Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №186 від 09.01.2014 року та Додатковим договором № 186/Т від 20.01.2014 року в сумі 24 300,00 грн. з яких 1000,00 грн. - сума неповернутого кредиту за Кредитним договором №186 від 09.01.2014 р. та Додатковим договором №186/Т від 20.01.2014 р.; 2148,87 грн. - сума нарахованих відсотків за Кредитним договором №186 від 09.01.2014р. та Додатковим договором №186/Т від 20.01.2014 р.; 21 151,13 грн. пеня; стягнути з відповідача сплачені позивачем поштові витрати в сумі 33,20 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.01.2014 року між [PERSON] та Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Подільського відділення, як кредитодавцем було укладено Кредитний договір №186 від 09.01.2014 року, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом 1000,00 строком з 09.01.2014 по 08.01.2015 року. В рамках кредитної лінії 20.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №186/Т, за даним Додатковим договором позивач надав відповідачу кредит (транш) в розмірі 1000,00 строком від 20.01.2014 по 27.01.2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою погасити заборгованість, 20.03.2014 року відповідачу було направлено повідомлення про необхідність сплатити кошти, 25.03.2014 року відповідачу була направлена претензія, однак звернення позивача залишені без відповіді, а заборгованість не погашена. В зв'язку із цим, станом на 07.02.2015 року за 376 днів прострочена сума боргу за Кредитним договором і Додатковим договором становить 24 300,88 грн. з них: 1000,00 грн. - сума неповернутого кредиту, 2148,87 грн. - сума нарахованих відсотків, 21 151,13 грн. - сума пені. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 09.01.2014 року між та Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] було укладено Кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 186, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом 1000,00 гривень строком з 09.01.2014 по 08.01.2015 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 208,6 відсотків річних. Також 20.01.2014 року між Подільським відділенням Першої всеукраїнської кредитної спілки та [PERSON] було укладено Додатковий договір №186/Т, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (транш) в розмірі 1000,00 строком від 20.01.2014 по 27.01.2014 року зі сплатою процентів у розмірі 0,57 % за кожен день користування кредитом (траншем). Встановлено, що станом на 07.02.2015 року за 376 днів прострочена сума боргу за Кредитним договором і Додатковим договором становить 24 300,88 грн. з них: 1000,00 грн. - сума неповернутого кредиту, 2148,87 грн. - сума нарахованих відсотків, 21 151,13 грн. - сума пені. Наведені обставини підтверджуються: копією кредитного договору №186 від 09.01.2014 р.; додатковим договором №186/Т; графіку розрахунків; заяви-анкети; заяви на видачу траншу, паспорту [PERSON], іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: · ст.ст. 526, 530 ЦК України, за якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України, за якою в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням); · ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, встановлених кредитним договором. У відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що розмір пені, яку просить стягнути позивач з відповідача, значно перевищує розмір збитків, а тому його слід зменшити до 1 000,0 гривен. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 07.02.2015 року його заборгованість перед позивачем становить 4 148,87 гривень, чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, то суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та на підставі ст. 88 ЦПК України 243,60 гривень сплаченого позивачем судового збору. Вимоги позивача про стягнення з відповідача сплачених поштових витрат у сумі 33,20 гривень задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати, виходячи із приписів ст. 79 ЦПК України, не відносяться до судових витрат. Таким чином суд задовольняє заявлений позов частково. На підставі ст.ст. 525, 526, 1050,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial