overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09 січня 1987 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають двох повнолітніх дітей. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони десять років тому назад припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявилась,належним чином була повідомлена про дату та час розгляд справи, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання по справі.\~\~ Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по справі та сторонам надано строк на примирення два місяці. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09 січня 1987 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом ЗАГС м. Львова, актовий запис № 9 (а.с.3). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Строк на примирення, наданий судом, позитивного результату не дав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати по справі підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10.11.2001року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]р.н., та сина [PERSON], [INFO]р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 10.11.2001р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАГС Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 34. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]р.н., та сина [PERSON], [INFO]р.н. (а.с.4,5). Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60грн., понесений позивачем при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 грудня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач відбуває покарання у Солонянській ВК № 21, надав суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 грудня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 603 (а.с.5). Подружжя має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 квітня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони з червня 2017 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01 (а.с.9). Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати підлягаю розподілу, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 січня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та час слухання справи, відповідно поштового повідомлення про отримання судового виклику, про поважні причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10 січня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,6). Подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12.05.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 12.05.2012р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 186 (а.с.4). Від зазначеного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12.06.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони з 12.06.2010 р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 201 (а.с.7). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 серпня 1995 року перебуває з відповідачем у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через різні погляди спільне життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 542. Неповнолітніх дітей не мають. Між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13.01.2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно матеріалів справи встановлено, що сторони з 13.01.2007 р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 9 (а.с.4). Від зазначеного шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що між подружжям припинені шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення не потрібен. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 вересня 2003 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейні стосунки з відповідачкою не склались у звязку з різними поглядами на шлюб, сімю, виховання дітей та ведення домашнього господарства, втратою взаємного почуття любові. Шлюбні відносини припинені з 2012 р . Шлюб існує формально. Діти проживають з відповідачкою. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Порядок утримання, виховання та визначення місця проживання дітей визначено нотаріально посвідченою угодою «Про виховання та забезпечення дітей після розірвання шлюбу». Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не зявилась, про слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про визнання позову. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим справу розглянути у відсутність відповідачки, постановити рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони зареєстрували шлюб 13.09.2003 р. у Відділі реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції, актовий запис № 527. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні відносини у 2012 році.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обидві сторони вважають неможливим поновлення шлюбних відносин. Діти за угодою сторін проживають з відповідачкою. Майнового спору сторони не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України суд постановляє рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем за наявності законних підстав. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved