Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором, вказавши, що відповідно до Договору №232739 про надання та використання особистої платіжної картки та надання послуг дистанційного банківського обслуговування від 09.07.2012 року [PERSON] було відкрито поточних рахунок у національній валюті та видано платіжну карту з встановленим на ній овердрафтом в розмірі 500,00грн з процентною ставкою , яка становить 28% річних. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав на карту 500,00грн, з яких повернув лише 17,82грн в порушення п. 3.1.4 Договору. Таким чином станом 25.03.2015 року виникла заборгованість щодо несвоєчасного повернення овердрафту в сум 482,18грн та заборгованість по відсоткам в сумі 328,22грн, всього: 835,40грн, що включає в себе 25,00грн заборгованості по абонентській платі за послуги «СМС-Банкінг». Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 835,40грн та судовий збір в розмірі 243,60грн. В судовому засіданні представник позивача не з»явився однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність; не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення про вручення поштового повідомлення. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.07.2012 року між ПАТ «МАРФІН БАНК» та [PERSON] укладений Договір №232739 про надання та використання особистої платіжної картки та надання послуг дистанційного банківського обслуговування, за умовами якого банк відкрив [PERSON] поточний рахунок у національній валюті (п. 1.1) та видав платіжну картку, що підтверджується анкетою-заявою на одержання особистої платіжної картки та договору про надання та використання особистої міжнародної платіжної картки для фізичної особи. На виконання умов п. 2.7 Договору та заявки відповідача від 18.10.2012 року [PERSON] на платіжну картку встановлено овердрафт в розмірі 500,00грн, процентна ставка по якому становить 28% річних. Відповідно до п. 3.1.4 [PERSON] зобов»язався погашати заборгованість у рамках ліміту овердрафту не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла така заборгованість. Банк умови договору виконав, перерахувавши на карту відповідача овердрафт в розмірі 500,00грн. [PERSON] в порушення умов договору станом на 25.03.2015 року допустив заборгованість по неповерненому овердрафту в сумі 482,18грн, заборгованість по відсоткам в сумі 328,22грн та 25,00грн заборгованості по абонентській платі за послугу «СМС-Банкінг», що підтверджується розрахунком заборгованості здійсненого станом на 25.03.2015 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитор) зобов'язується надати гроші (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсоток. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Дослідив та оцінив усі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні і обгрунтовані. Судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем на загальну суму 835,40грн. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved