Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що він з 2010р. перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Від спільного проживання у них народилась дитина син [PERSON], 07.05.2011р.н. Реєстрація народження дитина не була здійснена у звязку з тим, що мати не мала паспорта. З жовтня 2014р. вони родиною стали мешкати за адресою м.Запоріжжя, вул..Хортицьке шосе, 20/4, в квартирі його матері. Наприкінці 2014р. мати дитини пішла від них, контакт з нею було втрачено, місце її знаходження на даний час невідомо. Дитина залишилась мешкати з ним. Тільки в липні 2015р. за допомогою служби у справах дітей було зареєстровано народження дитини і видане відповідне свідоцтво, відомості про батька в ньому записані на підставі ст. 135 СК України, оскільки надати спільну заяву з матірю дитини неможливо по причині її відсутності. Але він є біологічним батьком дитини і фактично з моменту народження дитини виконує усі батьківські права та обовязки, доглядає за дитиною, піклується, забезпечує усі необхідні умови проживання, однак відсутність реєстрації його як батька дитини не дозволяє йому в повній мірі реалізовувати свої батьківські права та обовязки. Просить визнати факт його батьківства відносно неповнолітнього [PERSON], внести зміни в актовий запис про його народження, зазначивши його батьком дитини та змінити прізвище дитини на [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Суд, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних, на підставі ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Представник третьої особи Хортицького відділу ДРАЦС Запорізького МУЮ в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи Хортицького відділу ДРАЦС Запорізького МУЮ. Представник третьої особи відділу по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради в судовому засідання позов визнав, пояснивши, що дитина тривалий час мешкає в родині [PERSON], сприймає їх як родичів. Піклуванням дитини на даний час займається батько-позивач у справі. Мати з дитиною не мешкає, її місце мешкання на даний час невідомо, вона знаходиться в розшуку по кримінальній справі. Реєстрація народження дитини була здійснена тільки в липні 2015р. за сприянням їх служби, оскільки мати дитини не залишила ніяких документів. Батько в свідоцтві був записаний на підставі ст. 135 СК України, хоча біологічним батьком є [PERSON], що він не оспорює. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Суд встановив, що 10.07.2015р. Хортицьким відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ зареєстровано народження [PERSON], який народився 07 травня 2011р. м.Запоріжжя, про що Хортицьким відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ складено актовий запис № 09 та видано свідоцтво про народження І-ЖС № 286851. Матірю дитини в актовому записі та свідоцтві про народження на підставі медичного свідоцтва про народження №1730/688 від 15.12.2014р. зазначено [PERSON]. Батько дитини [PERSON] записаний на підставі ст. 135 СК України. Неповнолітній [PERSON] мешкає за адресою м.Запоріжжя, вул..Хортицьке шосе, 20/4, що належить на праві власності [PERSON], разом з позивачем [PERSON] В довідці про склад сімї дитина вказана як онук власника помешкання. Згідно повідомлення Хортицького РВ ЗМУ [PERSON], 25.04.1977р.н., перебуває у розшуку на підставі постанови СКР Хортицького РВ від 05.05.2013р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивача і тіткою його сина [PERSON]. Дитина народилась у брата від спільного проживання з [PERSON]. Брат з моменту народження дитини та по даний час визнавав своє біологічне батьківство, не заперечував проти цього, мешкав разом з дитиною та дружиною однією родиною, виконував батьківські обовязки. Дитина сприймає позивача як батька. З жовтня 2014р. брат та племінник мешкають разом з ними. Мати дитини знаходиться в розшуку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю позивача. У її сина в 2011р. від спільного проживання з [PERSON] народився син [PERSON]. Але реєстрація народження дитини не була відразу здійснена, оскільки у матері дитини не було паспорту та інших документів. Але син ніколи не заперечував свого біологічного батьківства щодо дитини, вони жили разом, він забезпечував матеріальні умови життя та розвитку і продовжує це робити. З жовтня 2014р. син та онук мешкають разом з нею, у них гарні родинні стосунки. Мати дитини з ними не мешкає, де вона знаходиться невідомо. Відсутність реєстрації її сина як батька перешкоджає влаштуванню дитини в дитячий садок, медичному обслуговуванню. Згідно ст.122 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього кодексу. Згідно ст. 125 СК України якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини чи за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поданою як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути поданий, зокрема, особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народження вчинено відповідно до частини першої ст.135 цього кодексу. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих суду доказів у їх взаємозвязку, достатності, належності та допустимості, беручи до уваги визнання позивачем факту свого батьківства щодо неповнолітнього [PERSON], відсутність заперечень проти цього від будь-яких заінтересованих осіб, враховуючи, що з моменту народження дитини до теперішнього часу він мешкає разом з батьком, позивач фактично здійснює батьківські права та обовязки, забезпечує належні умови проживання, розвитку та виховання дитини, суд вважає можливим визнати батьківство позивача щодо неповнолітнього [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами. Ніяких доказів, які б спростовували дані обставини, суду не надано. Крім того, суд вважає можливим внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], складеного Хортицьким відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ 10.07.2015р. за №09, а саме змінити прізвище дитини з «Бронштейн» на «Рачугін», змінити відомості про батька дитини з «Бронштейн Віктор Анатолійович» на «[PERSON], 31.01.1985р.н., громадянин України, місце мешкання [INFO]». На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved