Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 15.02.2002р. між сторонами був укладений договір завдатку відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 11 880,00 грн. в рахунок придбання частини нежитлового приміщення магазину, площею 119,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 52. Факт передачі вказаних грошових коштів підтверджується розпискою. 23.03.2002р. між відповідачем та ТОВ «Санліт», в особі [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищевказаного майна, за яким ТОВ «Санліт» виступив покупцем і власником вказаних вище приміщень. Вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є удаваним в частині покупця, оскільки насправді покупцем спірної частини нежитлового приміщення був не ТОВ «Струмок», а позивач - [PERSON].02.2002р. за попередньою домовленістю між позивачем і ТОВ «Струмок» було укладено договір завдатку, за яким позивач передав відповідачу власні грошові кошти в сумі 11 880,00грн. в рахунок придбання частини спірного нежитлового приміщення магазину. За умовами договору завдатку від 15.02.2002р., сторони погодили укласти основний договір до 01.03.2002р. Проте, в той момент позивач втратив свій паспорт громадянина України, у звязку з цим, позивач не міг виступити набувачем майна за належно оформленим та посвідченим нотаріально договором купівлі-продажу.23.03.2002р. між третьою особою та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу.Фактично, саме позивач розрахувався за спірну частину приміщення магазину та саме позивач прийняв її у власність, та з вересня 2002р. почав користуватися спірною частиною нежитлового приміщення магазину для зберігання свого майна. Просив визнати договір купівлі від 23.03.2002р. частини нежитлового приміщення магазину, площею 119,1 кв.м., який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 52, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Струмок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санліт» удаваним в частині покупця; визнати [PERSON] покупцем частини нежитлового приміщення магазину згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2002 р.; визнати за [PERSON] право власності на частину нежитлового приміщення магазину площею 119,1 кв.м., який розташований в м. Херсоні по вул. Блюхера,52. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2002р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Струмок» та [PERSON] був укладений договір завдатку відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 11 880,00 грн. в рахунок придбання за 27\~607 грн. частини нежитлового приміщення магазину, площею 119,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 52. За умовами договору завдатку від 15.02.2002р., сторони погодили укласти основний договір до 01.03.2002р. Факт передачі вказаних грошових коштів підтверджується розпискою. Відповідно до розписки від 01.03.2002 року складеною [PERSON], останній взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 20\~000 грн., та зобовязався її повернути до 10.09.2002 року, шляхом внесення 15\~727 грн. від імені ТОВ «Санліт» на рахунок ТОВ «Струмок» в рахунок оплати [PERSON] бракуючої суми грошових коштів, які він вніс згідно договору завдатку від 15.02.2002 року в рахунок купівлі частки нежитлового приміщення (магазину) за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера,52. 23.03.2002р. між ТОВ «Струмок» та ТОВ «Санліт», в особі [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищевказаного майна, за яким ТОВ «Санліт» виступив покупцем і власником нежилого приміщення магазину, площею 119,1 кв.м., який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера,52. Фактично, саме позивач розрахувався за спірну частину приміщення магазину. З довідки №21 виданої ТОВ «Струмок» від 07.09.2015 року, вбачається, що первинні бухгалтерські документи за 2002 рік вже знищенні в звязку зі спливом строку зберігання, тому копій документів, що підтверджують перерахування коштів з боку ТОВ «Санліт» на розрахунковий рахунок ТОВ «Струмок» по договору купівлі продажу від 23.03.2002 року, не можуть надати. Зазначали, що всі розрахунки по договору проводились особистими коштами [PERSON] З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, від 14.11.2015 року № 47623033, продовольчий магазин «Струмок» за адресою м. Херсон, вул. Блюхера,52 належить на праві приватної власності ТОВ «Струмок». Позивач фактично прийняв у власність приміщення магазину, та користувався спірною частиною нежитлового приміщення магазину, що вбачається з договорів про оренду приміщень від 08.10.2007 року, 01.01.2011 року, 01.09.2013 року та 01.10.2014 року, з яких вбачається, що [PERSON] є орендодавцем приміщень за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера,52. ТОВ «Санліт» ліквідовано, що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.02.2016 року. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР, в редакції від 08.10.1993р., за договором купівлі- продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.58 ЦК УРСР, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. В силу ст.60 ЦК УРСР, недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини. Таким чином, зважаючи на той факт, що насправді покупцем вищезазначеного приміщення є не ТОВ «Струмок», а позивач - [PERSON] тому договір щодо купівлі-продажу вказаної частини нежитлового приміщення магазину по вул. Блюхера, 52 в м. Херсоні, договір підлягає визнанню недійсним в частині покупця. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач не був стороною при укладанні договору купівлі-продажу відповідно до тексту договору, оригінал договору купівлі-продажу у нього відсутній, майно зареєстровано за попереднім власником ТОВ «Струмок», відповідно за позивачем має бути визнано право власності на частину нежитлового приміщення магазину площею 119,1 кв.м., який розташований в м. Херсоні по вул. Блюхера,52. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно\~ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1461,60 грн.

Outcome: approved