Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 5693, щодо страхування автомобілю [PERSON] , д/н [NUMBER]. 28 квітня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля. Постановою Приморського районного суду м. Одеса відповідача було винним у вказаному правопорушенні. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до договору, однак відповідачем вона проігнорована, тому вимушені звернутись до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. (а.с. 76,82). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, у заяві відповідач просила не розглядати справу без її присутності, але не вказала причини, що не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2015 між гр. [PERSON] та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 5693, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla, д/н [NUMBER]. (а.с. 4-17). 28 квітня 2016 р. по вул. Польська в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. 19 липня 2016 року постановою Приморського районного суду м. Одеси, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 39). Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦКУ відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 07 липня 2016 р. до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулася гр. [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. (а.с. 25). 25 липня 2016 р. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-011298 від 18.07.16 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ВПтС-0001243 від 23.06.16 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 99 128,58 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч сто двадцять вісім гривень 58 копійок), що підтверджується платіжними дорученнями № 1861 від 25.07.16 р. (а.с. 26-30). 19 серпня 2016 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулася гр. [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування (доплату) в зв'язку з ДТП. (а.с. 34). 26 серпня 2016 р. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-011416 від 23.08.16 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ВПтС-0001538 від 28.07.16 р., рахунку № ВПтС-0001159 від 13.06.16 р. та акту виконаних робіт № ВПТСА-001873 від 13.06.16 р., здійснило доплату до страхового відшкодування в розмірі 11018,22 грн. (одинадцять тисяч вісімнадцять гривень 22 копійки), що підтверджується платіжними дорученнями № 2101 від 26.08.16 р. (а.с. 35-38). Загальна сума відшкодування складає: 110146,80 грн. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦКУ до страховика (ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи вищевикладене, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку та

Outcome: approved