Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 36203,00 гривень, посилаючись на те, що 10.03.2015 р. о 16-30 год. в м. Харкові на перехресті вул.Основ'янська та вул. 1 Кінної Армії сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ» д.н. [NUMBER], яким керував відповідач, та «Renault» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.04.2015 р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» при використанні транспортного засобу - «Renault» д.н. [NUMBER] за договором обов'язкового страхування № АІ/6494487. Потерпілий своєчасно звернулась до МТСБ України із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої складала 36203,00 гривень, яку МТСБ України виплачено потерпілому. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 31.10.2017 р. відповідачу направлено лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, яку ним не сплачено. В судове засідання представник позивача не з'явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.04.2015 р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом ДТП, яка відбулась 10.03.2015 р. о 16:30 годині на перехресті вул.Основ'янська та вул. 1 Кінної Армії в м. Харкові. 11.03.2015 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце за участі вказаних автомобілів 10.03.2015 року. Як убачається з заяви від 09.06.2015 р. [PERSON] звернувся до позивача з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди 10.03.2015 р. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault» д.н. [NUMBER] застрахована у ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» за полісом № АІ/6494487. З наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу «Renault» д.н. [NUMBER] є [PERSON]. Згідно довіреності від 08.06.2015 року [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати та розпоряджатись транспортним засобом Renault» д.н. [NUMBER]. Відповідно до звіту № 385 від 05.06.2015 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля [NUMBER] в результаті ДТП 10.03.2015 р. складає 42484,55 гривень. Наказом МТСБУ від 28.07.2015 р. № 3786 визначено розмір відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що склав 36203,80 гривень, який виплачено [PERSON] 03.08.2015 р., що підтверджується платіжним дорученням №3786. 31.10.2017 р. МТСБУ на адресу відповідача направлено лист № 389 з вимогою сплатити суму відшкодування вище визначеної суми заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Підпунктом а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. За ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь [PERSON], виконав покладений на нього законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved