Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні недобудованим гаражем [NUMBER] у блоці [NUMBER], який розташований на території авто-гаражного кооперативу «Южний» за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкадінова, 98. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що у 1993 році він подав заяву про вступ до авто-гаражного кооперативу і оплатив вступний внесок. Позивач зазначає, що оскільки вирішив сам будувати собі гараж на території кооперативу, то в подальшому членські внески ним не вносились. Будівництво гаражу було здійснено позивачем із будівельних матеріалів, придбаних ним за власний рахунок. Позивач просив суд: - визнати за ним право власності на будівельні матеріали та на майно, яке знаходиться у гаражі, - зобов*язати [PERSON] звільнити гараж [NUMBER] у блоці [NUMBER], розташований на території авто-гаражного кооперативу «Южний» за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкадінова, 98, і вивезти своє майно та повернути ключі від замка, - зобов*язати авто-гаражний кооператив «Южний» внести його в списки членів авто-гаражного кооперативу «Южний», закріпивши за ним гараж [NUMBER] в блоці [NUMBER], і видати йому членську книжку. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем були надані квитанції про придбання будівельних матеріалів і свідки, які підтвердили вступ позивача до кооперативу та будівництво гаражу; висновок будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого будівельні роботи, які виконані позивачем по спірному гаражу, відповідають переліку робіт і матеріалів, наданих позивачем. Відповідач, заперечуючи проти позову, надав суду документи про сплату ним членських внесків до авто-гаражного кооперативу за період з 2006 по 2010 роки, внесення його до списків членів кооперативу. Представник авто-гаражного кооперативу «Южний» під час розгляду справи у суді першої інстанції пояснював, що він є головою кооперативу з 1 травня 2011 року. Відповідач був внесений до списків членів кооперативу попереднім головою кооперативу [PERSON] Відповідач має членську книжку, яка має невідповідності щодо номеру гаражу та підпису уповноважених осіб, які на час видачі членської книжки не були членами кооперативу. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 травня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] і авто-гаражного кооперативу «Южний» про усунення перешкод у користуванні недобудованим гаражем, про визнання права власності на будівельні матеріали був задоволений, а саме: - за позивачем було визнано право власності на будівельні матеріали та майно, яке знаходиться у недобудованому гаражі, - зобов*язано [PERSON] звільнити гараж [NUMBER] у блоці [NUMBER], розташований на території авто-гаражного кооперативу «Южний» за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкадінова, 98, вивезти своє майно, повернути [PERSON] ключі від замка, - зобов*язано авто-гаражний кооператив «Южний» внести [PERSON] в списки членів авто-гаражного кооперативу «Южний», закріпивши за ним гараж [NUMBER] в блоці [NUMBER] і видати йому членську книжку, - стягнути солідарно з [PERSON] і авто-гаражного кооперативу «Южний» на користь [PERSON] судові витрати пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 504 гривні 51 копійка і витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 гривень, - з [PERSON] стягнуто на користь експерта [PERSON] витрати, пов*язані із її явкою до суду, у розмірі 174 гривні 40 копійок. Не погодившись із рішенням суду, відповідач [PERSON] приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити з наступних підстав: - поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позивачем не було доведено належними і відповідними доказами своє членство у авто-гаражному кооперативі «Южний», а саме те, що той не надав суду на підтвердження цих обставин квитанції про сплату пайових внесків, членську книжку, та інші докази, які б підтверджували ці обставини. В той час як відповідачем [PERSON] були надані докази свого членства в кооперативі з 2002 року, квитанції про сплату членських внесків та членську книжку. Крім того, [PERSON] був внесений до списку членів кооперативу, - квитанції, які надав позивач на підтвердження права власності на будівельні матеріали, не є належними і переконливими доказами його права власності, - висновки експерта щодо кількості будівельних матеріалів, які були використані на будівництво гаражу, не відповідають поясненням позивача з цього приводу, а саме: згідно із висновком експерта на будівництво гаражу було витрачено 3 175 шлакоблоків, 3,25819 кубічних метрів цементного розчину, 64 метри багатопустотних плит перекриття, 6 кубічних метрів плоских перекрить, а позивач у своїх розрахунках вказує на нібито витрачені ним на будівництво 655 шлакоблоків, 5,625 кубічних метрів цементного розчину (що становить 173% від розрахунку експерта), 4 шт. плит перекриття і 3 шт. плит огороджень. При цьому позивач надав розрахункові матеріали на 1 000 шлакоблоків, 3 шт. плит з\\б та 12 плит невстановленого зразка, - суд першої інстанції не врахував, що [PERSON] є членом авто-гаражного кооперативу і користується спірним гаражем, про що ним були надані відповідні докази, а саме: він внесений у списки членів кооперативу як власник цього гаражу, квитанції про сплату членських внесків і пояснення голови кооперативу [PERSON], який засвідчив, що [PERSON] є членом кооперативу і за ним на законних підставах закріплений гараж, - суд не врахував, що позивач порушив строк позовної давності при зверненні до суду, оскільки факт користування [PERSON] гаражем документально підтверджено з 2010 року і жоден із свідків не підтвердив, що бачив позивача в кооперативі після 2000 року. Авто-гаражний кооператив також приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову з наступних підстав: - ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не врахував, що відповідач [PERSON] є членом кооперативу, що підтверджується списками членів кооперативу та бухгалтерською документацію, а тому посилання суду на те, що відповідачем не надано переконливих доказів придбання спірного гаражу є необґрунтованим. В кооперативі існує порядок придбання гаражу шляхом передачі членської книжки від старого власника до нового власника і на підставі цього [PERSON] був внесений до списку членів кооперативу, - поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позивач не довів сплату ним вступного внеску та паїв. Крім того позивач не зміг назвати дати, коли він сплачував ці внески, - суд першої інстанції необґрунтовано зобов*язав кооператив внести позивача до списків членів кооперативу, оскільки він ніколи не був членом кооперативу, - суд першої інстанції необґрунтовано не врахував думку авто-гаражного кооперативу «Южний», голова якого, після звернення позивача у березні 2012 року з приводу свого членства в кооперативі, провів розслідування з цього питання, опитавши інших членів кооперативу - сусідів по гаражу, членів правління, дослідивши списки членів кооперативу, бухгалтерську документацію. Ніхто із членів кооперативу не підтвердив того, що взагалі бачили позивача на території кооперативу, - суд не врахував, що навіть визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали, не дає підстав для прийняття його у члени кооперативу, - суд першої інстанції невірно виклав пояснення голови правління щодо невідповідності даних у членській книжці і як слідство, дав їм невірну оцінку. Голова правління пояснював, що книжка була видана колишнім головою правління [PERSON] і заповнена його рукою у 2002 році. Що стосується записів у членську книжку про сплату членських внесків, то ці записи були зроблені бухгалтером, яка працює з 2010 року і це свідчить, що [PERSON] сплачував внески з 2002 року, - суд не звернув уваги на те, що відповідач [PERSON] наполягав на застосуванні строку позовної давності, - враховуючи що правоохоронні органи не встановили правопорушення з боку відповідача [PERSON] при вступі у кооператив, то у суду першої інстанції не було правових підстав для виключення його із членів кооперативу. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник відповідача [PERSON] підтримав доводи своєї апеляційної скарги і апеляційної скарги авто-гаражного кооперативу «Южний» та просив їх задовольнити. Представник авто-гаражного кооперативу «Южний» підтримав доводи своєї апеляційної скарги і доводи апеляційної скарги [PERSON] та просив їх задовольнити. Позивач і його представник заперечували проти доводів апеляційних скарг і просили їх відхилити. Вислухавши суддю-доповідача, позивача і його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги відповідачів підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач та його представник не надали переконливих доказів законних підстав придбання спірного гаражу, а позивачем, на думку суду першої інстанції, доведено та підтверджено документами та показами свідків законність будівництва спірного гаражу. Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав. Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Згідно із статтею 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Виконавчим органом кооперативу відповідно до статті 16 Закону України «Про кооперацію» є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Вказані положення Закону України «Про кооперацію» закріплені у пункті 6.3 Статуту авто-гаражного кооперативу «Южний», згідно із яким вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок, пайовий і пільговий внесок у розмірі, визначеному зборами уповноважених членів кооперативу, в день ухвалення рішення правлінням кооперативу про прийом в члени кооперативу. Рішення правління кооперативу про прийом в кооператив оформляється у вигляді наказу і підлягає затвердженню загальними зборами уповноважених членів кооперативу. Метою кооперативу є також зберігання і належна експлуатація транспортних засобів, які належать членам кооперативу і необхідних для забезпечення його життєдіяльності і виконання поставлених цілей кооперативу (пункт 3.2 Статуту кооперативу). Згідно з пунктом 3.3. Статуту предметом діяльності кооперативу є будівництво та експлуатація гаражів-боксів. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що кооператив був створений на основі членства з метою зберігання транспортних засобів, які належать членам кооперативу. Позивач [PERSON] пов*язує своє право на спірний гараж із членством в кооперативі, а тому повинен був довести це належними і відповідними доказами. У своїй позовній заяві позивач вказує, що він писав заяву про вступ до кооперативу та заплатив вступний внесок. Посилання позивача на те, що ним був сплачений лише вступний внесок і в подальшому членські внески ним не вносились оскільки він сам займався будівництвом гаражу і побудований гараж є його пайовим внеском в кооператив, спростовується пунктом 9.2 Статуту, відповідно до якого члени кооперативу сплачують членські внески щорічно до першого вересня кожного року. Згідно з пунктом 9.3 Статуту кооперативу у разі відпустки, тривалого відрядження і таке інше, член кооперативу зобов*язаний зробити передоплату за передбачуваний період відсутності. Таким чином, положення Статуту кооперативу не передбачають підстав звільнення членів кооперативу від сплати членських внесків. На підтвердження своїх позовних вимог про членство в авто-гаражному кооперативі «Южний» [PERSON] посилався на пояснення свідків, які свідчили про вступ позивача до кооперативу та будівництво ним гаражу на території кооперативу. Відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки відповідно до Закону України «Про кооперацію» і Статуту кооперативу питання прийняття і виключення із членів кооперативу відноситься до виключної компетенції правління чи голови кооперативу, затвердженого вищим органом управління кооперативу - загальними зборами членів кооперативу, то належними і відповідними доказами щодо членства в авто-гаражному кооперативі [PERSON] повинні бути: рішення про прийняття в члени кооперативу, членська книжка, квитанції про сплату членських внесків та інш. Виходячи із наведених норм права, пояснення свідків щодо членства [PERSON] в авто-гаражному кооперативі не є належними і відповідними доказами по справі. Крім того, зобоз*язуючи авто-гаражний кооператив «Южний» внести позивача в списки членів цього кооперативу, закріпивши за ним гараж та зобов*язавши видати членську книжку, суд першої інстанції фактично перебрав на себе повноваження вищого органу кооперативу і вирішив питання про прийняття позивача в члени кооперативу, що є порушенням норм матеріального права. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» №5 від 28 червня 1991 року передбачено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з наведених норм Закону України «Про кооперацію» і Статуту кооперативу, право власності на гараж є похідним від права на членство у кооперативі, а тому, не довівши своє членство в авто-гаражному кооперативі «Южний», позивач передчасно поставив вимоги про визнання за ним права власності на будівельні матеріали, які були використані при будівництві спірного гаражу. Приймаючи рішення стосовно зобов*язання [PERSON] звільнити гараж, вивезти майно із нього, повернути ключі від замка позивачу, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що [PERSON] на час розгляду справи є членом кооперативу і його членство у авто-гаражному кооперативі не було оспорено, у відповідності до вимог Закону України «Про кооперацію» і Статуту кооперативу. Законність вступу [PERSON] до членів авто-гаражного кооперативу не було предметом розгляду суду першої інстанції в цій справі. Правові висновки суду першої інстанції щодо наявності у [PERSON] квитанцій про сплату членських внесків і підстав придбання ним спірного гаражу були зроблені судом з приводу виникнення у позивача права власності на будівельні матеріали, а не щодо правомірності членства в кооперативі [PERSON] А за таких обставин рішення суду про зобов*язання [PERSON] звільнити гараж, вивезти майно із нього, повернути ключі від замка також є передчасним Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, неправильно застосував норми матеріального і процесуального права і вважав встановленими обставини, які не були недоведені позивачем, у відповідності до норм ЦПК України, що згідно із пунктами 2 і 4 частини 1 статті 309 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з вищенаведених підстав. Що стосується витрат на правову допомогу та судового збору, то апеляційний суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов*язаних з розглядом справи. За пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до витрат, пов*язаних з розглядом справи. Оскільки апеляційний суд відмовив позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, то у задоволенні вимог про стягнення судових витрат також необхідно відмовити.

Outcome: dismissed