Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 40740,00грн., посилаючись на те, що 21.11.2010 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, на виконання якого було передано [PERSON] грошові кошти в розмірі 1800грн. В підтвердження отримання коштів [PERSON] видала розписку, відповідно до якої вона зобов'язалася повернути кошти у повному обсязі до 14.12.2011 року. У разі затримки повернення боргу, повинна сплатити 500грн. заборгованості за кожну прострочений місяць. 08.12.2010 року [PERSON] повторно уклала договір позики з [PERSON], на виконання якого було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00грн. В підтвердження отримання коштів [PERSON] видала розписку, відповідно до якої вона зобов'язалася повернути кошти у повному обсязі до 08.12.2012 року. У разі затримки повернення боргу, повинна сплатити 270грн. заборгованості за кожний прострочений місяць. Але, в зазначений в розписках час відповідач не виконав умов договорів. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов»язання не виконав. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі та відсотки в розмірі 40730,00грн., та судові витрати.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів, наполягає на задоволенні позовних вимог та підтримує їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання (27.01.2014 року, 17.02.2014 року, 04.04.2014 року та 05.05.2014 року) не з'явилася, про час в місце судового засідання повідомлявся належним чином, документів та доказів в обґрунтування своїх заперечень не надала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.11.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, на виконання якого було передано [PERSON] грошові кошти в розмірі 1800 грн. В підтвердження отримання коштів [PERSON] видала розписку, відповідно до якої вона зобов'язалася повернути кошти у повному обсязі до 14.12.2011 року. У разі затримки повернення боргу, повинна сплатити 500грн. заборгованості за кожний прострочений місяць ( а.с.5). 08.12.2010 року [PERSON] уклала договір позики з [PERSON], на виконання якого було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00грн. В підтвердження отримання коштів [PERSON] видала розписку, відповідно до якої вона зобов'язалася повернути кошти у повному обсязі до 08.12.2012 року. У разі затримки повернення боргу, повинна сплатити 270грн. заборгованості за кожний прострочений місяць. (а.с.6) Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за договором позики, доказів її погашення не надано, вимоги позивача щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи і підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору та розміщення оголошення у пресі щодо виклику відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved