Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість з оплати за навчання на загальну суму 4146,85 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 25.09.2013р. був укладений договір № 447 про надання освітніх послуг за навчання спеціальність «Виробництво харчової продукції» за заочною формою навчання. Відповідачка наказом № 19-к від 08.07.2014р. була відрахована зі складу студентів за академічну та фінансову заборгованість, однак за нею рахується заборгованість з оплати за навчання, яка нею в добровільному порядку не сплачується, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідачка за адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між Білгород-Дністровським економіко-правовим коледжем та [PERSON] (а.с. 6,7), яка є Замовником, 25 вересня 2013 року був укладений договір № 447 про навчання в Білгород-Дністровському економіко-правовому коледжі, згідно з умовами якого позивач зобов'язався організувати якісне навчання за спеціальністю «Виробництво харчової продукції», що відповідає стандартам вищої освіти з терміном навчання 2 роки 5 місяців, а відповідачка зобов'язалася, своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Крім того, згідно п. 5.2. договору, укладеного між позивачем та відповідачкою, в разі несвоєчасного внесення плати за надання освітніх послуг відповідачка зобов'язалася сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (а.с. 4-5). Наказом № 19-к від 08.07.2014р. відповідачка [PERSON] була відрахована з Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу з 08.07.2014р. за академічну та фінансову заборгованість (а.с. 8). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства відповідачка [PERSON] належним чином свої зобов'язання по оплаті послуги не виконувала та не здійснювала оплату за послуги у встановлені договором та законодавством строки. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості перед позивачем становить 4146,85 грн., у тому числі: борг за навчання - 1970,00 грн.; пеня - 2167,00 грн.; індекс інфляції за 2013 рік - 9,85 грн. (а.с. 9). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачкою не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом не встановлено, що відповідачка не виконала зобов'язання в повному обсязі по сплаті грошових коштів за навчання внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідачка має сплатити штрафні санкції. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості на загальну суму 4146,85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved