Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 118155, 53 доларів США, що за курсом 7,99 до службового розпорядження НБУ від 28.03.2013 року складає 944062 грн. 68 коп., у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань згідно його умов та в обґрунтування своїх уточнених позовних вимог указав, що 13 жовтня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений зазначений Договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50000 доларів США до 10 жовтня 2013 року зі сплатою відсотків у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У забезпечення зобов'язань за даним Договором з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній поручився перед ним за виконання взятих на себе обов'язків відповідачем [PERSON] Однак [PERSON] своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 28 березня 2013 року утворилась вказана вище сума заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 43575, 90 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 55130, 30 доларів США та пені в розмірі 19449, 33 доларів США. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з солідарно з відповідачів на свою користь понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та просила суд застосувати до виниклих спірних відносин позовну давність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, 13 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір 1/356-МК, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50000 доларів США до 10 жовтня 2013 року зі сплатою відсотків у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (далі - Договір) (а.с.6, 11-14). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28 березня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 118155, 53 доларів США, що за курсом 7,99 до службового розпорядження НБУ від 28.03.2013 року складає 944062 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 43575, 90 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 55130, 30 доларів США та пені в розмірі 19449, 33 доларів США., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-6). Окрім того, в забезпечення зобов'язань за Договором з 10 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній поручився перед позивачем за виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON] (а.с.15). Із укладеного між сторонами Договору вбачається, що сторони дійшли згоди про встановлення позовної давності у п'ять років (а.с.12 зі зворот.боку). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] до ухвалення рішення в справі просила суд про застосування до виниклих спірних відносин позовної давності, проти чого заперечувала представник позивача, пояснивши в судовому засіданні, що останній платіж з погашення кредиту було здійснено [PERSON] 28 лютого 2013 року. Між тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж по кредиту було здійснено відповідачем [PERSON] 16 березня 2009 року, тоді як позивач звернувся до суду з цим позовом 04 червня 2013 року (а.с.2, 3). Тому у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався від дня, наступного після 16 березня 2009 року. Отже, за існування встановлених обставин суд уважає, що позивачем пропущені строки звернення до суду із зазначеним позовом, а відтак до виниклих правовідносин може бути застосована визначена сторонами позовна давність у п'ять років. При цьому суд уважає доводи представника позивача такими, що на увагу не заслуговують, позаяк не підтверджені належними доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed