Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що в жовтні 2017р. АТ \~«Універсал Банк»\~запустив новий\~проект «Монобанк»,\~в рамках\~якого відкриваються\~поточні рахунки\~клієнтам,\~спеціальним платіжним\~засобом яких\~є платіжні\~картки «Монобанк».Умови\~обслуговування рахунків\~фізичної особи\~опубліковані на\~офіційному сайті\~банку та\~доступні для\~ознайомлення. 04.06.2018 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету до Договору про надання банківських послуг. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифною таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.На підставі даного Договору відповідачка отримала кредит в сумі 8000грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.Однак відповідачка свої зобов`язання не виконала, не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з чим станом на 22.12.2020р. має заборгованість в розмірі 26\~938,64грн., яка складається із: 15\~921,86грн.заборгованість за тілом кредиту, 11016,78грн.-заборгованість за комісією та пенею. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26\~938,64грн. Згідно ухвали судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянової С.М. від 23.07.2021р.відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.09.21 , у зв`язку з ненадісланням відзиву відповідачем, призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Клопотань про перенесення розгляду справи чи слухання справи у відсутності відповідача до суду не надходило. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280ЦПК України\~вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст. ст.\~89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1\~ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті\~12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04.06.2018 [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг з проханням відкрити поточний рахунок на її ім`я із встановленням кредитного ліміту.Згідно Анкети-заяви, дана анкета разом з Умовами,Тарифною таблицею та Паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг. Згідно п.2.3 Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ`Універсал банк`при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, своїм підписом в Анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору ознайомився з текстом цих Умов,Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток,Паспорту споживчого кредиту,Прогнозованого графіку щомісячних платежів ,усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їх зміст та погоджується з викладеним. Відповідно до п.п. 4.3 та 4.8.1 Розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. П.п. 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 Розділу II умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети - заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу II Умов, а саме: 5.1 ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених в цьому договорі. 5.2 ліміт до використання розраховується та встановлюється банком, виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. 5.3 Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. 5.4. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. 5.5. Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. 5.6. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до Тарифів. 5.7. Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активації за допомогою мобільного додатку та /або контактного центру банку. 5.8. Банк надає клієнту кредит для оплати всіх видаткових операцій, здійснених клієнтом з використанням платіжної картки або її реквізитів, а також для оплати клієнтом комісій і плат, передбачених договором. 5.9. на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 і календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується і банком у мобільному додатку. 5.10. сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів і не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем. 5.11. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Згідно з тарифами картки monobank пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних. Базова відсоткова ставка становить 3,2% на місяць. Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) становить 6,4% на місяць. Пунктами 5.15-5.19 п. 5 Розділу II Умов визначена відповідальність за неправомірне користування клієнтом грошовими коштами як наслідок прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання. Зокрема, відповідно до п. 5.15 п.5 Розділу ІІ Умов за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних (п. 5.16 п.5 Розділу ІІ Умов). Відповідно п. 5.23. п. 5 розділу II Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів на внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за Договором та направити відповідні кредитні кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів. Окрім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети-заяви). Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення з посиланням https://www.monobank.ua/terms. На виконання вимог кредитного договору позивачем було видано кредит відповідачу на суму 8000 грн.шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Згідно розрахунку\~заборгованості за\~договором ,\~заборгованість відповідача\~становить \~ 26\~938,64грн.,\~яка складається\~із:\~15\~921,86грн.заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~11016,78грн.-заборгованість\~за комісією\~та пенею . Відповідно до п.1.27\~ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049,1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~передбачено,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім цього відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положенням пункту 7-1 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та ринок фінансових послуг»\~визначено, що споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Як передбачено ч.8 ст.18 Закону України«Про захист прав споживачів»нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.Згідно з пунктом 22ч.1 статті 1 цього Закону, споживач - фізична особа,яка набуває,замовляє,використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб,безпосередньо непов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів»,прийняті 09квітня 1985року №39/248на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено,що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань,як односторонні типові контракти,виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.Конституційний Суд України у рішенні від11липня 2013року у справі №1-12/2013 зазначив,що з огляду на приписи частини четвертої статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони,яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах,звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору,зокрема,у договорах про надання споживчого кредиту. Як зазначено у ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які маютьзначення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.89ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що витяг з «Тарифів банку» та витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи» АТ «Універсал Банк не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.06.2018р. А в підписаній відповідачем анкеті-заяві від 04.06.2018 відсутні умови щодо встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Доказів, які би підтверджували факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту позивач не надав. Роздруківка із сайту позивача належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору також бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Як вбачається з позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.12.2020р. № 191/2648/17, який сказав, що вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також штрафів є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, комісій не містять підпису особи, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодилася на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. За наведених обставин суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії в сумі 11016,78грн. через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у підписаній анкеті-заяві , а позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15\~921,86грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак ,суд вважає, що в користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за розгляд справи в розмірі 2270грн., оскільки спір виник внаслідок дій відповідача, які полягали у невиконанні ним умов договору про надання банківських послуг, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом . На підставі наведеного та

Outcome: approved