Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій. Посилався на те, що 17.12.2017 року між відповідачем і ТОВ «Еталон Краси» був укладений Договір №ТЛ0212 та додаткова угода №0253 від 17.12.2014 року на надання косметичних засобів, вартістю 29 400,00 грн., з яких 1600 грн. відповідач сплатив до моменту отримання товару. Між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ТОВ «Еталон Краси» був укладений Генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2030844 від 08.09.2014 (далі - Генеральний договір), чим переуступив право вимоги до відповідача. Стверджував, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, здійснив лише один платіж на суму 1600 грн., тобто допустив заборгованість у розмірі 11862 грн. таким чином, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу, а також 1200 грн. штрафу, 3482,68 збитків від інфляції, 3% річних у розмірі 385,51 грн. за порушення виконання взятих зобов'язань та понесені позивачем судові витрати. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив позов задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з будь-якими заявами до суду не звертався, причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.12.2014 року між відповідачем і ТОВ «Еталон Краси» був укладений Договір №ТЛ0212 від 17.12.2014 року на надання косметичних засобів, вартістю 29 400,00 грн., з яких 1600 грн. відповідач сплатив до моменту отримання товару. Відповідно до додаткової угоди № ТЛ0212 від 17.12.2014 року вбачається, що сторони дійшли згоди про надання відповідачу розстрочки платежу в період з 17.01.2015 року по 17.04.2016 року в сумі 27800 грн. щомісячно до 17 числа місяця. Також, цим розділом встановлено штраф за пропуск кожного платежу в розмірі 100 грн. 08.09.2014 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ТОВ «Еталон Краси» був укладений Генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2030844 від (далі - Генеральний договір), відповідно до п. 2.1. якого ТОВ «Сучасний факторинг» зобов'язується передати грошові кошти ТОВ «Еталон Краси» в обмін на права вимоги до боржників, а ТОВ «Еталон Краси» зобов'язується відступити ТОВ «Сучасний факторинг» в повному обсязі свої права вимоги до боржників по основним договорам. 17.12.2014 року між ТОВ «Еталон Краси» та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено Додаткову угоду №R0010253 до Генерального договору відступлення права вимоги № СФ2030844 від 08.09.2014 року, відповідно до п. 1 якого ТОВ «Еталон Краси» відступив, а позивач прийняв право вимоги по Договору № ТЛ0212 від 17.12.2014 року. Як вбачається з акту приймання-передачі від 17.12.2014 року, ТОВ «Еталон Краси» виконав свої зобов'язання за договором № ТЛ0212 від 17.12.2014 року в повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково сплатила вартість комплексу по догляду, здійснивши один платіж до моменту отримання товару - 1600 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за вказаним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає: суму боргу - 11862 грн., штраф - 1 200 грн., збитки від інфляції - 3482,68 грн., 3 % річних - 385,51 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно Договору № ТЛ0212 від 17.12.2014 року, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню 11862 грн., штраф - 1 200 грн., збитки від інфляції - 3482,68 грн., 3 % річних - 385,51 грн. Оскільки позов задовольняється, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1 380, 00 грн.

Outcome: approved