Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між постачальником електричної енергії та споживачем [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №37411208 (до якого споживач приєдналася шляхом споживання електричної енергії). Позивач надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії за адресою [ADDRESS] , ці обставини підтверджуються витягом з особового рахунку № [NUMBER] . Боржник не сплачував за спожиту електроенергію в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість перед ТОВ «Херсонська обласна ЕК», за період з 01.01.19 року по 01.11.2019 року, складає 4326,56 грн., з них: 4315,69 грн. за спожиту електричну енергію та 10,87 грн. пені. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», заборгованість в розмірі 4326,56 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 гривні. Ухвалою суду від 23.12.2019 року відкрито провадження за вказаною справою та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 15.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №37411208. [PERSON] є споживачем послуг з надання електропостачання в квартиру за вищевказаною адресою, які надає ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником електроенергії, яку надає відповідачу, а відповідач зобов`язаний оплачувати її відповідно показів лічильника за встановленими тарифами. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] зобов`язання по сплаті за комунальні послуги не виконує неналежним чином, у зв`язку із чим заборгованість перед ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», за період 01.01.19 р. по 01.11.2019 року, складає 4326,56 грн., з них: 4315,69 грн. за спожиту електричну енергію та 10,87 грн. пені. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до частин 3 та 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані послуги не представив, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості наданих послуг, суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував. Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи досліджені судом обставини та докази на їх підтвердження суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.01.19 року по 01.11.2019 року в сумі 4326,56 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved