Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 23 грудня 2014 року № 500968073 у розмірі 31805,01 грн. та судового збору у сумі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 грудня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 20454,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевою датою погашення 24 грудня 2019 року. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 06 січня 2016 року в сумі 31805,01 грн. яку просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. \~ У судове засідання представник позивача не зявився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань про можливість розгляду справи у його відсутності не подавав. Суд зі згоди представника позивача, що викладена у письмовому клопотанні, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх зібраними докази, ухвалюючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 20454,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевою датою погашення 24 грудня 2019 року. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а п.2 цієї же статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа, який регулює окремий вид зобов'язань - Позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов договору, невиконання, чи несвоєчасне виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф,пеня). Неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязаний погашати кредит, відповідно до графіку погашення кредиту, що є невідємною частиною кредитного договору; сплачувати проценти за користування кредитом; комісію, а у разі прострочення платежів за кредитним договором сплачувати неустойку - штраф. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 06 січня 2016 загальна сума боргу становить 31805,01 грн., що включає: 20454,75 грн. простроченої заборгованість по кредиту; 3104,94 грн. відсотки за користування кредитом, 5845,32 грн. заборгованість по комісії та 2400,00 грн. штрафу за порушення зобовязання.(а.с.10) З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконав взятих за договором зобов'язань, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00 грн. (а.с.3) На підставі ст.ст.526,530, 549, 551, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved