Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № DN81AR03110016 від 19.08.2007 року в сумі 295278,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.08.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №DN81AR03110016, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 51419,62грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач істотно порушила кредитні зобовязання, допустила прострочення повернення кредиту, у зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість в сумі 295278,96 грн., з яких: 48933,59 грн. заборгованість за кредитом, 73021,58 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 12855,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 160468,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В судове засідання представник позивача позов підтримав, вказав, що кредитні кошти в сумі 51419,62грн бралися відповідачем на придбання автомобіля, однак не були повернуті у визначені строки. Відповідач в судове засідання чергове не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про відкладення розгляду справи. Відповідач повідомляє, що не зможе бути присутня в судовому засіданні за станом здоров'я, оскільки є інвалідом третьої групи (а.с.49, 50). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як вбачається, відповідач повторно не з'явилась в судове засідання, доказів поважності неявки не надала. Надана копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності суд не бере до уваги, оскільки встановлена третя група інвалідності загального захворювання не перешкоджає участі в розгляді справи особисто або через представника. Крім того, аналогічне клопотання вже задовольнялося судом 19.03.2015р., при цьому в судові засідання 09.04.15р., 21.05.15р. відповідач не з'являлась. Тому, враховуючи повторну неявку, та беручи до уваги, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 13.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №№ DN81AR03110016 (а.с.9-11). Відповідно до п.7.1 умов договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти на придбання автомобіля та сплати страхових платежів на строк з 13.08.2007р. по 12.08.2014р. включно у розмірі 72906,26грн., зі сплатою 0,75% річних за користування кредитними коштами та щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, а відповідач зобов'язалася погашати кредит у встановлені строки, сплачувати відсотки, комісію та інші платежі згідно п.2.2.2., п.2.2.3, п. 2.2.4. умов договору. З виписки з особового рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу були видані кредитні кошти в сумі 51419,62грн., з яких: 45474грн. кошти на купівлю автомобіля; 34грн. кошти для сплати реєстрації предмета застави; 454,74грн. кошти на страховий платіж та 5456,88грн. винагороди за надання фінансового інструменту. Згідно п.7.4 договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць. Також, згідно п.4.1. договору у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.2 умов договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплати банку пеню в розмірі 0,15% від суми прострочення платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач припинила належним чином виконувати свої зобовязання, в результаті чого, станом на 11.11.2014 року заборгованість за кредитним договором склала 295278,96 грн., з яких: 48933,59 грн. заборгованість за кредитом, 73021,58 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 12855,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 160468,79 грн. нарахована позивачем пеня за несвоєчасне та неналежне виконання зобовязань за договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 13.08.2007 року обґрунтованими. Відповідач позов не оспорив. Разом з тим, частиною 3 статі 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, враховуючи відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, враховуючи, що нарахована банком сума пені значно перевищує прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити суму пені до 10000грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 144810,17 грн. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов заявлено обґрунтовано, при цьому сума пені зменшена судом самостійно, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом.

Outcome: partial