Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. З 28 жовтня 1995 року перебував у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON] Відповідча зареєстровані у належному йому будинку. Шлюб між ним та [PERSON] розірваний 23 грудня 2014 року. В січні 2015 року відповідачі забрали свої речі та залишили будинок. З цього часу будинком не користуються, участі у його ремонті та витратах на утримання не приймають. Їх реєстрація у будинку створює йому перешкоди у вигляді оплати комунальних послуг, які він не споживає, позбавляє можливості оформити субсидію. Просив винести рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю. Позивач суду пояснив, що колишня дружина переїхала жити до своїх батьків, донька з часу розлучення його життям не цікавилась та не відвідувала. Перешкод у користуванні житлом він не створював, один з замків на вхідних дверях до будинку змінив, оскільки донька губила ключі. В теперішній час донька проживає у родині свого чоловіка. Відповідачі з позовними вимогами не погодились, подали письмові заперечення, в яких зазначили наступне. Після розірвання шлюбу позивач змінив замки, чим позбавив відповідача [PERSON] забрати з будинку особисті речі, а відповідача [PERSON] - вільно користуватись будинком батька. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що у будинку вона проживала до початку березня 2015 року, після чого забрала свої речі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги до себе не визнала повністю і суду пояснила, що вона користувалась будинком до червня 2015 року, коли і забрала власні речі. Шлюб вона зареєструвала 18 грудня 2015 року. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадкового майна є власником житлового будинку № [ADDRESS] (а.с.7,20-25). Сторони перебували у шлюбі, який розвірваний 23 грудня 2014 року, свідоцтво про розірвання шлюбу видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Сумського РУЮ (а.с.5). У належному позивачу будинку, відповідно до довідки виконкому Степанівської селищної ради Сумського району від 11 січня 2016 року, значаться зареєстрованими він, колишня дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.6,15). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є сусідом позивача, часто буває у них вдома. Після 15 лютого 2015 року у його будинку колишньої дружини та доньки та їх речей не бачив. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджється своїм майном на власний розсуд. Власника може зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживають. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] перестала бути членом його родини і на час розгляду справи втратила право користування належним йому житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] була членом родини своїх батьків і утворила свою родину після реєстрації шлюбу 18 грудня 2015 року. Річний термін після утворення нею своєї сім'ї не настав, тому в цій частині, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial