Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій на теперішній час, окрім нього, зареєстрована відповідачка - [PERSON], яка є його донькою, проте, остання з липня 2013 року в квартирі не проживає, її речі в ній відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні вона не знімається, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на нього додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судове засідання позивач не з'явився, проте, надав письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом ( частина 2 статті 405 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.. З довідки, виданої Новокаховським житлово-будівельним кооперативом «Енергія» від 13.09.2016 року, вбачається, що в зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON]. Проте, остання не проживає у спірному приміщенні з липня 2013 року, її особистих речей там немає, що підтверджується актом складеним головою правління ЖБК «Енергія» від 19.01.2017 року, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення вона добровільно не знімається. За таких обставин, коли відповідачка більше року не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин її не проживання суду не представлено, а її реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved