Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 27.09.2017 року має заборгованість у сумі 19580 грн.68 коп., яка складається з наступного: 3270 грн. 90 коп. тіло кредиту; 9570 грн. 64 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5330 грн. 54 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина); 908 грн. 60 коп. штраф (процентна складова), тому просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, тому суд вважає за можливе розглянути справу\~ у відсутності представника позивача . Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав довідку №1LUKP987UMT831BR від 12.03.2018 року, згідно якої рахунок № 5168755392394926 (угода № SAMDN50000044713675 від 10.05.2011 року) закрит 08.02.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» 07.11.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.05.2011 року, яка станом на 27.09.2017 року складає 19580 грн. 68 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку та стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві гроші у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановленому договором. Крім цього, відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кредитні кошти відповідачем до цього часу не повернуті, тобто, виконання зобов'язання не відбулось, банком у відповідності до положень чинного цивільного законодавства та умов договору нараховані відсотки за користування грошима на час звернення до суду. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] після подачі позову ПАТ КБ «Приватбанк» погасив кредит, про що надав довідку. За таких обставин, суд вважає, що в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.05.2011 року в сумі 19580 грн. 68 коп. необхідно відмовити, в частині стягнення з відповідача судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial