Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказавши, що 13 грудня 2013 року він купив в магазині «Фоксмарт» за інтернет адресою : foxmart.ua, який належить відповідачу планшет та модулі пам'яті на загальну суму 9836,93 грн. Під час укладення договору купівлі-продажу продавець видав йому товарний чек № фРН-1213/0901, гарантійний талон і гарантував йому, що товар новий. Але вже при отриманні було зрозуміло, що товар використовувався та навіть вже відремонтовано (були сліди пошкодження корпусу характерного типу). У зв'язку з цим він звернувся до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу та повернути товар. 17 грудня 2013 року він повернув товар відповідачу «Новою Поштою» та вважає цей день датою розірвання договору. Після цього він неодноразово звертався телефоном до магазину «Фоксмарт» з приводу повернення грошей та залишив письмові претензії за допомогою форми «зворотнього зв'язку» в інтернет магазині відповідача. Але грошей йому не було повернуто. 20.03.2014 року він звернувся до «Урядової гарячої лінії», 25.03.2014 року відправив листа з претензією на адресу відповідача, Держспоживінспекції та Державної інспекції з питань захисту прав споживачів. З 17.12.2013 року до 13.05.2014 року сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити складає 14 460,28 грн. В цей період інфляції гривні набула 106,9 %, що складає суму 678 грн.,75 коп. Згідно п.4 ст.710 ЦК України просить відшкодувати різницю між ціною товару, встановленою у товарному чеку і ціною відповідного товару на момент постановлення судом рішення, вказана різниця складає 6073 грн. Своїми діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 6 000 грн. Вона полягає в душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав внаслідок порушення відповідачем його прав споживача, він спостерігав, що щоденно зростають ціни на потрібну йому продукцію, але не мав змоги її придбати, бо гроші йому не повернули. Просив суд стягнути з відповідача гроші за товар в сумі 9836,93 грн., неустойку за прострочення виконання зобов'язання повернення грошей, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 14 460, 28 грн., інфляцію в сумі 678,75 грн., різницю між ціною товару, встановленою у товарному чеку і ціною відповідного товару на момент постановлення рішення суду в сумі 6073 грн., моральну шкоду в сумі 6 000 грн., витрати на поштові відправлення в сумі 23,70 грн. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині суми грошей за товар до 36,93 грн., вказавши, що гроші за повернутий товар він отримав в сумі 9800 грн. від ФОП «Сокольникової» 20 травня 2014 року, в іншій частині позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави зі згоди позивача розглядати справу в заочному порядку та постановити заочне рішення на підставі ст. 224-233 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2013 року уклав договір купівлі-продажу з ФОП [PERSON] на відстані, через інтернет-магазин «Фоксмарт», придбавши планшет та модулі пам'яті на загальну суму 9836,93 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною, де зазначено платника зворотної доставки ФОП [PERSON] та вартість відправленого товару, гарантійним талоном на придбаний товар зі штампом ФОП [PERSON] та товарним чеком № фРН-1213/0901 від 13.12.2013 року, в якому зазначено товар на суму 9 836,93 грн. Позивачем отримано товар через «Нову пошту». Як слідує з його пояснень при перевірці отриманого товару він виявив дефекти на планшеті (кришка мала механічні пошкодження та сліди ремонту), модулі пам'яті не перевіряв, впевнився в їх кількості та вирішив повернути товар, оскільки планшет був неналежної якості, а за умовами продавця необхідно було повернути весь товар. 18.12.2013 року товар було відправлено на інтернет магазин ФОП [PERSON], який є сервісним центром магазину «Фоксмарт», як пояснили позивачу представники магазину. Після відправлення товару [PERSON] не отримував гроші, сплачені за товар. З цього приводу він звернувся з претензією до ФОП [PERSON], проте відповіді не отримав. Потім він звертався до державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області, на що отримав відповідь від 15.04.2014 року про те, що ФОП [PERSON] гарантує повернути сплачені за товар гроші в сумі 9801,93 грн. в період до 17.04.2014 року. Проте, 17.04.2014 року позивачу не повернуті гроші. Тоді він 19.05.2014 року звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів. [PERSON] витрачені кошти на поштові відправлення в сумі 23,70 грн. Станом на час подачі позову вартість інтернет - планшету становить 2617 грн., модулів пам'яті відповідно 245 грн. та 273 грн., ціни були розміщені на сайті інтернет-магазину «Фоксмарт». Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 710 ч.4,5 ЦК України, у разі відмови покупця від договору та повернення продавцю товару неналежної якості покупець має право вимагати відшкодування різниці між ціною товару, встановленою договором, і ціною відповідного товару на момент добровільного задоволення його вимоги, а якщо вимогу добровільно не задоволено продавцем, - на момент постановлення судом рішення. Якщо на час виконання рішення суду про відшкодування різниці в ціні у разі заміни товару, зменшення ціни або повернення товару неналежної якості підвищилися ціни на цей товар, покупець із цих підстав може заявити додаткові вимоги до продавця. Відповідно до ст.4 ч.1 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; Відповідно до ст. 12 п.9, ст. 13 ч.4,7 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п'ятою - дев'ятою статті 12 цього Закону. Відповідно до п.20 Пленуму ВСУ від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при вирішенні питання про відповідальність та про наявність і розмір збитків, заподіяних споживачеві у зв'язку з недоліками товару (робіт, послуг), суду належить виходити як із загальних положень Закону або статей 203-206 ЦК, так і зі спеціальних норм законодавства (статей 263, 271, 326, 337, 341, 347, 403, 410, 412, 419, 420, 422 ЦК, а також з умов укладеного сторонами договору. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу товару на відстані через інтернет -магазин. Товар було відправлено через підприємство «Нова Пошта». Під час перевірки товару, позивач виявив певні недоліки, проте доказів про дефективність отриманого товару не надав. В подальшому 18.12.2013 року через те, що вважав товар, товаром неналежної якості, повернув його продавцеві через посередника сервісний центр ФОП «[PERSON]», про що повідомив відповідача. Після відправлення товару, відповідач гроші за повернутий товар в строк, передбачений ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» не повернув, тому позивач має право на сплату відповідачем неустойки в розмірі 1 % вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей. Суд при здійсненні розрахунку неустойки виходить з дати повідомлення 18.12.2013 року - дати відправлення товару відповідачу, та рахує розмір неустойки до дати подачі позову як того просить позивач. Період затримки становить 123 дні. (9836,93 грн. Х 1 %) : 100 Х 123 = 12 098 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що з відповідача підлягають достроковому стягненню гроші в сумі 36,93 грн., які не доплачені позивачу за повернутий товар, як слідує з його пояснень. За період часу, протягом якого відповідачем не поверталися гроші за повернутий товар, відбулося знецінення грошових коштів, індекс інфляції становить 106,4 %. Суд вважає, що на вказані правовідносини поширюються норми ст. 625 ЦК України, оскільки відповідачем не виконано грошове зобов'язання - не повернуті гроші за товар. Тому на користь позивача необхідно стягнути заборговані кошти з урахуванням індексу інфляції в сумі 629,56 грн. 9836, 93 грн. Х 106,4 % : 100 = 629,56 грн. Позов в частині стягнення з відповідача різниці між ціною товару відповідно до ст. 710 ч.4 ЦК України не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факт придбання ним товару неналежної якості, а вказана норма застосовується лише у випадку придбання товару неналежної якості. Позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди теж не підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що моральна шкода відповідно до ст. 4 ч.1 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів» присуджується лише в разі завдання її внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), що не було доведено позивачем. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на відправлення поштової кореспонденції в сумі 23,70 грн., оскільки позивач через порушення своїх прав споживача змушений був звертатися до різних інстанцій за захистом свого права, вказаними витратами йому заподіяні збитки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин, на підставі ст. 4 ч.1 п.5, ст.12 ч.9, 13 ч.4,7 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 625, 710 ч.4 ЦК України, п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»,

Outcome: partial