Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, на свою користь 5 454 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що 11.06.2013 року він позичив відповідачу 5 000 грн. На підтвердження укладеного договору позики відповідач передав йому розписку, в якій посвідчив передання визначеної грошової суми, яку зобов'язався повернути до 15 вересня 2013 року щомісячними рівними частинами та ксерокопію свого паспорту. Розписка та передача грошей відповідачу відбувалась в присутності свідка [PERSON] Однак у зазначений у розписці термін відповідач грошей не повернув та під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Його спроби зв'язатися з відповідачем та повернути позику виявилися марними, відповідач на телефонні дзвінки та записки, оставлені в поштовій скриньці, не відповідає, змінив номер свого мобільного телефону, у зв'язку з чим він просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 5000 грн., відсотки за прострочення договору в розмірі 25 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. та витрати на юридичні послуги в розмірі 200 грн. Позивач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їхній сукупності, суд приходить до такого. Так, 11 червня 2013 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено у письмовій формі договір позики, відповідно умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 5000 грн. та зобов'язався повернути останньому ці грошові кошти у строк до 15 вересня 2013 року щомісячними рівними частинами. Вказаний договір був складений в присутності свідка [PERSON], про що свідчить запис в Договорі (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позичкодавцем у строк та у порядку, що встановлені договором. Проте відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору позики зобов'язання належним чином не виконав, грошові кошти в сумі 5000 грн. до 15 вересня 2013 року позивачу не повернув. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв'язку неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного Договору позики, суд,

Outcome: approved