Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] сплачене страхове відшкодування у сумі 10 535 грн. 75 коп. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 08.09.2015 року в [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілої особи «Опель» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. На підставі звіту № 1084 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю «Опель» д.н.з. [NUMBER] було складено наказ № 1291 від 22.02.2016 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. МТСБУ було здійснено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля у розмірі 9 803,75 грн. Крім цього МТСБУ було понесено витрати пов'язані із залученням аварійного комісара у зв'язку із проведенням дослідження вартості матеріального збитку, що склали 732,00 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності їх представника, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 08.09.2015 року о 14 год. 25 хв. в м. Києві по [ADDRESS], керуючи автомобілем «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER], не переконався в безпеці свого маневру, відчинив двері автомобіля, чим створив перешкоду для автомобіля «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2015 року у справі № 754/14626/15-п (а.с. 5). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER] від 21.09.2015 року № 1084, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Опель Астра» д.н.з. [NUMBER] складає 11 764,50 грн. (а.с. 10-13 зв.). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Вбачається, що 14.09.2015 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8-8 зв.). 26 жовтня 2015 року [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 22). З матеріалів справи убачається, що договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 23 лютого 2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 9 803,75 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1291рв від 23.02.2016 року (а.с. 24). Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 993 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім цього позивачем були понесені витрати на послуги зі складення звіту про оцінку автомобіля у розмірі 732,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 28204рв від 24.02.2016 року (а.с. 24). Згідно вимог ч. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, при цьому відповідач подав заяву про визнання позову, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 4).

Outcome: approved