Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2007 року в розмірі 11142,94 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 20 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк, правонаступником, якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у розмірі 1900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту від 20 вересня 2007 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11142,94 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та відповідачем укладено кредитний договір, який за письмовою згодою відповідача складається з заяви [PERSON] від 20 вересня 2007 року разом з «Умовами та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Відповідно до умов кредитного договору від 20 вересня 2007 року, ЗАТ Комерційний банк Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 1900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 10 місяців з 20 вересня 2007 року до 19 липня 2008 року. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи у період з «20» до «25» числа кожного місяця щомісячний платіж у розмірі 163,41 гривень, а також перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався сплатити пеню, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Закрите акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк кредит у розмірі визначеному договором надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконав, в результаті чого станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 11142,94 гривень з яких: -заборгованість за кредитом у розмірі 903,25 гривень; -заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6582,88 гривень; -заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом у розмірі 2650,00 гривень, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: -штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 506,81 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 20 вересня 2007 року. Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в новій редакції. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором від 20 вересня 2007 року не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved