Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 07.02.2015 року в розмірі 135 176 (сто тридцять пять тисяч сто сімдесят шість) гривень 50 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 9000 доларів США без зазначення строку, відповідач шість разів незначними сумами повертав суму боргу, однак залишок суми в розмірі 5300 доларів США не повертає, тому позивач просить стягнути суму за договором та понесені судові витрати. Представник позивача підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачки, що відповідає положенням ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач надав відповідачеві у якості позики 07.02.2015 року грошові кошти у розмірі 9000 доларів США. На підтвердження факту отримання вказаних коштів відповідач надав власноруч написану розписку (а.с.5). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16). На вимогу про повернення коштів відповідач шістьма платежами повернув 3700 доларів США, однак залишок суми в розмірі 5300 доларів США по цей час не повернув. Згідно ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. За курсом НБУ на час звернення до суду, сума боргу в національній валюті (гривні) за договором позики від від 07.02.2015 року становить 135 176 (сто тридцять пять тисяч сто сімдесят шість) гривень 50 копійок. З урахуванням заявлених вимог та наданих доказів, на підставі вказаних норм Закону, суд вважає вимоги є законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1351,77 грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved