Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вказав, що [INFO] в селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON] . 04 вересня 2020 року йому стало відомо про те, що його мати у Слобода-Підлісівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області склала заповіт від 23 квітня 2007 року, яким все своє майно в рівних частинах заповіла йому, його брату [PERSON] та [PERSON] , який являється братом по лінії матері. [INFO] помер його брат [PERSON] . В 2015 році помер його брат [PERSON] . На час смерті матері йому не було відомо про існування заповіту, що й стало причиною неподання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом протягом шести місяців після її смерті. Спадщина матері складається із земельної ділянки площею 1,5219 га, кадастровий номер 0525685500:04:002:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №817386. З урахуванням вищевикладеного просить суд визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав до суду письмову заяву вх.№7515 від 09.12..2020 року в якій просить суд, справу слухати в його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву вх.№6794 від 06.11.2020 року про розгляд даної справи у їх відсутність. Не заперечують проти позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що [INFO] народився [PERSON] матір`ю якого є [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м.Київ помер [PERSON] (а.с.6). З актового запису про смерть № 07 від 16 травня 2013 року встановлено, що [INFO] в місті Ямпіль Вінницької області помер [PERSON] . З копії заповіту від 23 квітня 2007 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла в рівних частинах своїм синам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №817386 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5219 га, яка розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.8). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] вказав, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини була його необізнаність про наявність заповіту складеного його матір`ю [PERSON] 23 квітня 2007 року. Відповідно до Постанови судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Причину пропуску позивачем встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд визнає поважною. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Тому суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для надання позивачеві додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved