Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи який зазначив таке. Йому на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Шевченка, 89-а. Даний будинок він придбав відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 липня 2017 року у відповідача. У звязку із продажом будинку відповідач втратила право користування ним і земельною ділянкою, при цьому вона зобовязувалась знятись з реєстрації обліку за адресою його знаходження, однак до цього часу цього не зробила. Вказуючи, що реєстрація відповідача порушує його права власника, створюючи йому перешкоди, в тому числі у праві користування цим будинком, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Шевченка, 89-а, у звязку з його відчуженням. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 346 цього ж Кодексу право власності припиняється, зокрема, уразі відчуження власником свого майна. З матеріалів справи судом встановлено, що 14 червня 2017 року між сторонами дійсно було укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташовані за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Шевченка, 89-а, за умовами яких відповідач продала, позивач придбав у власність дані обєкти нерухомості. Дані правочини цього ж дня були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідними витягами. Наведене свідчить, що відповідач провела відчуження свого нерухомого майна, а позивач придбав його у власність, тобто відповідно до наведених вище норм закону відповідач втратила, а позивач набув право користування житловим будинком та земельною ділянкою за вказаною вище адресою з дня державної реєстрації вказаних прав за останнім. Із домової книги на житловий будинок, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Шевченка, 89-а, вбачається, що в ньому до цього часу зареєстроване місце проживання відповідача. Дана реєстрація відповідача дійсно створює перешкоди позивачу як новому власнику вказаного житлового будинку, в тому числі у здійсненні його прав, повязаних з користуванням будинком. Враховуючи, що відповідач своїх пояснень та заперечень проти позову не надала, суд, застосовуючи до спірних правовідносин статтю 391 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, тому його слід задовольнити. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення позовних вимог позивача усі понесені ним судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved