Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що на обліку в службі у справах дітей Криничанської райдержадміністрації знаходиться неблагонадійна сім`я [PERSON], яка має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, [PERSON] є матір'ю одиначкою відносно малолітньої дитини. За час проживання на території Биківської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, домашнє господарство не веде, вихованням сина не займається; дитина завжди брудна. Будинок у занедбаному стані, не опалюється, антисанітарія, продукти харчування відсутні. [PERSON] неодноразово попереджалась стосовно наслідків невиконання нею своїх батьківських обовязків. Відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим Биківською сільською радою зроблено висновок «Про позбавлення батьківських прав» та прийнято рішення № 4 «Про позбавлення батьківських прав [PERSON].», тому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідачка у судове засідання не з'явилася про день слухання справи, сповіщена належним чином. Представник органу опіки та піклування Биківської сільської ради про день слухання спарави сповіщений належним чином. Перевіривши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] має малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] записаний за заявою [PERSON], згідно з ч.1 ст.135 СК України. Биківською сільською радою зроблено висновок про позбавлення батьківських прав та прийняте рішення № 4 від 08 лютого 2016 року «Про позбавлення батьківських прав [PERSON].». Таким чином, відповідачка [PERSON], всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання своєї дитини, не виконує обов'язків по піклуванню нею. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Суд, враховуючи вище викладене, норми чинного законодавства, у відповідності до ст.164 СК України, дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON]. Задоволення позову, у відповідності до ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved