Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитною лінією у розмірі 8460,65 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем, відповідно до умов заяви № 001-20069-081112 укладено угоду на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якої позивач відкриває позивачеві картковий рахунок № 26257907152194 та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень. Відповідач зобовязався у день поповнення карткового рахунку сплатити проценти за користування кредитною лінією у розмірі 16,99% річних, а у разі прострочення заборгованості обовязкового мінімального платежу також сплатити штраф у розмірі 0,01% але не менше та/або не більше 75,00 гривень за кожен факт прострочення. Позивач виконав взяті на себе зобовязання та відкрив відповідачу картковий рахунок № 26257907152194 в національній валюті гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень, відповідач скористався кредитною лінією, але свої зобовязання за кредитним договором № 001-20069-081112 від 08 листопада 2012 року не виконує, в результаті чого, станом на 10 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 8460,65 гривень. Відповідач був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором від 08 листопада 2012 року платежів, але на даний час заборгованість в добровільному порядку не погашена, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем, відповідно до умов заяви № 001-20069-081112 укладено угоду на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якої позивач відкриває позивачеві картковий рахунок № 26257907152194 та на день укладення угоди встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень, протягом 364 календарних днів. Відповідач зобовязався у день поповнення карткового рахунку сплатити проценти за користування кредитною лінією у розмірі 16,99% річних, а у разі прострочення заборгованості обовязкового мінімального платежу також сплатити штраф у розмірі 0,01% але не менше та/або не більше 75,00 гривень за кожен факт прострочення. Вказані обставини підтверджені заявою № 001-20069-081112 від 08 листопада 2012 року, тарифом на обслуговування платіжних карток Новий класичний Старт. Позивач виконав взяті на себе зобовязання та відкрив відповідачу картковий рахунок № 26257907152194 в національній валюті гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень, відповідач скористався кредитною лінією, але свої зобовязання за кредитним договором № 001-20069-081112 від 08 листопада 2012 року не виконує, в результаті чого, станом на 10 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 8460,65 гривень, яка складається з: - тіла кредиту у розмірі 4003,66 гривень; - прострочене тіло кредиту у розмірі 996,34 гривень; - заборгованість за відсотками у розмірі 796,51 гривень; - заборгованість за комісіями у розмірі 2664,14 гривень, про що свідчить розрахунок заборгованості по кредитному договору № 001-20069-081112 від 08 листопада 2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених договором кредиту № 001-20069-081112 від 08 листопада 2012 року не виконує, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved