Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 17.09.2008 внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до яких нове повне найменування Банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] (відповідач) було укладено договір №11219911000, доповнений додатковою угодою №1 від 20.09.2007 р. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2 договору банк надав відповідачу кредит на загальну суму 18 372 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят два) дол. США 00 цнт., що дорівнює еквіваленту 92 778 (дев'яносто дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 60 коп. строком до 20.09.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Згідно з п. 1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10,7 % річних за час фактичного користування кредитом. У відповідності до п. 8.1. договору, у випадку порушення відповідачем зобов'язання в частині не сплати чергового ануїтентного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено договором на прострочену суму основного боргу позивач має право нараховувати підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 10,7 %. Відповідно до п. 1.5. додаткової угоди № 1 від 20.09.2007 р. передбачено подвоєння процентної ставки, встановленої п. 1.3.1. договору, у випадку порушення відповідачем кредитної дисципліни. Згідно статей 526. 527. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 19.11.2013 р. складає 10 368,65 доларів США., що за курсом НБУ становить 82 876,62 грн., яка складається з наступного: 64 069,09 гривень - кредитна заборгованість; 13 955,38 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 641,77 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 210,38 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. 20 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 18 372 доларів США та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.09.2014 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,7 % річних. Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору зобов'язання з боку позичальника за кредитним договором не виконані, та відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту; розмір заборгованості станом на 19.11.2013 р. складає 10 368,65 доларів США., що за курсом НБУ становить 82 876,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 19.11.2013 становить 82 876,62 грн., яка складається з наступного: 64 069,09 гривень - кредитна заборгованість; 13 955,38 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 641,77 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 210,38 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, та через що для суду задля поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідача зазначеної вище суми заборгованості. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved