Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

\~\~ Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок побудований ним, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.07.2012 року, виданим виконавчим комітетом Теплицької селищної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Теплицької селищної ради від 27.06.2012 року, та зареєстрованим в КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 09.07.2012 року за реєстраційним № 37085727. Будинок було побудовано на земельній ділянці площею 0,2459 га, кадастровий номер 0523755100:04:003:0623, яка надана йому в оренду строком на 49 років, на підставі договору оренди від 02.02.2012 року, укладеного між позивачем та попереднім власником земельної ділянки [PERSON] , який зареєстровано у відділі Держкомзему у Теплицькому районі 08 травня 2012 року за № 052370004005897. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 243287023 від 05.02.2021 року, на будинок [ADDRESS] , який є приватною власністю [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження в ЄДРВП № 30854561 від 25.01.2012 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Теплицького РУЮ Базалук О.В. накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, об`єкт обтяження житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 12420027, власником майна державним виконавцем вказано [PERSON] . Відносно виконавчого провадження № 30854561, виконавчий лист повернуто стягувачеві 26.03.2013 року. При цьому, державним виконавцем в п.2 Постанови про повернення виконавчого листа стягувачу вказано припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання, проте постанова в цій частині не виконана, арешт та оголошення заборони його відчуження не скасовані. В судове засідання позивач та його представник адвокат Панченко Д.І. не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Теплицький районний відділ державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності його представника. Суд розглядає справу за відсутності сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.07.2012 року, виданим виконавчим комітетом Теплицької селищної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Теплицької селищної ради від 27.06.2012 року, та зареєстрованим в КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 09.07.2012 року за реєстраційним № 37085727 (а.с. а.с. 8, 9). Згідно договору оренди від 02.02.2012 року, укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано у відділі Держкомзему у Теплицькому районі 08 травня 2012 року за № 052370004005897, позивачу надано в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,2459 га, кадастровий номер 0523755100:04:003:0623, на якій ним побудовано вказаний будинок (а.с. 10-11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 243287023 від 05.02.2021 року, на будинок [ADDRESS] , який є приватною власністю [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження в ЄДРВП № 30854561 від 25.01.2012 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Теплицького РУЮ Базалуком О.В. накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, об`єкт обтяження житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 12420027, власником майна державним виконавцем вказано [PERSON] . Відносно виконавчого провадження № 30854561, то виконавчий лист повернуто стягувачеві 26.03.2013 року. При цьому, державним виконавцем в п.2 Постанови про повернення виконавчого листа стягувачу вказано припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання (а.с. 13-15). Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні. У даному випадку позивач не ставить вимогу про визнання за ним права власності на майно, на яке накладено арешт, а саме житловий будинок [ADDRESS] , так як право власності на нього підтверджується свідоцтвом про право власності на даний будинок та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно . [PERSON] не є стороною даного виконавчого провадження і відносно нього виконавчих проваджень взагалі не було і немає на даний час, але наявність арешту (обтяження), накладеного на належний йому житловий будинок та оголошення заборони про відчуження майна, порушує його право приватної власності, внаслідок чого позивач позбавлений права у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На усне звернення позивача начальник Теплицького РВ ДВС повідомив, що виконавче провадження, номер в ЄДРВП 30854561, в ході виконання якого було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] було завершене та знищене у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 16). Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно із\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 40 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено,\~що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1\~ст.\~59\~вказаного Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із п. 6 ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. З огляду на те, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений права у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому з метою захисту порушеного права позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved