №ЛВ10-00864 між позивачам і відповідачем [PERSON] отримала кредит в розмірі 9655 грн. 82 коп. Відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними частками і повністю повернути кредит не пізніше 13.12.2020 року та сплачувати проценти і комісію за кредитним договором. /а. с. 4а/. Позивач виконав свої зобов`язання і надав відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору. Відповідач своїх договірних зобов`язань за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг [PERSON] становить у загальному розмірі 9655 грн. 82 коп., з яких 4000, 00 грн. заборгованість за кредитом, 5655, 82 грн. процентів за період з 19.12.2019 року по 13.01.2021 року. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити су боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачем доведено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту, згідно з яким товариство надала клієнту грошові кошти у кредит у розмірі 4000,00 грн. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі.\~ \~Станом на 18 травня 2021 року, заборгованість за кредитом склала 9655, 82 грн.\~Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.\~Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, а тому з нього необхідно стягнути зазначену суму боргу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕНДОР-ФІНАНС»підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved