Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, у 2005 році працюючи на Державному підприємстві, він отримав банківську карту для виплат (для отримання заробітної плати) від ПРИВАТБАНКУ. Одночасно з цією картою в навантаження як банківський продукт, він отримав кредитну картку «УНІВЕРСАЛЬНА». Вважає, що з цього моменту між ним та ПРИВАТБАНКОМ виникли договірні відносини, в яких він виступає як споживач фінансових послуг. Переїхавши на нове місце проживання в місто Генічеськ, останній раз він отримував кредитну картку «УНІВЕРСАЛЬНА» № 5457-0829-5632-1272 у філії ПРИВАТБАНКУ міста Генічеськ. Заміна картки проводилася у зв'язку із закінченням її терміну дії. 21 лютого 2015, перебуваючи у місті Сміла Черкаської області, йому подзвонив клієнт і вони домовилися про купівлю-продаж побутової техніки, після чого йому знов подзвонив клієнт і сказав, що для переказу грошей від юридичної особи необхідний № карти. Позивач повідомив йому № кредитної картки. Після цього з його картки несанкціоновано було знято кредитні кошти в сумі 5253,04 грн. (5051 грн. + 202,04грн.). Про зняття коштів з його кредитного рахунку він дізнався, отримавши СМС повідомлення про рух коштів по карті. Після цього він в телефонному режимі подзвонив на гарячу лінію ПРИВАТБАНКУ і подав заяву про шахрайські дії по відношенню до нього і тому вважає, що з цього моменту нараховувати відсоток використання кредитних коштів незаконно. По факту було порушено кримінальну справу №12015230140000346 від 23 лютого 2015 року. Позивач звертався до банку з проханням не нараховувати відсоток на використання засобів, якими він не користується. В результаті Приватбанком були зняті наступні відсотки: *31.03.2015 року в розмірі 208,30 гривень, *30.04.2015 року в розмірі 237,17 гривень, *30.04.2015 року в розмірі 2,68 гривень, *31.05 2015 року в розмірі 174,84 гривень. Вважає, що дії ПРИВАТБАНКУ по зняттю відсотків за використання коштів, якими він не користується, є незаконними та необґрунтованими, так як він не був інформований банком в установленому порядку про існуючі методи шахрайства використанням банківських карт, у тому числі про можливість розкрадання грошових коштів. Просить зобовязати банк припинити з ним договірні відносини по кредитній карті «Універсальна». 18 листопада 2015 року позивачем була надана заява про уточнення позовних вимог, в якій наголошує, що Відкрите Акціонерне Товариство «Приватбанк» щомісяця незаконно нараховує та утримує з нього штрафи за кошти якими він не користується, а також тому що він самостійно усунув своїми коштами недоліки, тобто вніс на кредитну картку відповідача ті кошти які були викрадені шахраями, так як в даному випадку відповідач взагалі ПРИВАТБАНКОМ зняті наступні відсотки за використання коштів, якими він не користувався: 31.03.2015 року в розмірі 208,30 гривень. 30.04.2015 року в розмірі 237,17 гривень. 30.04.2015 року в розмірі 2,68 гривень. 31.05.2015 року в розмірі 174,84 гривень. 01.07.2015 року в розмірі 223,40 гривень. 08.07.2015 року в розмірі 250 гривень. 11.08.2015 року в розмірі 250 гривень. 28.08.2015 року в розмірі 78,66 гривень. 25.09.2015 року в розмірі 295,55 гривень. 12.10.2015 року в розмірі 302,06 гривень. 14.10.2015 року в розмірі 6000 гривень (усунення недоліків). 15.10.2015 року в розмірі 6000 гривень (усунення недоліків). 01.11.2015 року в розмірі 169,74 гривень. Всього18792,40 грн. Вважає, що ПРИВАТБАНК користувався коштами позивача (втрачена вигода) із розрахунку:8792,40 + 22% (облікова ставка, ставкарефенонсування НБУ на вересень 2015 року) = 107267 /12 місяців = 894 х 9 (місяці використання моїх коштів)= 8046 грн. Просить зобов'язати відповідача (Відкрите Акціонерне Товариство «Приватбанк») відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 8792,40 грн, компенсацію (відсотки) втраченої вигода за користуваннякоштами у розмірі 8046 грн,відшкодувати моральні збитки у розмірі 100000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в режимі відео конференції з Суворовським районним судом м. Херсона заперечував проти позову, пояснила, що дійсно був факт зняття коштів з картки, але не з вини банку, на що посилається позивач. Згідно аналізу ситуації, яку провів Банк, ситуація склалася таким чином, що позивачем була розголошена особиста інформація стороннім особам, внаслідок чого було можливо зняти кошти сторонніми особами, чим порушила вимоги Умов і надання банківських послуг. За таких обставин банк не може нести відповідальність перед користувачем банківських послуг. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13.07.2007 року між сторонами було укладено договір про банківське обслуговування. Згідно з цим договором позивач отримав дві платіжні картки: одну для виплати заробітної плати, другу кредитну, з встановленим кредитним лімітом в розмірі 4900 грн. Зазначене підтверджується копією договору б/н від 13.07.2007 року. В подальшому у звязку з закінченням терміну дії, позивачу була видана нова картка «Універсальна». Факт отримання цих карток сторонами не заперечується. Факт користування такої карткою також не оспорюється. 21.02.2015 року з кредитної картки невідомою особою були зняті кредитні кошти в сумі 5253,04 гривні. Внаслідок зняття коштів Банком були зняті відсотки за використання коштів: 31.03.2015 року в сумі 208,30 грн., 30.04.2015 року в сумі 237,17 грн, 30.04.2015 року в сумі 2,68 грн, 31.05.2015 року в сумі 174,84 грн., 01.07.2015 року в сумі 223,40 грн., 08.07.2015 року в сумі 250 грн, 11.08.2015 року в сумі 250 грн., 28.08.2015 року в сумі 78,66 грн., 25.09.2015 року в сумі 295,55 грн., 12.10.2015 року в сумі 302,06 грн, 14.10.2015 року в сумі 6000грн., 15.10.2015 року в сумі 600 грн, 01.11.2015 року в сумі 169,74 грн. Зазначене підтверджується виписками по карткових рахунках. За заявою позивача, органом досудового слідства було розпочато досудове розслідування внесене до ЄРДР за №12015230140000346 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №12015230140000346 від 26.02.2015 року. З наданої Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області довідки про прийняття і реєстрацію заяви від 02.11.2015 року вбачається, що вищевказане кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування. Так, стверджуючи про вину працівників банку у знятті грошових коштів позивач посилається виключно на те, що йому не була надана в належному обсязі інформація про існуючі методи шахрайства з використанням банківських карт. Оцінюючи дане твердження суд виходить з наступного. Згідно п.п. 2.1.4.5. Умов і правил наданнябанківських послуг, Держатель зобов'язується: - не повідомляти ПІН, постійний одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання Карти; - нести відповідальність за операціями, здійсненими звикористанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; - нездійснювати операції з використанням реквізитів Картки після її здачі до Банку або післятерміну її дії, а також Картки, заявленої як втрачена. П.п.1.1.2.1.12. вищевказаних умов передбачає, Вживання заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, Стікеру РауРаss, ПіНу (персональногоідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхньогонезаконного використання. 1.1.5.13. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всісупроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про заблокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання послуг. Разом з тим, згідно з випискою по рахунку встановлено, що 21.02.2015 року була здійснена операція «Переказ зі своєї картки», що могло статися через розголошення , втрати особистої інформації. Інших доказів вини відповідача у несанкціонованому знятті коштів з картки суду не надано, а доводи відповідача не спростовано. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вина може бути підтверджена в кримінальному, або цивільному провадженні(порушення умов договору, норми закону, інших винних дій) , в даному випадку позивачем не доведений факт саме вини відповідача у зняті коштів з його банківської картки. В кримінальному проваджені не встановлено вину особу, вирок суду не постановлений, тобто вважати, що такі винні дії вчинені конкретною особою немає підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами того факту, що несанкціоноване зняття коштів з карткового рахунку стало можливим з вини працівників відповідача, а не внаслідок інших дій. Статею 1166 ЦК України визначені умови відшкодування шкоди- Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В даному випадку позивачем не доведена вина відповідача. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит у встановлений договором строк і сплатити встановлені відсотки. Також, враховуючи вищенаведене, не заслуговують на увагу і доводи позивача про безпідставне списання коштів відповідачем за зняття відсотків за використання коштів з карткового рахунку, так як таке списання передбачене Умовами та Правилами надання банківських послуг. Тому вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків та компенсацію за втрачену вигоду, як таких, що списані безпідставно, задоволенню не підлягають. Крім того, враховуючи недоведеність порушень умов договору з боку відповідача, слід відмовити в задоволенні вимог про розірвання договору на банківське обслуговування та вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав. Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати відповідно\~ст. 88 ЦПК України, підлягають віднесенню на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed