Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №BL4746 від 19.05.2008 року у розмірі, що становить 45582,18 (доларів США), що еквівалентно 584463,83 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №ВІ_4746 (кредитна лінія), за яким Банк встановив Позичальнику ліміт кредитних коштів в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів під 24,5% відсотків річних, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії, та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, визначених цим Договором. У відповідності до Кредитного договору, Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі та встановив [PERSON] ліміт кредитних коштів в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів, з яких Позичальнику відповідно траншами видано кошти в сумі 13 500 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку від за період з 19.05.2008 року по 10.11.2014 року. Цільовим використанням (метою) кредиту є поточні потреби (п.1.6. Договору). Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору процента ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24,5% річних. Згідно п. 1.5.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим Договором, встановлюється підвищена процентна ставка, що становить 25% річних. Всупереч вимогам Кредитного договору Позичальником не було виконано належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 08 вересня 2014 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором та розрахунок суми заборгованості становить 45 582,18 (сорок п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят два) долари США 18 центів, що еквівалентно 584 463,83 (п'ятсот вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят три) гривні, 83 копійки, з них: 12 385,18 доларів США, що еквівалентно 158 805,25 гривень - сума заборгованості за кредитом; 18 034,96 доларів США, що еквівалентно 231 247,86 гривень - сума заборгованості за відсотками; 15 162,04 доларів США, що еквівалентно 194 410,71 гривень - сума заборгованості за підвищеними відсотками. У судовому засіданні представник позивача Пономаренко Д.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачем [PERSON] надано письмові заперечення проти позову (а.с. 59, 60), в яких вона вважає позовні вимоги необґрунтованими і зазначає, що в порушення вимог законодавства позивачем не було надано відповідачеві перед укладенням кредитного договору в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, що є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Також зазначає, що на час звернення до суду з даним позовом позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 19 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №ВІ_4746 (кредитна лінія), за яким Банк встановив Позичальнику ліміт кредитних коштів в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів під 24,5% відсотків річних, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти, надані в межах ліміту кредитної лінії, та сплатити плату за користування кредитною лінією в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 11-18). Згідно з пунктом 1.2.2. даного договору, позичальник повинен повернути всю суму кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії, не пізніше 30 квітня 2009 року. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 8-10), станом на 08.09.2014 року, сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 45 582,18 (сорок п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят два) долари США 18 центів, що еквівалентно 584 463,83 (п'ятсот вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят три) гривні, 83 копійки, з них: 12 385,18 доларів США, що еквівалентно 158 805,25 гривень - сума заборгованості за кредитом; 18 034,96 доларів США, що еквівалентно 231 247,86 гривень - сума заборгованості за відсотками; 15 162,04 доларів США, що еквівалентно 194 410,71 гривень - сума заборгованості за підвищеними відсотками. Згідно з даним розрахунком, строк дії кредитного договору з 19.05.2008 року по 30.04.2010 року. Згідно з листом Харківського районного суду від 20.02.2013 року, цивільна справа № 2-5664/10 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості зареєстрована 23.07.2010 р., ухвалою суду від 21.08.2010 р. позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з непідсудністю справи даному суду (а.с. 58). Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1064 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Обов'язок позичальника повернути позику врегульовано статтею 1049 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником передбачені статтею 1050 ЦК України, згідно з якою Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що між сторонами 19.05.2008 року укладено Кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кошти в сумі 13500 доларів США зі строком повернення до 30.04.2010 року. У встановлений строк відповідач кошти банку не повернула, у зв'язку з чим станом на 08.09.2014 року сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 45 582,18 (сорок п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят два) долари США 18 центів, що еквівалентно 584 463,83 (п'ятсот вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят три) гривні, 83 копійки, з них: 12 385,18 доларів США, що еквівалентно 158 805,25 гривень - сума заборгованості за кредитом; 18 034,96 доларів США, що еквівалентно 231 247,86 гривень - сума заборгованості за відсотками; 15 162,04 доларів США, що еквівалентно 194 410,71 гривень - сума заборгованості за підвищеними відсотками. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною 1 статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, при чому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Як встановлено судом, кінцевим строком повернення позики [PERSON] є 30.04.2010 року, у зв'язку з чим трирічний строк позовної давності сплинув 30.04.2013 року, натомість до суду з даним позовом позивач звернувся у листопаді 2014 року. Представником позивача подано заяву про поновлення строку позовної давності (а.с. 56, 57), в якій він вважає причину пропуску строку звернення до суду поважною та повідомляє, що банк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором до Харківського районного суду ще в червні 2010 року, проте з моменту подачі до суду позову жодних процесуальних документів по справі позивачеві не надходило, у зв'язку з чим позивачем неодноразово на адресу суду направлялись запити про стан провадження, однак вони були проігноровані. Лише в лютому 2013 року на адресу банку надійшов лист Харківського районного суду про те, що ухвалою від 20.08.2010 року позов до [PERSON] повернуто позивачеві. Суд зазначає, що на пропозицію надати документальне підтвердження своїх неодноразових звернень до Харківського районного суду протягом 2010-2013 років про стан розгляду позову до [PERSON] представник позивача повідомив про відсутність документального підтвердження таких звернень. Відповідно до приписів статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом стороною позивача суду не надано. Суд вважає, що з 20.08.2010 року позивач мав можливість отримати інформацію про рух справи за позовом до [PERSON], однак це зробив лише у 2013 році, на що отримав лист про те, що позов повернуто позивачеві у серпні 2010 року. Отже, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позовної давності. Враховуючи, що позивачем пропущено строк позовної давності і не доведено поважності пропуску цього строку, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed