Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.10.2019 р. в м. Києві, на проспекті Академіка Глушкова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW 335CI» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Одразу після зіткнення водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] залишив місце ДТП. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24.12.2019 р. водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] була застрахована ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4055374. Позивач посилається на те, що 23.12.2019 р. він повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, а також подав заяву про виплату страхового відшкодування. Позивачем було надано до страхової компанії Звіт №30/10-ТЗ, в якому зазначено які пошкодження отримані при ДТП і розраховано вартість матеріального збитку. Також позивачем зазначено, що оскільки йому не було відомо ані особа винуватець ДТП, ні страхова компанія, де була застрахована його цивільно-правові відповідальність, він самостійно замовив проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП та відремонтував пошкоджений автомобіль. Листом від 28.02.2020 року ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстави невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розміру заподіяної шкоди. Зазначену відмову страховик пояснив невиконанням позивачем обовязку щодо збереження пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу, який, на дату огляду страховиком, вже відремонтований. З огляду на зазначене, позивач звернувся з позовом в якому просить стягнути страхове відшкодування в розмірі 95495,61 гривень, а також пеню в сумі 5107,16 гривень, 3% річних від суми несвоєчасно сплаченого страхового відшкодування в розмірі 969,61 гривні, інфляційні збитки в розмірі 1271,54 гривні, понесені витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 1900,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 гривень. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем був поданий відзив, відповідно до якого Страхова компанія просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач не виконав свої обов`язки, а саме не зберіг пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, що унеможливило встановлення страховиком пошкоджень отриманих внаслідок ДТП та стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Додатково заперечує проти відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наданих сторонами письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2019 р. в м. Києві, на проспекті Академіка Глушкова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW 335 CI» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24.12.2019 р. водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] була застрахована ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4055374. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» з заявою про виплату страхового відшкодування 23.12.2019р. Згідно Звіту № 30/10-ТЗ від 12.11.2019 р. розмір завданих збитків власнику пошкодженого транспортного засобу становить 97 495,61 грн. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО/4055374 становить 100 000,00 грн. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була оскільки відповідачем на надано доказів на підтвердження виконання обов`язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню в розмірі 5107,16 гривень за період з 22.03.2020 року по 20.07.2020 року. Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не спростований відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПАТ «СК «Європейський страховий альянс» та власником автомобіля ««VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. [NUMBER] на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних за період з 22.03.2020 р. по 20.07.2020 р. становить 961,61 гривень, та інфляційних збитків - 1271,54 гривень. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №30/10-ТЗ від 30.10.2019 року позивачем було сплачено за проведення дослідження відповідно до Договору №30/10-ТЗ від 30.10.2019 про оцінку «BMW 335 CI» д.н. [NUMBER] суму у розмірі 1900 гривень, яка підлягає відшкодуванню відповідачем в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі, сплачений останнім при зверненні до суду. Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат, понесених ним на отримання правничої допомоги, оскільки матеріали справи не містять доказів виду наданих послуг, витраченого адвокатом часу на надання кожної із послуг, вартості таких послуг, а також акту виконаних робіт, що позбавляє суд можливості прийти до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved