overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.08.2014 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1605. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Тривалий час сторони спільно не проживають, стосунки не підтримують, загального господарства не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та позивачем, відновити їй дошлюбне прізвище «Поліщук» та розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 116786, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1605 (а.с. 8). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 22.11.2013 року та зареєстровано виконкомом Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області, актовий запис № 11. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між ним та відповідачем не склалися через непорозуміння і несумісність характерів, різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити проживати при матері. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 108655, виданим Старочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис № 11 (а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 206510 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітнього сина для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 22.11.2014 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2552. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між ним та відповідачем не склалися через постійні конфлікти та суперечки, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З січня 2016 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 14.09.2017 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та просить його задовольнити. 11.09.2017 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за без її участі. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 120680, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2552 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 246586 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 24 червня 1984 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 898. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Відповідач часто виїжджає за кордон і тривалий час там проживає. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач в судовому засідання проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 17.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №898. Сторони проживають разом, однак тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 27 квітня 2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 413. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Постійні сварки призвели до втрати почуття любові та поваги. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, 17.06.2014 року від нього надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, 17.06.2014 року від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 27.04.2001 року Житомирським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №413. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 28 жовтня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2005. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час, а саме з кінця 2012 року вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених вище підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи в суді повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 05.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2005(а.с.5). Сторони по справі мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1708 (а.с.3). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Примирення неможливе. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 30.08.2003 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1405. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та різні релігійні погляди, зміна філософії та поглядів на життя. Тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають і спільне господарство не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 149598, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1405 (а.с. 6). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 31 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1576. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину (сина) - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що на протязі останнього часу відносини з відповідачем значно погіршилися, сторони втратили спільні інтереси, віддалились один від одного, не спілкуються, не ведуть спільне господарство, кожен утримує себе самостійно, проживають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне життя стало неможливим, сім'я фактично розпалася, примирення не можливе. Крім того, позивач не заперечує щоб малолітній син проживав разом з матір'ю. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач також 04.03.2014 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 31.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1576 (а.с.3). Сторони по справі мають малолітню дитину (сина) [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2152 (а.с.4). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обом із подружжя та інтересам малолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя та інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 08 червня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 690. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки тривалий час сімя існує тільки формально. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених вище підстав та просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, 23.06.2015 року від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №103596, виданим 08.06.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №690 (а.с.3). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарств. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved