Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений із [PERSON] шлюб існує формально. В січні 2013 року вони припинили подружні стосунки, оскільки в процесі спільного проживання з'ясувалося, що вони зовсім різні люди, у них різні характери і погляди на сімейне життя. Він цілком втратив до позивачки почуття любові та поваги, і вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Він у серпні 2013 року пішов з сім'ї та з того часу вони проживають окремо, кожний із них веде своє господарство і піклується виключно про себе. Він не бажає жити однією сім'єю з відповідачкою. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із відповідачкою. Питання про поділ майна між ними не піднімалося. Він буде брати участь у вихованні дітей та буде забезпечувати їх всім необхідним. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив пред'явлену позову заяву задовольнити, а шлюб, що був уклеєний між ним та [PERSON] розірвати. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюбу, про що в книзі реєстрації актів про одруження було вчинено актовий запис за № 730. Під час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили, з причини того, що вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідачки почуття любові та поваги. Сторони на даний час спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Вони з серпня 2013 року проживають окремо, що також не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у зв'язку з чим примирення поміж ними неможливе. Сторони спору про поділ майна не мають, питання про участь позивача в утриманні та вихованні дітей між ними буде вирішуватись окремо від спору про розірвання шлюбу. Між сторонами досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із [PERSON] Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved