Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 17.11.1995 року між ним та відповідачем і зареєстрований за №15 у Виконкомі Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини були припинені у жовтні 2003 року, через те, що між ним та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила розглянути справу за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання також надала письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала, просила суд розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 17.11.1995 року, зареєстрованому за №15 у Виконкомі Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.11). Від шлюбу неповнолітніх дітей. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позаяк позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред'явлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Окрім того, оскільки позивач у позовній заяві просить суд покласти на нього усі судові витрати, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved