Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вказав, що [INFO] року в с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області померла [PERSON]. Спадщина [PERSON] на час її відкриття складається із земельної частки (паю) в розмірі 1,74 в ум.кад.га без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Великокісницької сільської ради, Ямпільського району Вінницької області та належала спадкодавця на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 06 травня 1997 року на підставі розпорядження Ямпільської РДА Вінницької області № 98 від 10 квітня 1997 року. Зважаючи, що в [PERSON] родичів не було, він проживав разом із нею однією сім'єю до дня її смерті по [ADDRESS], мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство. До дня смерті [PERSON] він проживав разом з останньою, а після її смерті поніс витрати на її поховання, продовжував доглядати за будинком та присадибною ділянкою. У нього на руках залишилась копія Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на спадкову земельну ділянку, оскільки оригінал даного документу втрачений. За таких обставин він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Інших спадкоємців окрім нього немає. Зважаючи на те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачений, що є перешкодою оформити спадщину у нотаріуса, тому він змушений звернутися до суду із даний позовом. Просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS]. Встановити факт його проживання разом із [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 1,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належала до дня смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву від 06 травня 2019 року про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Представник відповідача Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву вх.№ 3323 від 03 травня 2019 року про розгляд даної справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задовлення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Із досліджених судом письмових доказі встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5)).З довідки виданої виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 09 січня 2019 року встановлено, що [PERSON] на день смерті, що наступила [INFO] року була постійною жителькою [ADDRESS]. З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь», розміром 1, 74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області (а.с.7). Із оголошення в газеті «Ямпільські ВІСТІ» від 18 січня 2019 року встановлено, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсним(а.с.8-9).Із відповідей приватних нотаріусів Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та [PERSON] встановлено, що заяв про прийняття чи відмову від спадщини після померлої [INFO] року [PERSON], до приватного нотаріуса не подавалось, спадкової справи не заведено. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS], тому вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Аналізуючи зібрані по справі докази, судом було встановлено, що [PERSON] постійно проживала однією сім'єю не менше як п'ять років з [PERSON] в [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний побут, проживали разом. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем четвертої черги за законом немає можливості в нотаріальному порядку прийняти спадщину в повному обсязі після смерті [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) втрачений. Інші спадкоємці за законом, які мають право на спадщину після смерті[PERSON] відсутні. За таких обставин, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved