Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після їх розлучення син проживав разом з відповідачкою. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 21 лютого 2012 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина. Однак, з лютого 2018 року їх син постійно проживає разом з позивачем. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною і має певні доходи. За таких обставин позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини з лютого 2018 року, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 усіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з лютого 2018 року. Ухвалою суду від 28 березня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 04 квітня 2018 року отримала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позов з додатками, а 18 квітня 2018 року надіслала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила, що позовні вимоги визнає частково. Також зазначила, що твердження позивача, що вона ухиляється від участі у вихованні та утриманні сина не відповідають дійсності, а навпаки, позивач сам має заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, зауважила, що на даний момент на її утриманні знаходиться малолітня донька від іншого шлюбу, яка за станом здоровя потребує медичного догляду. За таких обставин згодна сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини свого заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після їх розлучення син проживав разом із відповідачем. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 21 лютого 2012 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина. Також судом встановлено, що з лютого 2018 року син постійно проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. А у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В свідоцтві про народження дитини матірю записана відповідач, а тому згідно закону вона зобовязана надавати матеріальну допомогу на її утримання. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатною і має певні доходи. Однак, судом встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, яка за станом здоровя потребує медичного догляду. За таких обставин суд вважає необхідним з 22 березня 2018 року припинити стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, виходячи з принципів розумної достатності та справедливості, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 березня 2018 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial