Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу 6650 грн. 00 коп., посилаючись на те, що грошові кошти були сплачені у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, що скоєно з вини відповідача. Відповідач визнав позовні вимоги частково, посилаючись на те, що дійсно дорожньо-транспортна пригода мала місце, його було визнано винним, однак він вважає, що ДТП сталось не з його вини, хоча постанову не оскаржував, штраф сплатив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 квітня 2013 р. ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» уклала з [PERSON] договір за № АЕ/2084214 страхування засобу наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «Богдан А-09201», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 11 червня 2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, відбулося зіткнення автомобіля марки «Богдан А-09201», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], з автомобілем марки «КІА», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.10 «Правил дорожнього руху України», здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА», після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та 360 грн. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з висновком експерта за № 150 від 24 червня 2013 року, сума завданих збитків автомобілю марки «КІА», реєстраційний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 червня 2013 року становить 7459 грн. 52 коп. Позивач визнав зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і 23 грудня 2013 року здійснив [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 6650 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням за № 38890 від 23 грудня 2013 року. Відповідно до п.1 ст. 1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що регресна (зворотна) вимога пред'являється в разі виконання однією особою зобов'язання, яке повинна виконати інша особа. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у загальній сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved