Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 27427,38 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті ДТП. В позові зазначив, що 09.09.2016 року о 14 год. 05 хв. на а/ш Харків-Сімферополь 292км+573м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «DAF», державний номер [NUMBER] , при керуванні [PERSON] . Винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення постановою суду від 19.10.2016 року визнано відповідача [PERSON] . На час ДТП між позивачем та ТОВ «МетПромСервіс» було укладено договір добровільного страхування № 009033/4100/0000017 яким ПрАТ «СК «Уніка» застрахувало майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «DAF» д.н. [NUMBER] . На підставі звернення потерпілого, позивачем ПрАТ «СК «Уніка» було виплачено суму страхового відшкодування у сумі 76427, 38 грн. \~ \~ \~ \~В результаті вказаний дій, позивач ПрАТ «СК «Уніка» тримало право вимоги до особи відповідальної за збитки завдані ДТП. В подальшому, позивач звернувся до страхувальника цивільно-правової відповідальності [PERSON] , до ПрАТ СК «ВУСО», яке в межах лімітів відповідальності страховика, частково відшкодувало шкоду завдану в результаті ДТП, в сумі 49000 грн. Водночас, оскільки сума понесених збитків в повному обсязі позивачу відшкодована не була, різниця між сумою страхового відшкодування, що сплачена страховиком відповідача та сумою страхового відшкодування, що була відшкодована позивачем потерпілій особі, на суму 27427,38 грн., на думку позивача повинно бути стягнуто з [PERSON] , як особи винної у завданні шкоди. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат понесених у зв`язку з розглядом справи в сумі 1921 грн. Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу реєстрації. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не направлявся, зустрічний позов в строк наданий судом - не пред`явлено. Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подавав відзиву, позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення,суд згідно ст.280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних міркувань. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3,5,6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «МетПромСервіс» (потерпілим) був укладений договір добровільного страхування від 06.07.2016 року № 009033/4100/0000017, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «DAF». державний номер [NUMBER] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія договору (а.с. 12). 11.08.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та забезпеченого транспортного засобу «DAF», державний номер [NUMBER] , при керуванні [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є відповідач [PERSON] , про що свідчить постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 року у справі № 336/5525/16-п, що набрала законної сили 01.11.2016 року (а.с. 11). Стаття 82\~ЦПК визначає,\~що обставини,\~встановлені стосовно\~певної особи\~рішенням суду\~у господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~проте можуть\~бути у\~загальному порядку\~спростовані особою,\~яка не\~брала участі\~у справі,\~в якій\~такі обставини\~були встановлені. Факти встановлені відносно сторін рішеннями суду приймаються судом при розгляді справи та визнаються такими, що повторному доказуванню не підлягають. За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. Потерпілий звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 12.09.2016 року. На основі Рахунку № Ж602811 від 12.09.2016 року та платіжного доручення №2695 від 20.09.2016 року про оплату рахунку СТО було складено страховий акт №00202585 від 29.09.2016 року та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у76427 (сімдесят шість тисяч чотириста двадцять сім) гри. 38 кой., що підтверджується платіжним дорученням № 034599 від 30.09.2016 року. (а.с. 46). Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] , на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «КУСО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової, відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] . Як визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Згідно норм ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як передбачено ст. 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» з регресною вимогою на суму 76427,38 грн. Норми Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), є спеціальними для страховика. У відповідності до п. 22.1.Закону\~№ 1961-IV У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено ст. 29 Закону № 1961-IV У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ч. 2 п. 12.1 Закону № 1961-IV Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно матеріалів позовної заяви, ПрАТ «СК «ВУСО» врахувавши суму франшизи перерахувало на користь позивача ПрАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Відповідно до змісту ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено, вартість відновлювального ремонту автомобіля «DAF», державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження з урахуванням зносу автомобіля склала 81677,38 грн. з яких 76690,66 грн. були відшкодовані потерпілій юридичній особі позивачем ПрАТ «СК «Уніка», що підтверджується змістом страхового акту № 00202585 (а.с. 44). Водночас, оскільки сума страхового відшкодування, сплачена страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту відповідальності, є недостатньою для повної відшкодування шкоди, завданої діями [PERSON] , деліктні правовідносини з яким регулюються положеннями ЦК України, суд приходить до висновку, що з останнього, як з завдавала шкоди, підлягає стягненню різниця, між страховою виплатою, що була виплачена ПрАТ «СК «ВУСО» та сомою страхового відшкодування, що була сплачена позивачем ПрАТ «СК «Уніка» потерпілій особі, в сумі 27427,38 грн. (76427,38 грн. 49000,00 грн.) на користь позивача ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved