Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який просив задовольнити, з підстав визначних в позовній заяві, та вказав, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору у них станом на 21.04.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 23813,03 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 11000,00 грн.; - заборгованість по комісії-12013,03 грн., які просив стягнути з відповідачів солідарно. 05.08.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 19.10.2015 року представником позивача до суду була подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 22.09.2015 року, 19.10.2015 року відповідачі в судове засідання не з'явились, повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. 21.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] (відповідач 1) було укладено Кредитний договір № 64401, згідно якого відповідачу 1 на умовах строковості, платності, повернення було надано кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 11000 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних за користування кредитом (надалі - Кредитний договір). За умовами Кредитного договору скасування ліміту овердрафту здійснюється при настанні строку, зазначеному в п. 2.3. Кредитного договору (п.3.8. Кредитного договору). Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до Кредитного договору є - 21.08.2013 р. У випадку, якщо за 5 робочих днів до настання дати остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту, передбаченої в абзаці 1 п. 2.3. цього договору, банк не направить клієнту письмове повідомлення (в передбаченому п. 6.4. цього Договору) про відмову від продовження строку користування частиною кредиту на суму, що зазначена в абзаці 2 п. 2.8. цього договору, сторони з укладанням цього договору, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, дали згоду продовжити строк користування частиною кредиту на суму, що зазначена в абзаці 2 п. 2.8. цього договору та встановлення остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним - 21.08.2014 року. Погашення кредиту має здійснюватись позичальником шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань на поточний рахунок (п. 3.8. Кредитного договору). Сплата процентів за користування овердрафтом здійснюється шляхом дебетування поточного рахунку Позичальника або за рахунок грошових надходжень на поточний рахунок Позичальника щомісячно, починаючи з дня нарахування процентів, вказаного в п. 3.4. Кредитного договору. У відповідності до п 3.9 Кредитного договору за управління кредитом Позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду у розмірі 440 грн. 00 коп., яка нараховується щомісячно 28 числа кожного місяця до повного погашення кредиту. У разі непогашений Позичальником кредиту в строк, комісійна винагорода нараховується до повного погашення кредиту. Згідно п. 4.3.5. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання дати остаточного повернення кредиту) достроково погасити у повному обсязі заборгованість за кредитом та/або процентами за користування кредитом комісійних винагород та/або сум штрафних санкцій у випадках, які визнаються істотними порушеннями умов Кредитного договору, а саме, якщо: позичальник затримав сплату частини кредиту та/або процентів за користування 1 кредитом щонайменше на один календарний місяць; або у разі несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; та інші випадки передбачені п. 4.3.5. Кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи строк користування ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним сторонами продовжено до 21.08.2014 року. 25.02.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» на підставі Угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/06 від 26.06.2013 р., набуло всіх прав Кредитора за Кредитними договорами (в тому числі за Кредитним договором № 64401 від 21.08.2012 року) відповідно до переліку, який є додатком до зазначеної угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» набуло статус Нового кредитора у відносинах з відповідачами. 04.09.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» (первісний кредитор) в порядку та на умовах, визначених в Договорі про відступлення прав вимоги відступив, а Новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП» (позивач) набув права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за Кредитним договором № 64401 від 21.08.2012 р. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП» набуло статус Нового кредитора у відносинах з відповідачами. 04.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВНУТРІШНЯ ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» (відповідач 2) в забезпечення Кредитного договору було укладено Договір поруки за яким відповідач 2 виступив Поручителем та зобов'язався перед позивачем відповідати по зобов'язаннях відповідача 1 (надалі - Договір поруки). Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов'язався перед позивачем у випадку невиконання відповідачем 1 своїх зобов'язань за Кредитним договором в частині повернення суми отриманого кредиту, відсотків за користування ним, сплати штрафних санкцій та комісійної винагороди, виконати зобов'язання відповідача 1, що виникли за Кредитним договором, згідно наданого кредитного розрахунку. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК» свої зобов'язання за Кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу 1 ліміт овердрафту в розмірі 11000,00 грн. Проте, в порушення взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором відповідач 1 не повернув отриману суму овердрафту, в зв'язку з чим у нього станом на 21.04.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 23813,03 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 11000,00 грн.; - заборгованість по комісії-12013,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України). Отже, двостороннім правочинами притаманна наявність взаємоузгодженого волевиявлення двох осіб, спрямованого на виникнення єдиного правового результату, покликаного забезпечити реалізацію обопільної чи самостійної мети кожної з цих осіб. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд відзначає, що зазначені вище договори підписані в двосторонньому порядку сторонами без будь - яких зауважень і застережень, в судовому порядку не визнані недійсними. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтями 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, факт наявності заборгованості у відповідача 1 перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем 1 не спростований тому позовні вимоги щодо стягнення боргу, що складає: - заборгованість по кредиту - 11000,00 грн.; - заборгованість по комісії - 12013,03 грн., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України). З огляду на зазначене вимога про солідарне стягнення є правомірною. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами.

Outcome: approved