Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №CL-701/368/2007 від 05 лютого 2007 року у сумі 1309627,63 гривень та судові витрати у сумі 1450 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем 05 лютого 2007 року був укладений кредитний договір №CL-701/368/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 23982,92 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. В порушення зазначених вимог відповідач зобов'язання по кредитному договору не виконав та порушив порядок та строки сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 03 жовтня 2014 року за відповідачем утворилася заборгованість по тілу кредиту у розмірі 17276,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2014 року складає 223734,66 гривень та заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 2821,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2014 року складає 57905,69 гривень, а також пені за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу у розмірі 1027987,28 гривень, яка до теперішнього часу не погашена. Представник позивача Збицька Е.П., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у її відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 лютого 2007 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-701/368/2007, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 23982,92 долари США з цільовим призначенням - для купівлі автомобіля з кінцевим терміном повернення до 05 лютого 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 11,99 % річних, а позичальник у свою чергу зобов'язується прийняти кредит, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі. Кредит наданий на підставі кредитної заявки [PERSON] та анкети-заявки [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. У зазначеному кредитному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору та кредитної заявки [PERSON], свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав, перерахувавши кредитні кошти у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок [NUMBER], відкритий у ЗАТ ОТП Банк на ім'я [PERSON]. Відповідно до п.1.5.1 повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу шляхом внесення готівки у касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, при цьому розмір платежу складає 470,82 доларів США і складається з суми нарахованих процентів на фактичну суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом та частини суми кредиту, яка підлягає сплаті щомісяця. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 03 жовтня 2014 року виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 17276,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2014 року складає 223734,66 гривень та заборгованість по нарахованим відсоткам у розмірі 2821,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 жовтня 2014 року складає 57905,69 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п.3.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених в договорі, а саме: за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 03 жовтня 2014 року утворилася також заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу у розмірі 1027987,28 гривень. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №CL-701/368/2007 від 05 лютого 2007 року складає 1309627,63 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (договір купівлі-продажу кредитного портфелю, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» 12 листопада 2010 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна»). Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № 7821 від 09 жовтня 2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1450 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1450 гривень, а також на користь держави у розмірі 2204 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved