Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 65841 грн. 53 коп. Мотивуючи свої вимоги зазначив, що 21.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 31.10.2017 року становить 65841 грн. 53 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, позов підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1ст. 634 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір. Відповідачем взяті на себе зобов'язання не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 31.10.2017 року становить 65841 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 3896,37 грн. - заборгованість за кредитом, 54933,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3111,50 грн. - штраф (процентна складова), Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості (а.с4), заявою (а.с.6), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.7-31), та іншими матеріалами справи. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1600,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved