Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, за уточненим позовом просив ухвалити рішення про звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку за первинним договором іпотеки від 19.04.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №422, а саме: чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 170,3 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр» перед позивачем за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №11360207000 від 13 червня 2008 року в сумі 15382614,09 гривень, шляхом продажу на прилюдних торгах в порядку, передбаченому діючим законодавством за початковою ціною 3170256,00 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилався на наступне. Згідно кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №11360207000 від 13 червня 2008 року разом із змінами, банк надав ТОВ «Спецавтотехніка Центр» кредит у формі кредитної лінії з лімітом 18 000 000,0 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором прийнято заставу нерухомості, а саме: передано в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 170,3 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], про що 19 квітня 2010 року між банком і [PERSON] укладено договір іпотеки. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 15382614,09 гривень. На підставі відповідних договорів право вимоги за вказаним кредитним договором та іпотечним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКРЕДИТ». Представник відповідача у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на їхню необґрунтованість. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів, висновку судової експертизи. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 23 вересня 2014 року між ТОВ «Оптимум Фактор» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» укладено договір, згідно з яким ТОВ «Оптимум Фактор» в повному обсязі відступає, а ТОВ «ФК «Профкредит» набуває в повному обсязі право грошової вимоги кредитора за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 11360207000 від 13 червня 2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр», що мають перейти до ТОВ «Оптимум Фактор» на підставі договору про відступлення права вимоги № 62/РРА від 24 вересня 2014 року (по кредитному договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 11360207000 від 13 червня 2008 року). При цьому, суд критично оцінює в цій частині заперечення представника відповідача щодо того, що договором передбачено відступлення прав, які ТОВ «Оптимум Фактор» ще не отримало, оскільки за загальними принципами цивільного законодавства сторони вправі укласти договір щодо прав та обов'язків, які можуть виникнути у майбутньому. За договором від 24 вересня 2014 року за номером 62/РАА, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Оптимум фактор», АТ «УкрСиббанк» в повному обсязі відступає, а ТОВ «Оптимум Фактор» набуває в повному обсязі право грошової вимоги за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 11360207000 від 13 червня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтотехніка Центр». Передбачене зазначеним договором відступлення права вимоги зобов'язання боржника від первісного кредитора до нового кредитора визначено в загальному розмірі 17 772 716,23 гривень, яка підлягає сплаті боржником на користь кредитора. Відповідно до договору відступлення прав по іпотечному договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 19 квітня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 422, посвідченого 25 вересня 2014 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального та зареєстрованого в реєстрі за № 1810, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Оптимум Фактор», всі права іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки відступлено ТОВ «Оптимум Фактор». За договором від 29 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального [PERSON] та зареєстрованого за № 1833, про відступлення прав за іпотечним договором, що посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19 квітня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 422, ТОВ «Оптимум Фактор» відступило всі права іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит». Згідно Акту прийому-передачі права вимоги за договором від 23 вересня 2014 року ТОВ «Оптимум Фактор» передав, а ТОВ «ФК «Профкредит» прийняв право грошової вимоги кредитора за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 11360207000 від 13 червня 2008 року. Таким чином, станом на теперішній час в повному обсязі здійснено заміну кредитора у вказаних зобов'язальних правовідносинах - з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит». Згідно кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №11360207000 від 13 червня 2008 року, разом із додатковими угодами АКІБ «УкрСиббанк», що відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінив повне найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надало ТОВ «Спецавтотехніка Центр» кредит у формі кредитної лінії з лімітом 18 000 000,0 гривень. Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і здійснювати повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором термін. Однак, встановлений термін повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит позичальником не дотримуються. При цьому, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між названим банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №422, предметом якого є чотирьохкімнатна квартира, загальною площею 170,3 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок порушення виконання зобов'язань за кредитним договором №11360207000 від 13 червня 2008 року станом на 03.01.2013 року заборгованість позичальника склала 15 382 614,09 гривень, яка складається з: - сума заборгованості за кредитом - 13 495 522,33 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 1 415 299,69 гривень; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 418 311,38 гривень; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках - 53 480,69 гривень. Заперечення щодо розміру заборгованості представником відповідача не подані, що свідчить про фактичне визнання позову в цій частині. Таким чином, оскільки грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, враховуючи, що позичальник не виконав своє зобов'язання з повернення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення позивача із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. За правилом ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За правилом ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з п. 4.1.1. іпотечного договору, банк має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за іпотечним договором або будь-якого зобов'язання забезпеченого іпотечним договором. Таким чином, звернувшись до суду із відповідною вимогою, позивачем обрано на свій розсуд спосіб та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, в судовому порядку, що не суперечить вимогам статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку», у зв'язку із чим суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предметів іпотеки, а саме: на чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 170,3 кв.м., житловою площею 100,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Отже, враховуючи, що боржником за основним зобов'язанням - порушено договірні зобов'язання перед позивачем, а вартість предмета застави не перевищує загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайної ціни на цей вид майна. Згідно абз.1 п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд, визначаючи початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. При цьому, враховуючи, що за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, ринкова вартість предмету іпотеки дорівнює 5 135 000,0 гривень, суд вважає за необхідне зазначити саме таку початкову ціну для його подальшої реалізації, але не меншу за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Обмеження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені чинним законодавством, у розглядуваних правових відносинах не підлягають застосуванню. У відповідності до правил ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягає задоволенню вимога про стягнення з [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору у сумі 3441,0 гривень.

Outcome: approved