Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому (після неодноразових уточнень позовних вимог) просив: -Виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 / 2 частини квартири [ADDRESS], визнавши за ним право власності на дану частку. - Виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 / 2 частини квартири [ADDRESS], визнавши за нею право власності на дану частку. -Залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] ванну кімнату, кухню, балкон та інші підсобні приміщення, які розташовані в квартирі [ADDRESS]. -Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні 1 / 2 частини квартири [ADDRESS] -Виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 / 2 частини гаражу [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу, визнавши за ним право власності на дану частку. -Виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 /2 частини гаражу [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу, визнавши за ним право власності на дану частку. -Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні 1 / 2 частиною гаражу [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській. 1 міста Кривого Рогу -Залишити у володіння, користування та розпоряджання [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21093 ЗНГ д. н. [NUMBER] 1989 року випуску. - Зобов'язати [PERSON] виплатити на користь [PERSON] половину вартості автомобілю марки ВАЗ 21093 ЗНГ д. н.[NUMBER], 1989 року випуску, у розмірі 8 218 (вісім тисяч двісті вісімнадцять)грн.. 00 коп. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі витрати по справі, згідно наданих оригіналів квитанцій. Відповідач у справі до початку розгляду справи по суті заявила зустрічний позов, у якому (після змін позовних вимог, відмови від частини позовних вимог) просила: -Припинити право [PERSON] на частку у спільному сумісному майні подружжя, а саме на квартиру [ADDRESS], сплативши йому грошову компенсацію вартості його частки майна з депозитного рахунку суду у сумі 65199,00 грн. (шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять грн.00 коп.). -Поділити спільне майно подружжя, визначивши наступний порядок володіння такористування майном: Відповідачу [PERSON]: -володіти та користуватися автомобілем ВАЗ 21093 ЗНГ 1989 року випуску, д.н.[NUMBER] [NUMBER].. вартістю 16437,46 грн. (шістнадцять тисяччотириста тридцять сім гривень, 46 коп.). -Отримати компенсацію вартості частки у спільній сумісній власності на квартиру заадресою [ADDRESS], в розмірі 65199.00 грн. (шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять грн.00 коп.), припинивши його право власності на 1/2 частку квартири. Позивачу [PERSON]: - Володіти та користуватися квартирою за адресою [ADDRESS]. отримавши право на 1/2 частку квартири, яка маланалежати Відповідачу, але право власності Відповідача на яку припиняється. - Отримати компенсацію вартості частки у спільній сумісній власності на автомобіль ВАЗ 21093 ЗНГ 1989 року випуску, д.н. [NUMBER] [NUMBER], вартістю 16437.46 грн. (шістнадцять тисяч чотириста тридцять сім гривень, 46 коп.) за рахунок вартості у частці Відповідача у спільному майн, а саме квартирі [ADDRESS] -Стягнути з Відповідача судові витрати по справі, а саме суму коштів 1051,00 гри. (одна тисяча п'ятдесят одна грн..00 коп.) сплачених у якості судового збору, та та 1506.00 грн. (одна тисяча п'ятсот шість грн.00 коп) у якості оплати судової будівельно-технічної експертизи, та понести ці витрати на рахунок компенсації вартості частки майна [PERSON] у спільному майні подружжя. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та показали, що між позивачем та відповідачем у 1997 році укладено шлюб. За час шлюбу сторонами спільно нажито майно, у т.ч. - автомобіль ВАЗ 21093, квартира за адресою: [ADDRESS], гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу. У подальшому спільне подружнє життя не склалося, виникали суперечки. У 2011 році шлюб було розірвано, позивач на даний час не проживає у спірній квартирі, проживає у іншому місці. Відповідач проживає у вказаній квартирі, не пускає туди позивача. Позивач фактично користується автомобілем ВАЗ 21093 та гаражем, у якому проживав певний проміжок часу, т.я. відповідач не пускала його у квартиру. Вважає, що вказане майно є спільним майном подружжя, і, отже, він має право на 1 / 2 його частину. Просили позов задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували. Відповідач (за первинним позовом) та її представники вказаний позов не визнли, заявили зустрічний позов та показали, що дійсно сторонами під час перебування у шлюбі було за спільні кошти подружжя придбано, окрім іншого, автомобіль ВАЗ 21093, квартиру за адресою: [ADDRESS], гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу. У подальшому шлюбні відносини не склалися, оскільки позивач почав бити відповідача, влаштовував сварки, наносив тілесні ушкодження. З даного приводу вона зверталася до міліції, проходила СМЕ. Шлюб було розірвано у 2011 році. Зараз вона живе у спірній квартирі, позивач проживає у іншому місці. Вважає, що спільно нажите майно належить по 1 / 2 кожному з подружжя, але спільне проживання її з позивачем є неможливим, оскільки він вчиняє щодо неї насильство, а тому просить позбавити позивача його частки у спільному майні подружжя - квартири - з виплатою йому грошової компенсації, а собі просить виплатити грошову компенсацію за частку вартості спільного автомобіля - за рахунок зменшення суми грошової компенсації за квартиру, що підлягає виплаті позивачу. Також відмовляється від спору щодо гаражу. Просить задовольнити викладені нею у зустрічному позові вказані вимоги. Допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони свідок [PERSON] показала, що позивача та відповідача знає приблизно 15 років, торгують поруч на ринку. Раніше у них був спільний прилавок, потім його вони поділили. Автомобілем користується позивач. Зараз він проживає з іншою жінкою «[PERSON]». Раніше він бив відповідачку. Вона це не бачила, але відповідачка приходила на ринок побита. Останнім часом позивач веде себе спокійно. Допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони свідок [PERSON] показала, щопозивача та відповідача знає тривалий час, живе у квартирі під ними. Раніше позивач бив відповідачку. Вона це не бачила, але чула гуркіт у їх квартирі, бачила синці у відповідачки. Вони сварилися раніше, бо звинувачували одне одного у тому, що «гуляють». На ринку зараз вони не б'ються, але бачила, як сваряться. Допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони свідок [PERSON] показала, щопозивача та відповідача знає 7 років. Колись позивач бив відповідачку, вимагав, щоб вона дала йому розлучення. Зараз вони торгують на ринку замками. Про конфлікти між ними зараз не знає нічого. Ведуть себе спокійно. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків та дослідивши документи та докази, що маються у справі, доходить до висновку, що обидва позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Як видно з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 30.05.1997 року сторони уклали між собою шлюб (т.1, а.с.89). 27.09.2011 року шлюб було розірвано (т.1, а.с.90). При цьому, сторони фактично не заперечують, що спірне майно, яке є предметом даного судового розгляду - автомобіль ВАЗ 21093, квартира за адресою: [ADDRESS] гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу - набуто під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, сторони визнають, що вказане майно належить кожному з них по 1 /2 частині, як нажите у шлюбі, а розбіжності виникають лише у питаннях розподілу майна між позивачем та відповідачем. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачу та відповідачу, кожному, належить по 1 / 2 частині права власності на автомобіль ВАЗ 21093, квартиру за адресою: [ADDRESS] гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Серпантин» по вулиці Балхаській, 1 міста Кривого Рогу, що є предметами спору та вважає необхідними у даній частині задовольнити вимоги обох позовів. Вирішуючи питання щодо виділення часток спірного майна в натурі та його розподілу між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до позицій сторін, викладених у позовах, позивач за первинним позовом просить виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 / 2 частини квартири [ADDRESS], визнавши за ним право власності на дану частку. - Виділити [PERSON] зі спільного сумісного майна подружжя 1 / 2 частини квартири [ADDRESS], визнавши за нею право власності на дану частку. -Залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] ванну кімнату, кухню, балкон та інші підсобні приміщення, які розташовані в квартирі [ADDRESS]. Відповідач вважає спільне проживання у вказаній квартирі неможливим та просить позбавити позивача його частки права власності у вказаному спільному майні (квартирі) та виплатити йому грошову компенсацію. При цьому, суд не погоджується з вказаною позицією відповідача (за первинним позовом) з огляду на наступне: Згідно ч.3 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Позивач за первинним позовом своєї згоди на присудження йому грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру не надав. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо (зокрема) спільне володіння і користування майном є неможливим. При цьому, суд доходить до висновку, що на даний час стороною відповідача (за первинним позовом, позивача - за зустрічним) не доведено неможливість спільного володіння і користування майном. Так, у справі дійсно маються свідчення того, що в минулому позивач (за зустрічним позовом) бив відповідача,сторони вчиняли між собою сварки, тощо. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, вказані події мали місце у 2011-2012 роках, що підтверджується як поясненнями сторін, так і свідченнями свідків та матеріалами справи (т.1, а.с.91-97). З жовтня 2012 року позивач з відповідачем спільно не проживають. Згідно пояснень свідків у судовому засіданні, на робочому місці відносини між ними вже досить тривалий час нормальні, бійок, скандалів не відбувається. Таким чином, суд доходить до висновку, що стороною відповідача (за первинним позовом) в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведено неможливість на даний час спільно володіти та користуватися вказаним спірним майном. Разом з тим, з цих же підстав суд доходить до висновку, що позивачем (за первинним позовом) в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведено факти створення відповідачем перешкод йому у користуванні вказаним спірним майном, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні первинного позову в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON]. у володінні, користуванні та розпорядженні 1 / 2 частини квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного, суд доходить до висновку про відсутність підстав для припинення у позивача права на його частку власності у спільному майні подружжя та присудження йому грошової компенсації. Позовні вимоги щодо визнання по 1 / 2 частки спільного права власності на гараж суд задовольняє у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги щодо спірного автомобілю, суд виходить з наступного: Згідно ч.2 ст.71 ЦК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Автомобіль є річчю неподільною, і, отже, повинен бути присуджений одному з подружжя. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, автомобілем постійно користувався і користується позивач (за первинним позовом). За таких обставин суд вважає за необхідне присудити спірний автомобіль йому, зобов'язавши його виплатити відповідачу (за первинним позовом) грошову компенсацію за 1 / 2 частини вартості вказаного автомобілю (згідно проведеної оцінки експерта). На підставі викладеного,

Outcome: partial