Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,55 га, що знаходиться на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 10 грудня 2013 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.7, 16). 8 серпня 2003 року остання отримала свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.5), зокрема, на земельну ділянку площею 0,55 га, що знаходиться на території Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.8). Згідно довідки, виданої 19 січня 2015 року виконавчим комітетом Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.20), за померлою [PERSON] рахувалась спірна у справі земельна ділянка, однак державний акт на право власності на неї на своє ім'я вона не виготовляла.\~ Певне спадкове майно після смерті своєї матері позивач успадкував (а.с.8-11). Заявник є єдиним спадкоємцем до майна його померлої матері (а.с.18). Постановою нотаріуса від 8 липня 2016 року (а.с.17) представникові позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв'язку з неподанням оригіналу правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа на згадувану земельну ділянку визнати право власності на неї у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже, як зясовано, [PERSON] за життя була фактичним власником спірної земельної ділянки, однак належним чином оформити своє право власності на неї не встигла, у зв'язку з чим позивач в даний час унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 704,80 гривні, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved