Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 03.10.1981 року він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі. Їхні із відповідачкою діти: [PERSON] та [PERSON], що народилися під час шлюбу, на даний час є повнолітніми, одружені, проживають окремо. З відповідачкою вони проживали спільно до 30 вересня 2014 року, з того часу вони припинили ведення спільного господарства і мешкають окремо. Між ними зникли почуття, вони з відповідачкою розійшлися у поглядах на життя, та у звязку з цим між ними постійно виникали суперечки. Спільне життя із відповідачкою неможливе. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його присутності, позовні вимоги просив задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за її відсутності до суду не надсилала, свого представника до суду не направила. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 жовтня 1981 року Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 1801. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] та [PERSON], які на час розгляду справи є повнолітніми. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату почуттів. Сторони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На момент розгляду справи про розірвання шлюбу між сторонами майновий спір відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved