Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що після смерті 11.06.2012 року його батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВТКП «[PERSON] ДОК» від 05.09.1994 року, померлому батьку належала ? частина указаної квартири, інша половина належала його дружині [PERSON], з якою він проживав разом до її смерті 08.04.2007 року. Ураховуючи їх спільне проживання померлий батько відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини. За життя померлий [PERSON] заповіту не склав. Позивач та відповідач у визначений законом строк подали заяву про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори. Третя особа [PERSON] у визначений законом строк подав до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правоустановлюючого документу на квартиру, яка увійшла до спадщини, і рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 11.06.2012 року. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов просив розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Подав додаткові письмові пояснення, в яких виклав своє субєктивне бачення предмету доказування у цій справі, а також зазначив, що у нього відсутні правоустановлюючі документи на спірну квартиру, у тому числі свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт. Пояснив, що виготовити технічний паспорт та довідку характеристику на квартиру не має можливості, оскільки родичи та знайомі відповідача, які проживають у квартирі чинять перешкоди для проведення таких дій, а без оформлення спадкових прав позивач не має можливості звернутись до правоохоронних органів для забезпечення доступу до квартири. Відповідач в судове засідання не зявилась, вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, поважних причин неявки суду не повідомила. В одному із засідань пояснила, що після смерті її та позивача батька [PERSON] залишилась квартира [ADDRESS], в якій зараз проживає її хворий син. Померлий батько за життя заповіту не склав. Відповідач зазначила, що вона та позивач подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а їх рідний брат [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців немає. [PERSON] повідомила, що вона володіє всіма правоустановлюючими документами для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], але свої спадкові права поки що не оформлює, а документи позивачу для оформлення ним спадщини на свою частку також не надає, оскільки її хворому синові ніде жити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату і час проведення судового засідання. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено та визнано сторонами, що батьком позивача, відповідача та третьої особи [PERSON] був [PERSON], який помер у місті Тростянці 11 червня 2012 року (а.с.7,36). Не оспорюється сторонами і та обставина, що померлий [PERSON] за життя був одружений з [PERSON], яка померла 08.04.2005 року, про що свідчить актовий запис № 107 (а.с.31). До смерті [PERSON] та [PERSON] проживали разом у [INFO], яка їм належала на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВТКП [PERSON] ДОК 05.09.1994 року і зареєстровано в Охтирському МБТІ, про що внесено реєстровий запис у книгу за №43-703 (а.с.74). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Після смерті [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа 16 червня 2012 року за № 294/2012 року, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 418005781 від 15.10.2015 року. Відповідач 16 серпня 2012 року подала до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 11.06.2012 року і постійним місцем проживання якого була квартира [ADDRESS]. Відповідну заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька 31 жовтня 2012 року до [PERSON] державної нотаріальної контори подав і позивач. У свою чергу 31 жовтня 2012 року [PERSON], який є рідним братом сторін, до [PERSON] державної нотаріальної контори подав заяву про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], на користь позивача (а.с.32-42). Листом від 26.05.2015 року завідувач [PERSON] державної нотаріальної контори розяснив позивачу, що за відсутності у спадкоємця правоустановлюючого документа, необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину, яким є свідоцтво про право власності, видане ВТКП [PERSON] ДОК 05.09.1994 року, питання вирішується у судовому порядку. Після надання судом сторонам часу для примирення спір між сторонами не було вирішено, а нотаріусом 01 грудня 2015 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 11 червня 2012 року на квартиру [ADDRESS] у звязку з тим, що зі слів [PERSON] правоустановлюючих документів на квартиру він не має, де вони знаходяться він не знає (а.с.62). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на 2/3 частину спірної квартири у порядку спадкування за законом після смерті його батька, суд виходить з такого. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1217,1267 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 08.04.2005 року. Після її смерті як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв батько позивача [PERSON], оскільки на момент її смерті вони проживали за однією адресою. Таким чином, [PERSON] після смерті дружини [PERSON] відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв її спадщину і таким чином набув право власності на іншу належну останній половину квартири [ADDRESS]. Часом відкриття спадщини після смерті батька сторін [PERSON] є 11 червня 2012 року. Сторонами визнано, що за життя [PERSON] заповіту не складав. Судом установлено, що спадщину після смерті батька прийняли сторони, подавши в установлений законом строк до нотаріуса відповідну заяву. Інших осіб, які б прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], за матеріалами спадкової справи судом не установлено. Сторони як діти спадкодавця [PERSON] належать до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до частини 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Рідний брат сторін [PERSON], подавши у строк, визначений статтею 1270 ЦК заяву до нотаріуса, відмовився від прийняття своєї частки спадщини на користь позивача. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 1278 ЦК України та те, що один із спадкоємців за законом відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, вирішуючи питання про визначення часток, які належать у спадщині кожній із сторін, яка відкрилась після смерті 11.06.2012 року [PERSON], суд дійшов висновку, що позивачу належить 2/3 частини, а відповідачу 1/3 частина спірної спадщини. Відповідно до вимог статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що відповідач своєю відмовою у наданні правовстановлюючих документів на спірну квартиру, перешкоджає оформити його спадкові права з метою подальшої реалізації його права власності на частину цієї квартири. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] позивач, який є спадкоємцем першої черги, і який, своєчасно подав заяву про прийняття спадщини і не відкликав її, в силу статей 1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1274, 1278 ЦК України набув у порядку спадкування за законом право власності на 2/3 квартири № 3, що знаходиться по вул.Шевченка, 5б в м.Тростянець Сумської області. Однак враховуючи, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру утримує у себе відповідач, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за ним рішенням суду згідно зі статей 328 та 392 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved