Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 619/ЕМ від 04.01.2014 року, стягнути грошові кошти у розмірі 87 549,70 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 04.01.2014 року між ним та ТОВ «Еверест плюс» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 619/ЕМ, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах передбачених договором. 20 січня 2014 року на користь продавця ним на виконання умов договору у визначений строк було перераховано грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн. та 29 січня 2014 року - у розмірі 24 126,00 грн. В подальшому між ним, ТОВ «Еверест плюс» та ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» було укладено додаткову угоду до договору від 04.01.2014 року про купівлю-продаж майнових прав № 619/ЕМ про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно якої відповідач взяв на себе права та зобов'язання ТОВ «Еверест плюс». 30 квітня 2014 року ним було здійснено оплату грошових коштів у розмірі 3 423,70 грн. на користь відповідача. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, будівництво об'єкту не ведеться, не закінчено, не введено в експлуатацію та жодних повідомлень про прийняття закінченого об'єкту будівництва не надсилалося. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] суду подав заяву у якій просить розглянути справу без його та позивача участі, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника повідомлено не було, у зв'язку з чим суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 04.01.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Еверест плюс» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 619/ЕМ (а.с. 7-12). Відповідно до 2.1. договору, Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Згідно п. п. 2.2., 4.2 договору, сторони домовилися, що Об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є об'єкт нерухомості, розташований в Об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], однокімнатна, загальною площею 40,06 кв.м., 16 поверх, 3 секція. Орієнтована загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 288 832 грн. 60 коп. Пунктами 2.6, 2.7 договору передбачено, що плановий термін закінчення будівництва - 4 квартал 2014 року, а плановий термін введення в експлуатацію - 1 квартал 2015 року. Відповідно до п. 4.3.1 договору, покупець перераховує на поточний рахунок Продавця або вносить в касу Продавця першу частку від загальної вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, визначеної у п. 4.2 цього Договору, що становить 84 126 грн., в тому числі ПДВ 20% - 14 021 гривня, не пізніше 05 лютого 2014 року, що становить 12,018 кв.м. від загальної площі Об'єкту. [PERSON] на користь ТОВ «Еверест Плюс» було перераховано грошові кошти згідно квитанції № ПН 11362 від 20 січня 2014 року у розмірі 60 000,00 грн. та відповідно квитанції № ПН 18401 від 29 січня 2014 року у розмірі 24 126,00 грн. (а.с. 14). 18 квітня 2014 року між ТОВ «Еверест Плюс», [PERSON] та ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» було укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобов'язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав № 619/ЕМ від 04.01.2014 року, відповідно до умов якої сторони домовилися замінити сторону ТОВ «Еверест Плюс» у Договорі купівлі-продажу майнових прав від 04.01.2014 року на сторону Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг» (а.с. 13). Пунктом 4 додаткової угоди передбачено, що з моменту підписання даної додаткової угоди обов'язок позивача по здійсненню розрахунків за основним договором виконується на користь відповідача за реквізитами зазначеними у п. 13 додаткової угоди. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 30 квітня 2014 року [PERSON] на користь ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» було перераховано грошові кошти у розмірі 3 423,70 грн. (а.с. 15). Як убачається із матеріалів справи, відповідачем умови договору було порушено, у зв'язку із чим позивач просить розірвати договір та стягнути сплачені ним грошові кошти. Згідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернути до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути: припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За нормами ст. ст. 626-629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. За нормою ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 60 ЦПК України). З урахуванням зазначеного, у зв'язку з невиконанням відповідачем істотних умов договору купівлі-продажу майнових прав, спірний правочин слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім грошові кошти на виконання умов договору в сумі 87 549 грн. 70 коп. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 426 грн. 70 коп.

Outcome: approved