overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 06.07.1996 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 748. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, підставою цього стала подружня зрада, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають і спільне господарство не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 117047, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 748 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 06.11.1986 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2398. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що на протязі тривалого періоду часу він з відповідачем спільно не проживає, стосунки не підтримує, загального господарства не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, на примирення не згоден. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.11.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 149689, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2398 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 08.02.2003 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 146. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] Нікіта Андрійович, [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем не склалися через різні характери, у звязку з чим виникали сварки. З 2013 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 29.09.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна. 29.09.2017 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 015134, виданим реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 146 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 137137 (а.с. 3). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 08 серпня 1992 року Житомирським міським відділом ЗАГС, актовий запис № 1317. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від позивача 27.08.2014 року надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. 27.08.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Житомирським міським відділом ЗАГС, актовий запис №1317 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з березня 2012 року, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 12.08.2005 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1272. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між ним та відповідачем не склалися через непорозуміння, різні погляди на подружнє життя, виховання дитини, виконання сімейних обовязків. З грудня 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити проживати при матері. 06.12.2017 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. 06.12.2017 року відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 005533, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1272 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 033213 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітнього сина для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 12 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського обласного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1342. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та почуття кохання. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. 15.01.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Судові витрати просить покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з'явилась, 14.01.2015 року від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 18.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського обласного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1342. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 15 червня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 604. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довіра. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. 02.09.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Також, 02.09.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 604 (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.4,5). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з квітня 2010 року, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 16.09.2014 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1960. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають і спільне господарство не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 145555, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1960 (а.с. 3). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 18.02.1995 року та зареєстровано виконавчим комітетом Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №3. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалось, сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя немає. Згоду про розірвання шлюбу в позасудовому порядку відповідач не дає. 16.11.2015 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Просить судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, місце та дату розгляду справи в суді була повідомлена належним чином. 13.11.2015 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. З позовними вимогами погоджується, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.02.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №129338, виданим повторно 15.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №3 від 18.02.1995 року, зроблений виконавчим комітетом Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.01.2015 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 80. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що між ним та відповідачем часто виникали непорозуміння та суперечки, між ними існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Тривалий час вони спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання неявилась, причини неявки невідомі, хоча про час та місце слухання справи повідомлялось належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 141700, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 80 (а.с. 6). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved