Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, який мотивує тим, що 05.09.2012 року в м. Буча сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками ДТП були [PERSON], що керував автомобілем «Акура» д.н.з. [NUMBER] та [PERSON], що керувала «Маздою-6» д.н.з. [NUMBER], автомобіль застраховано в ПАТ СК «Уніка» за договором добровільного страхування на транспорті № 011101/4017/0000004 від 20.02.2012 р. Відповідно до Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.2012 р. дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Вказує, що транспортний засіб «Акура» д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач, на момент ДТП був забезпечений Полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/0619434, а тому особою, відповідальною за завдані збитки є НАСК «Оранта» в межах ліміту відповідальності, що становить 50 000,00 грн. А тому, відповідач як особа винна у скоєнні ДТП повинна відшкодувати різницю між фактично спричиненою шкодою та страховим відшкодуванням, яке підлягає стягненню із страховика в сумі 50 000,00 грн. та становить 29 278,80 грн. На підставі Договору та відповідно до страхового акту ПАТ СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 79 278,80 грн. 11.12.2013 р. на адресу відповідача було направлено досудову вимогу з пропозицією сплатити страхове відшкодування в досудовому порядку, однак кошти позивачем так і не були отримані. У зв'язку з цим, просить стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 278,80 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засіданні не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, враховуючи думку позивача, вирішив розглянути справу за відсутності сторін заочно, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. В зв'язку з відсутністю сторін на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05.09.2012 р. о 18 год 10 хв. на вул. Кірова у м. Буча сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Акура» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Мазда-6» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 25.09.12 № 1013/7995/12 (а.с. 11) відповідача визнано винним у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Судом також встановлено, що 20.02.2012 року між ПАТ СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування на транспорті № 011101/4017/0000004 (а.с. 6), згідно якого було застраховано автомобіль «Мазда-6» д.н.з. [NUMBER]. Транспортний засіб «Акура» д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач на момент ДТП, був забезпечений Полісом ОСЦПВВНТЗ від 01.11.11 № АВ/0619434 (а.с. 13), а тому особою, відповідальною за завдані збитки, є НАСК «Оранта» в межах ліміту відповідальності, що становить 50 000,00 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу від 16.10.12 № 39С/09/12 (а.с. 21-22) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда-6», реєстраційний номер [NUMBER] становить 60 429,96 грн. На підставі страхового акта від 30.10.12 № 00099227 (а.с. 8), наказу про виплату страхового відшкодування від 30.10.12 № 99227 (а.с. 7) платіжним дорученням від 01.11.12 № 038143 (а.с. 35) страхувальнику [PERSON] було перераховано страхове відшкодування в розмірі 79 278,80 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування. Має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання. зберігання або утримання якого підвищує небезпеку. Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовує шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи, що позивач виплатив страхове відшкодування і відповідно у нього виникло право регресної вимоги до відповідача, суд стягує з відповідача на користь страхової компанії 10 429,96 грн. - різницю між фактично спричиненою шкодою в сумі 60 429,96 грн. та лімітом відповідальності НАСК «Оранта» у розмірі 50 000,00 грн. Суд відмовляє у стягненні страхового відшкодування в більшому розмірі, оскільки такий розмір перевищує розмір шкоди, завданої власнику автомобіля «Мазда-6». У зв'язку із частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені ним по справі, пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial