Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та на його ім`я відкритий особовий рахунок. АТ\~«Херсонська ТЕЦ» \~надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2010 року по січень 2020 року у розмірі 31702,53 грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 2102,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач надав до суду, в якому просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Зазначив, що стягувачем до заяви не додано жодного документу, який би підтверджував наявність правовідносин між відповідачем та АТ «Херсонська теплоелектроцентраль». Також, стягувачем до заяви не додано жодного документу, який би свідчив про те, що послуги надавалися та те, що витрати на їх здійснення складають 31702,53 грн. Відповідач не являється споживачем послуг з подачі теплової енергії та гарячого водопостачання з листопада 2010 року, з причин його відключення від централізованої системи опалення, згідно рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 27.03.2010 року та акту про відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 05.10.2010 року. Крім того, отримав позитивне рішення на відключення приміщення (квартири) відповідача від мереж ЦО та технічне завдання від 27.09.2010 року на відключення від центрального опалення та встановлення електричного джерела опалення. Виконав усі вимоги вказаного технічного завдання. Згідно акту від 05.10.2010 року було виконано відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО, акт затверджено протоколом міжвідомчої комісії від 01.12.2010 року в порядку визначеному п.2.6 Порядку. Таким чином, відповідач не має обов`язку на сплату послуг із постачання теплової енергії і гарячого водопостачання починаючи з 01.12.2010 року. Як вбачається із змісту позову позивачем заявлені позовні вимоги за період з жовтня 2010 року по січень 2020 року, тобто частина із них заявлена поза межами позовної давності, а саме за період з жовтня 2010 по січень 2017 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на відмові у позові з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач АТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкритий особовий рахунок. Згідно розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач з 2010/10 року по 2015/01 року не сплачував за централізоване опалення. Відповідно до ч.1\~ст.509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3\~ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом в порядку ч.3 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 19.03.2020 року про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення виникла за період з жовтня 2010 року по січень 2020 року, тобто позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. З урахуваннямвикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судові витрати покладаються на позивача. Посилання відповідача на те, що він не має обов`язку на сплату послуг із постачання теплової енергії і гарячого водопостачання у зв`язку з відключенням квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять належні та допустимі докази законного відключення квартири відповідача від мережі ЦО, відсутні підстав для звільнення відповідача від сплати послуг, які надаються.

Outcome: dismissed