Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2007 року №2-77/2007 р. за відповідачем [PERSON] було визнано право власності на 44/100 частини у домоволодінні, а за позивачем, [PERSON] , [PERSON] 56/100 частини у домоволодінні будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 25.09.2007 року. Втім, позивач не може провести державну реєстрацію належної йому частини та не може реалізовувати свої права як власника щодо нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки на вищевказаний житловий об`єкт накладено арешт як заборону відчуження, про який позивач дізнався у приватного нотаріуса Дрюкова О.М. Так, у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частину будинку в порядку спадкування. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2003 року відкрито провадження у справі та за п. 2 резолютивної частини вказаної ухвали накладено заборону на відчуження будинку [ADDRESS] . В подальшому по даній справі ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2003 року було затверджено мирову угоду щодо домоволодіння між співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак судом при затвердженні мирової угоди не знято арешт як заборону на відчуження вказаного будинку накладену при відкритті провадження по справі. Тому позивач\~просить суд скасувати арешт (архівний запис) як тип обтяження, яке міститься у відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 7136234, зареєстровано 06.05.2008 року 14:56:05 за № 7136234 реєстратором: Друга Сумська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] ; підстава: Лист,1-С, 07.05.2003, Ковпаківський районний суд. Ухвалою суду від 21.10.2019 року даний цивільний позов було залишено без руху, у зв`язку з недоліками позовної заяви. Ухвалою суду від 15.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.12.2019 року. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, що не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність. Представник Сумської міської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2007 року справа №2-77/2007 р., яке набрало законної сили 25.09.2017 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було визнано право власності на 56/100 частини у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , а за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 44/100 частини у вищезазначеному домоволодінні (а.с.12-13). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.07.2019 року, вбачається, що на будинок за адресою: [ADDRESS] , накладена заборона відчуження майна, яка зареєстрована Другою Сумською державною нотаріальною конторою від 06.05.2008 р. за №7136234 (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2003 року було відкрито провадження у справі та за п. 2 резолютивної частини ухвали накладено заборону на відчуження будинку [ADDRESS] (а.с.15). Згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.05.2003 року було затверджено мирову угоду щодо домоволодіння між співвласниками будинку за адресою [ADDRESS] . Однак, судом при затвердженні мирової угоди не знято арешт як заборону на відчуження вказаного будинку накладену при відкритті провадження по справі (а.с.17). На сьогодні позивач має намір здійснити державну реєстрацію належної йому частини домоволодіння, однак не може реалізовувати свої права як власника щодо нерухомого майна житлового будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки на вищевказаний житловий об`єкт накладено арешт як заборону відчуження. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які виникають з права власності. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оскільки наявність арешту (обтяжень) майна порушується право власності [PERSON] , внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, враховуючи, що підстав для продовження обтяження на майно на даний час не вбачається, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб, шляхом зняття арешту з майна, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved