Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 07 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобовязана була щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконувала взятого на себе зобовязання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Станом на 30 квітня 2018 року вона має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків та штрафних санкцій на загальну суму 17273,39 грн. (2272,26 грн. заборгованість за кредитом, 13702,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 798,73 грн. штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 12 червня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 22 червня 2018 року отримала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. У встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 07 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобовязана була щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобовязання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30 квітня 2018 року вона має заборгованість за кредитним договором з урахуванням несплачених відсотків та штрафних санкцій на загальну суму 17273,39 грн. (2272,26 грн. заборгованість за кредитом, 13702,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 798,73 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 17273,39 грн.

Outcome: approved