Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 10.07.2008 року АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК» та [PERSON] (надалі за текстом відповідач І), уклали кредитний договір № 21/2008. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві 1, кредит у сумі 27 000 долларів США. У порушення умов договору, відповідач 1, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.05.2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 27000 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає 573819,66 грн.; за відсотками - 4821,32 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає 102465,49 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку. Станом на 20.05.2015 року розмір неустойки становить: пеня - 711,03 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає - 15111,22 грн. 10.07.2008 року АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та [PERSON], надалі за текстом - відповідач 2, уклали договір поруки № 21/2008-П. Відповідно до договору поруки відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання відповідачем 1 обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору. 08.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу № 2. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. договору клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає фактору (ТОВ «Дата Майнінг Груп») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 21/2008 від 10.07.2008р., позичальником згідно якого є [PERSON]. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, погоджується на проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені своєчасно та належним чином про час, день, місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток (а.с. 194,195), про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2008 року АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та [PERSON] (надалі за текстом відповідач 1), уклали кредитний договір № 21/2008, за яким позивач надає відповідачу 1 кредит на придбання автомобіля у сумі 27000 долларів США строком до 10 липня 2013 року зі сплатою за користування кредитом 14,9 відсотків річних (а.с.5,6). 08.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу № 2. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. договору клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає фактору (ТОВ «Дата Майнінг Груп») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 21/2008 від 10.07.2008р. (а.с.21-31) Відповідно до умов договору, відповідач 1 зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу 1 кредит у сумі 27 000 доларів США (а.с.8). У порушення умов договору, відповідач 1 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.05.2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 27000 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає 573819,66 грн.; за відсотками - 4821,32 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає 102465,49 грн., пеня - 711,03 доларів США, що за курсом НБУ на 20.05.2015 складає - 15111,22 грн. (а.с.17). 10.07.2008 року АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2), уклали договір поруки № 21/2008-П, відповідно до якого відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання відповідачем 1 обов'язків, які виникли на підставі договору (а.с.7). На виконання умов договору позивачем була направлена відповідачам вимога про досудове врегулювання спору, яка залишена відповідачами без відповіді (а.с.18,19). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Отже, відповідачі зобов'язані виконувати кредитний договір та договір поруки у відповідності до їх умов та законодавства. При укладенні кредитного договору та договору поруки, беручи на себе певні зобов'язання, відповідачі повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, та стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 691396,37 грн. Разом з тим вимогу позивача про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат суд знаходить безпідставною, оскільки судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, яка солідарного стягнення судових витрат не передбачає.

Outcome: approved