Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], про стягнення з останньої коштів у сумі 11 791 гривня 93 копійки. Позовні вимоги мотивувала тим, що 17 березня 2013 року відповідач придбала у позивача в магазині дружба, товар згідно накладної № 27 від 17.03.2013 року на суму 5574 гривні, згідно накладної № 27а від 17.03.2013 року на суму 365 гривень, згідно накладної 27б від 17.03.2013 року на суму 1572 гривні. Загальна сума взятого у борг товару складає 7 511 гривень. Згідно укладеного договору купівлі-продажу від 17.03.2013 року, товар був відпущений в кредит на 3 місяці, тобто дата погашення богу - 17.06.2013 року. Але лише 9 листопада 2013 року після неодноразових вимог, від боржника надійшов перший платіж у сумі 500 гривень та 13 грудня 2013 року су сумі 1000 гривень. Несплачена сума боргу складає 6011 гривень. Також згідно договору купівлі - продажу від 17.03.2013 року № 27, покупець за затримку платежів зобов'язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 0,2 відсотки від вартості придбаного товару за кожен день прострочення. Таким чином за 2013-2014 роки, штрафні санкції складають 5 134 гривні 15 копійок. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про вручення їй судової повістки. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вислухавши думку представника позивача, вивчивши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. У ході розгляду справи судом встановлено, що 17 березня 2013 року [PERSON] придбала у позивача в магазині дружба, товар згідно накладної № 27 від 17.03.2013 року на суму 5574 гривні, згідно накладної № 27а від 17.03.2013 року на суму 365 гривень, згідно накладної 27б від 17.03.2013 року на суму 1572 гривні. Загальна сума взятого у борг товару складає 7 511 гривень. Згідно укладеного договору купівлі-продажу від 17.03.2013 року, товар був відпущений в кредит на 3 місяці, тобто дата погашення богу - 17.06.2013 року. 9 листопада 2013 року після неодноразових вимог, від боржника [PERSON] надійшов перший платіж у сумі 500 гривень та 13 грудня 2013 року су сумі 1000 гривень. Несплачена сума боргу складає 6011 гривень. Також згідно договору купівлі - продажу від 17.03.2013 року № 27, покупець за затримку платежів зобов'язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 0,2 відсотки від вартості придбаного товару за кожен день прострочення. Таким чином за 2013-2014 роки, штрафні санкції складають 5 134 гривні 15 копійок Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному, або кількох документах, у тому числі в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Таким чином, договір купівлі-продажу №27 від 17.03.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] підтверджує укладення письмового договору куп віл-продажу. Оскільки після спливу строку розрахунку за вказаним договором, 17.06.2013 року, і до теперішнього часу борг позивачу не повернутий, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Передбачене законом право позичальника вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позичальника від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позичальнику. Розмір інфляційних нарахувань обчислюють наступним чином: суму боргу множать на індекс інфляції за кожен місяць (за час, що минув від дня, наступного за днем, коли боржник повинен був оплатити борг, до дня пред'явлення вимоги про сплату), ділять на 100 і віднімають суму боргу. Таким чином сума штрафних санкцій за договором купівлі-продажу складає - 5134 гривні 15 копійок, розрахунок якої знаходиться в матеріалах справи. Сума 3% річних за користування за вказаним договором складає 180 гривень 30 копійок, яка підтверджується відповідними розрахунками, доданими до матеріалів справи. Сума інфляції з 01.04.2013 року по 01.05.2014 року у розрахунку з 6011 гривень боргу складає 466 гривень 48 копійок. Розрахунок додається. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] має заборгованість за договором купівлі-продажу перед [PERSON] на загальну суму 11 791 гривня 93 копійки з урахуванням індексу інфляції, 3% річних за користування чужими коштами та 0,2 % штрафних санкцій за кожен прострочення. Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON]. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved