Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 969495 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 03.07.2014 року станом на 27.09.2017 року в розмірі 7290,50 грн. Позов мотивує тим, що 03.07.2014 року між сторонами укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку. 12.05.2015 року між банком і [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до договору № 969495 від 03.07.2014 року, встановлено кредитний ліміт в розмірі 4000 грн. [PERSON] отримав обумовлений договорами кредит, однак свої зобовязання по оплаті не виконує, внаслідок чого станом на 27.09.2017 року у нього виникла перед банком заборгованість в розмірі 7290,50 грн., яку добровільно не сплачує тому позивач просить стягнути таку заборгованість в примусовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2014 року між сторонами укладено договір № 969495 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 10-11). 12.05.2015 року між банком і [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до договору № 969495 від 03.07.2014 року (а.с. 13-13), встановлено кредитний ліміт в розмірі 4000 грн. Процентна ставка на залишок коштів складає три проценти річних, процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає девять процентів річних. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає двадцять вісім процентів річних. Згідно п. 4.4 основного договору на відповідача покладено обовязок самостійно контролювати стан рахунку шляхом одержання щомісячної виписки та сплачувати всі платежі Відповідач отримав платіжну картку та пін-конверт, що підтверджується його розпискою (а.с. 14), користувався кредитом, що підтверджується випискою по артковому рахунку (а.с. 35-42), однак, взятих на себе кредитним договором зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 27.09.2017 року виникла заборгованість в розмірі 7290,50 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 17-19), така складається відсотках за користування кредитом 93,79 грн., залишку прострочених платежів по кредиту -3943,82, залишку прострочених платежів по відсотках 2258,50 грн., простроченої комісії за користування рахунком 13,50 грн., пені за прострочення сплати боргу 649,32 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 263,93 грн., трьох відсотків річних 67,64 грн. Згідно статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення № 243588735 від 03.10.2017 року (а.с. 1), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved