Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № КЛ 22092/08 від 24 червня 2008 року в розмірі 156044,77 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 червня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем укладено договір № 005-Р/005070 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, відповідно до умов якого АТ «Банк «Фінанси та кредит» відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та емітував відповідну платіжну картку [NUMBER]. 24 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір №КЛ 22092/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок відповідача відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених цим договором. Відповідач зобов'язався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії ресурси в строк до 18 квітня 2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розміри та у строки встановлені договором, а також за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором № КЛ 22092/08 від 24 червня 2008 року повністю виконав, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, в результаті чого, станом на 19 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 156044,77 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд, на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № КЛ 22092/08, відповідно до умов якого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок відповідача відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 2,2 % річних протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку, у розмірі 22 % річних у період, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції по картрахунку, у розмірі 22 % річних при знятті з карткового рахунку готівкових коштів в банкоматах або пунктах видачі готівкових коштів Банку або інших банків, а також при проведенні інших операцій відповідно до договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, надання і використання платіжної картки. Відповідач зобов'язався повернути кредитні ресурси у розмірі 10000,00 гривень у строк до 18 квітня 2010 року та сплатити проценти в достатньому для сплати заборгованості розмірі щомісячно до 25 числа кожного поточного місяця. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а також за порушення інших умов договору сплатити штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав свої зобов'язання за кредитним договором № КЛ 22092/08 від 24 червня 2008 року у повному обсязі та відкрив відповідачу кредитну лінію, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 156044,77 гривень з яких: · заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором у розмірі10297,95 гривень; · нараховані відсотки по заборгованості у розмірі 4157,15 гривень · нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості у розмірі 141589,67 гривень, яка підтверджується розрахунком суми заборгованості по кредитному договору з 24 червня 2008 року до 19 вересня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № КЛ 22092/08 від 24 червня 2008 року не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить держави згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved