Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 06 вересня 2011 він працює на підприємстві TOB «МІГ» на посаді водія автотранспортних засобів. З вересня 2013 року підприємство відповідача припинило належним чином виплачувати заробітну плату. Наказом № 8-к/у від 03.03.2014 року його було звільнено на підставі ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Станом на 01.03.2014 року заборгованість підприємство по заробітній платі перед ним становить 9050,47 грн. На підставі викладеного просить стягнути з TOB «МІГ» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9050,47 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 2187,63 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду заяву в якій збільшив позовні вимоги та проси стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9168,08 гривень та уточнив позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку просив стягнути суму в розмірі 2160,30 гривень. Просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання за викликом суду не з'явився, надав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 06.09.2011 року по 03.03.2014 року працював на підприємстві TOB «МІГ» на посаді водія автотранспортних засобів. Звільнений за ст.36 КЗпП України за згодою сторін на підставі наказу № 8-к/у від 03.03.2014р. З довідки наданої TOB «МІГ» вбачається, що заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі станом на 24.04.2014р. становить 9168,08грн. за лютий 2014р. [PERSON] нарахована заробітна плата в сумі 2253,91грн. за січень 2014р. - в сумі 1042,07грн. Згідно з ч.2, 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, термін розрахунку середньої заробітної плати складає останні два повних робочих місяці. Пунктом 8 зазначеного порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до листа Мінпраці та соціальної політики від 04.09.2013р. N 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» встановлені наступні показники робочих днів: січень -21; лютий -20; березень -19 дні (починаючи з наступного дня після звільнення 04.03.2014) квітень - 9 (до дати подачі позову 11.04.2014 вкючно) Отже, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає : 1042,07 грн. (заробітна плата за січень 2014) + 2253,91 грн. (заробітна плата за лютий 2014) : 41 робочих дня за два місяці = 80грн. 39 коп. (п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100). Кількість днів прострочення виплати заробітної плати станом на день звернення до суду 11.04.2014 складає 28 робочий день, отже середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.04.2014р. по 11.04.2014р становить 2250,92 гривні (80,39 грн. х 28 робочих дні). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного стоку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог та з ВАТ «ХБК» на користь [PERSON] підлягає стягненню 9168,08 гривень в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 2160,30 грн. за період з 04.03.2014р - 11.04.2014 року включно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved