Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому вказав, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 23 січня 2014 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Разом із відповідачем не проживають з серпня 2014 року, не підтримують сімейних відносин, спільного господарство не ведуть. Спору про поділ майна та про виховання дитини на день винесення рішення немає. Позивач просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позов визнала повністю та безумовно, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24 вересня 2018 року (а.с.13). Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 жовтня 2018 року (а.с.18). Суд вважає, що законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в даному випадку в наявності, що підтверджується доданими до позовної заяви такими доказами. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 23 січня 2014 року та зареєстрували його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №16 (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Підставою позову є неможливість розірвання ш9любу позасудовим порядком через наявність у сторін малолітньої дитини, а також правові норми Сімейного кодексу України, на які він посилається в підтвердження своїх вимог: Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин (розірвання шлюбу). Відповідно до статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved