Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і представник позивача, обгрунтовуючи позовні вимоги, пояснив, що 28 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 05692-79-08, згідно якого відповідач одержав кредит в сумі 7300 гривень, який зобов'язався повернути у термін до 28 листопада 2010 року. Відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, не сплативши жодного платежу, допустивши таким чином заборгованість по кредиту станом на 20 листопада 2013 року в розмірі 52000,59 гривень, з яких: 7300 гривень - заборгованість за кредитом, 43609,82 грн. заборгованість по відсоткам і 1090,77 гривень - 3% від простроченої суми. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, а також 520,00 гривень судового збору. Відповідач, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечують, посилаючись на наступне. Як вбачається із матеріалів справи строк позовної давності почав спливати 28 листопада 2008 року. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач пропустив строк позовної давності, так як він сплив ще в листопаді 2011 року. В своїй позовній заяві позивач не ставить питання про поновлення строку подачі позовної заяви, тому на підставі вказаного позивачу в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено у зв'язку із пропуском строку встановленого для даного виду позовів. Крім того, відповідач кредит у позивача у листопаді 2008 року взагалі не отримував, підпис в квитанції про отримання грошей виконана не відповідачем, що є підставою в відмові в позові. Оцінивши докази по справі суд не може прийняти до уваги доводи відповідача та його представника про порушення позивачем строку позовної давності, оскільки згідно п. 1 кредитного договору № 05692-79-08 від 28 листопада 2008 року, кредит позивачем наданий відповідачу терміном до 28 листопада 2013 року, а позов заявлено 20 листопада 2013 року, згідно п. 6 цього ж договору, договір діє до повного погашення позичальником зобов'язань по цьому договору. Тому суд вважає, що передбачений ст. 257 ЦК України строк позовної давності позивачем не порушений. Також суд не може прийняти до уваги доводи відповідача та його представника про те. що відповідач в листопаді 2008 року кредит у позивача не отримував і підпис у квитанції про отримання суми кредиту виконана не відповідачем, оскільки вирішення питання належності підпису конкретній особі можливе тільки за висновком судової почеркознавчої експертизи, яка за правилами ст. 143 ЦПК України має призначатися за заявами сторін, Але сторони категорично відмовились від подачі заяв про призначення даної експертизи, що обумовлює необхідність розгляду справи судом за наявними в справі матеріалами. А матеріали справи свідчать, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 05692-79-08 від 28 листопада 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 7300 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 20 листопада 2013 року 52000,59 гривень, з яких: 7300 гривень - заборгованість за кредитом, 43609,82 грн. заборгованість по відсоткам і 1090,77 гривень - 3% від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 520,00 гривень судового збору.

Outcome: approved