Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що 12.12.2004 року померла його дружина [PERSON], з якою він перебував у шлюбу з 22.02.1967 року. Під час перебування з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, вони, згідно ордеру № 103, виданого на імя [PERSON] за рішенням № 144 від 02.04.1970 року виконавчого комітету Запорізької міської ради, отримали квартиру [ADDRESS], що знаходиться в ЖБК № 166 «Автомобіліст-4». Пай за квартиру в розмірі 4700 крб. було виплачено також під час перебування у зареєстрованому шлюбі повністю в 1987 році. В 1996 році вони звернулися до Хортицької районної адміністрації з питанням оформлення права власності на квартиру за [PERSON] Розпорядженням № 2747 від 20.12.1996 року Хортицької районної адміністрації було встановлено факт повної виплати паю та вирішено оформити право власності на квартиру за [PERSON] та провести реєстрацію права власності. Однак за отриманням свідоцтва про право власності вони не зверталися, таким чином і реєстрацію права власності на квартиру не провели. 12.12.2004 року померла його дружина [PERSON] Він 17.12.2004 року звернувся до восьмої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після її смерті, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 947/04, але свідоцтва про право на спадщину він не отримав у звязку з відсутністю правоустановчих документів. Оскільки він інвалід 2 групи то подальший збір документів та оформлення спадщини доручив своїй дочці [PERSON] З її слів йому відомо, що вона звернулася до адвоката з метою оформлення спадщини в порядку цивільного судочинства. Через деякий час [PERSON] надала рішення суду, яким за ним визнано право власності на 3/4 частки квартири, за нею на 1/4 частку квартири. На підставі рішення суду ОП ЗМБТІ 27.04.2005 року за реєстраційним номером 10631437, номер запису 35976 в книзі № 222, було проведено реєстрацію права власності на 3/4 частки квартири за ним і 1/4 частку квартири за [PERSON] 24.04.2010 року померла його донька [PERSON]. Після її смерті 26.11.2014 року він звернувся с заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], яким було заведено спадкову справу. 03.08.2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. У звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру і оригінал рішення суду у нього був відсутній, він звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з заявою про отримання належним чином завіреної копії рішення суду. Листом від 06.10.2010 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя його повідомив, що таке рішення відсутнє, дана справа Хортицьким районним судом м.Запоріжжя взагалі не розглядалася, позовна заява [PERSON] до суду не надходила, під зазначеним номером зареєстровано зовсім іншу справу. Після чого він звернувся до органів внутрішніх справ, з заявою, за якою 19.06.2015 року СВ Хортицького РВ ЗМУ порушено кримінальне провадження та внесені відомості до ЄРДР за № 12015080070001938 за ст. 190 ч.1 КК України, за фактом підроблення рішення суду. Враховуючи, що рішення суду, яким було визнано право власності на 3/4 частини квартири за ним та 1/4 частину квартири за [PERSON] фактично не ухвалювалося, не існує, таким чином не могло спричинити будь які правові наслідки, то підлягає відновленню правовий стан, що існував на момент його звернення до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], а тому просив скасувати рішення державного реєстратора ОП ЗМБТІ від 27.04.2005 року реєстраційний номер 10631437, номер запису 35976 в книзі 222 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], за [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], проведену на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя по цивільній справі № 2-2264/05 від 18.03.2005 року; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на частку у спільному сумісному майні подружжя, набутому у період шлюбу з [PERSON] та на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла 12.12.2004 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с. 45). У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 107). Представник відповідача ЖБК № 166 «Автомобіліст-4» у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 42). Представник відповідача ТОВ ЗМБТІ у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 114-115). Враховуючи вказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб,\~ які\~ беруть участь\~ у\~ справі,\~ чи\~ в\~ разі\~ якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про одруження ІІ-ЯК № 0208719 [PERSON], 22.02.1967 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Лосунова» (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження І-ЖС № 223033, [PERSON] народилася 05.07.1964 року, її батьками записані [PERSON] та. [PERSON] (а.с.20). В 1987 році [PERSON] повністю виплачена вартість квартири [ADDRESS], що підтверджується розпорядження Хортицької районної адміністрації м.Запоріжжя від 20.12.1996 року за № 2747 «Про оформлення права приватної власності на квартиру № 103, яка розташована в житловому будинку № 13 по вул.Лахтинська ЖБК «Автомобіліст-4», згідно якого, [PERSON] було запропоновано оформити право приватної власності та провести реєстрацію в МБТІ квартири [ADDRESS] ЖБК «Автомобіліст-4» (а.с. 13). Відповідно до довідки, виданої ЖБК № 166 «Автомобіліст-4» № 26 від 05.08.2015 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] разом з дружиною [PERSON] по день її смерті 12.12.2004 року (а.с. 15, 123). [PERSON] померла 12.12.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС № 304996 від 13.12.2004 року (а.с. 14). Як вбачається з копії спадкової справи № 947/04, з заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся до восьмої державної нотаріальної контори м.Запоріжжя 17.12.2004 року. Донька померлої - [PERSON] з заявою про отримання спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася (а.с. 96 зворотна сторона). Згідно довідки виданої ЖБК № 166 «Автомобіліст-4» № 25 від 05.08.2015 року [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з ним були зареєстровані донька [PERSON] з 16.08.2005 року по день її смерті 24.10.2010 року, також в квартирі зареєстрований [PERSON] (а.с. 15, 122). Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЖС № 174567 [PERSON] померла 24.04.2010 року (а.с. 22). З копії спадкової справи № 05/2015,вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулися її син - [PERSON] та її батько - [PERSON] (а.с. 66-81). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 03.08.2015 року за № 237/02-31 виданої на імя [PERSON], останньому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 93). Згідно витягу № 7127965 про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ 1/4 частина квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], 3/4 частини квартири належить [PERSON], право власності зареєстровано на підставі рішення № 2-2264/05, виданого 18.03.2005 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя ( а.с 18). Як вбачається з копії технічного паспорта квартира [ADDRESS] на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2005 року № 2-2264/05 належить [PERSON] 3/4 частини квартири, [PERSON]Ж, 1/4 частина квартир (а.с. 124-125). З супровідного листа за № 10551 від 09.12.2014 року вбачається, що ТОВ ЗМБТІ, з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно, надав [PERSON] копію рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2005 року справа № 2-2264/05 (а.с. 16, 17, 119, 120). На звернення [PERSON] з заявою про отримання копії рішення суду № 2-2264/05 від 18.03.2005 року, Хортицький районний суду м.Запоріжжя 06.10.2010 року відповів, що згідно журналів реєстрації цивільних справ за 2005 рік, позов [PERSON] до Хортицької районної адміністрації ЗМР, [PERSON], третя особа восьма нотаріальна контора про визнання права власності, не зареєстрований та до суду не надходив (а.с.25, 118). Крім того до ЄРДР 19.06.2015 року внесено відомості про скоєне шахрайство особо, яка склала [PERSON] неналежно оформлене рішення суду про визнання за нею та батьком права власності на 1/4 та 3/4 частин квартири відповідно (а.с. 26, 117). Відповідно до ст.ст. 182, 331, 334 ЦК, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого обєкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього. Законом від 01 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі ЗУ № 1952-ІV) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2). Право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] виникло на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2005 року. Як стало відомо з відповіді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2010 року позов [PERSON] до Хортицької районної адміністрації ЗМР, [PERSON], третя особа восьма нотаріальна контора про визнання права власності, не зареєстрований та до суду не надходив, рішення по справі судом не приймалося. Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування регулюються нормами Закону України № 1952-ІV. Відповідно до частини 2 статті 26 вказаного закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі вищезазначеного рішення було здійснено державну реєстрацію прав [PERSON] на 3/4 частини квартири та [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS], а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], в частині скасування рішення державного реєстратора ОП ЗМБТІ від 27.04.2005 року реєстраційний номер 10631437, номер запису 35976 в книзі 222 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], за [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], проведену на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя по цивільній справі № 2-2264/05 від 18.03.2005 року. Згідно зі ч. 3 ст.. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником. На підставі ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Судом встановлено, що [PERSON] виплатила вартість квартири у сумі 4700 крб. але у встановленому законом порядку право власності на квартиру не оформила. Вартість квартири виплачена під час шлюбу з [PERSON], а тому на підставі ст.. 60 СК України, дане майно є їх спільно нажитим майном, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому суд вважає позовні вимоги позивача у частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як частину у спільному сумісному майні подружжя, набутому в період шлюбу, підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст..ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). ст.1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно приживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено судом, [PERSON] постійно проживав разом з спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК № 166 «Автомобіліст-4» за № 26 від 05.08.2015 року, до нотаріальної контори звернувся з заявою про прийняття спадщини, а значить спадщину після смерті дружини прийняв. Також судом встановлено і підтверджується матеріалам справи, що на день смерті [PERSON] її дочка [PERSON], була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 84 зворотна сторона), з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, тому, вважається такою, що її не прийняла. У звязку з вищевказаним, [PERSON] не є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] по представленню, бо [PERSON] померла пізніше [PERSON] Виходячи з викладеного вище, враховуючи, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], але в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, 1/2 частини квартири належить йому на підставі Закону як частка у спільному майні подружжя, тому суд вважає позовні вимоги в частині визнання за ним ? частину квартири [ADDRESS] як на частку у спільному майні подружжя та 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], обґрунтованими, доведеними і підлягаючими повному задоволенню. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с.10), відповідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved