Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] площею 45,2 кв.м, та позивач здійснює утримання будинку, прибудинкової території та надає інші послуги відповідачу згідно з тарифами, затвердженими в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, а ним є в даному випадку відповідач, зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначаючи у позові про те, що відповідач свій обов'язок по щомісячній оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період 01.02.2009 р. - 01.06.2010 р. не здійснював, тому склалася заборгованість, розмір якої станом на 01.06.2010 р. становить 1 155,29 грн., та тому дану суму позивач просив стягнути на його користь з відповідача. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити позов. Відповідач в окремо наданих суду письмових запереченнях просила суд відмовити в задоволенні позову повністю, посилалася на те, що станом на 01.02.2011 р. у неї не має заборгованості перед позивачем, що підтверджується довідкою, наданою КЖЕП №31. Разом з тим, відповідно до заперечень відповідача вона неодноразово на протязі 3-х років письмово зверталася до начальника КЖЕП №31 з питання ремонту даху будинку, в якому розташована її квартира, утім, жодні дії з ремонту даху не були вжиті, а протіканням даху завдається шкода власнику квартири, через що відповідач була вимушена за власний кошт здійснювати ремонт квартири. Врахував заяву позивача та заперечення відповідача, дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, відповідач є власником квартири [ADDRESS] площею 45,2 кв.м. За преамбулою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» саме цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки та під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 13 зазначеного вище Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 зазначеного Закону також визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як встановлено судом на підставі доказів, наданих відповідачем у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, з її боку відсутня заборгованість за сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в наданій відповідачем довідці не вказано дати/дат, коли здійснювалося погашення відповідачем заборгованості, утім, надані відповідачем квитанції (копії) свідчать про сплату відповідачем 1 000,00 грн. 13.09.2010 р., та 493,22 грн. 01.10.2010 р., тобто після подання позовної заяви до суду (12.07.2010 р.), тому з відповідача на користь позивача підлягають лише стягненню судові витрати (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Outcome: partial