Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, яка була йому завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 06.09.2014 року на автодорозі Ніжин-Бахмач між с. Кунашівка та м. Ніжин за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] в розмірі 4172 гривні 50 копійок та 15000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач заявлені ним вимоги уточнив зменшивши на 120 гривень 85 копійок та пояснив, що 06.09.2014 року відбулася ДТП, в результаті якої відповідач [PERSON] вироком суду був визнаний винним та засуджений за порушення правил дорожнього руху. В результаті пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у звязку з чим перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Ніжинської районної лікарні стаціонарно та амбулаторно з 06.09.14 року по 14.11.14 року. На придбання ліків він витратив 1271,65 гривень власних коштів. Крім того дорожньо-транспортною пригодою було повністю пошкоджено його велосипед, вартість якого становить 2300 гривень. Перебуваючи в гіпсі він був змушений їздити до лікаря та на процедури, на що винаймав приватний транспорт та витратив 478 гривень. Крім того діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, так як він тривалий час терпів біль, були зруйновані всі життєві плани на найближчий період, бо не міг самостійно пересуватись та потребував сторонньої допомоги. Моральну шкоду оцінив у 15\~000 гривень. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Суд не має відомостей про причини його неявки, тому відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України за те, що він 06.09.2014 року близько 15 години керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись автодорогою Ніжин-Бахмач на прямій ділянці шляху між с. Кунашівка та м. Ніжин порушив п.12.3 Правил дорожнього руху, не вжив заходів до зменшення швидкості та безпечного обїзду велосипедиста, пізно застосував екстрене гальмування внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] який рухався в попутному напрямку, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому без зміщення нижньої і верхньої третини малостегнової кістки. Відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою яка її завдала. Таким чином, відповідальність за відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою має нести відповідач. Так як в результаті ДТП потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні, що підтверджується довідкою лікувальної установи та поніс витрати по лікуванню, які доводяться довідкою (а.с. 7) про придбання медпрепаратів за власний рахунок та доказами про їх вартість (а.с. 8), суд вважає вимоги в частині відшкодування витрат на лікування у сумі 1271 гривень 65 копійок підлягають задоволенню у повному розмірі. Крім того позивач перебуваючи на амбулаторному лікуванні був вимушений добиратися з місця свого проживанням на консультації до лікаря до Ніжинської районної лікарні на що винаймав приватний транспорт для переміщення, оскільки мав гіпс правої ноги. Витрати понесені позивачем на проїзд в таксі та дні відвідання лікаря доводяться доказами, що на а.с. 12, 15-18. Загалом позивач витратив на проїзд до лікарні для консультацій 26.09.2014 року, 15.10.2014 року, 22.10.2014 року та транспортування велосипеда - 478 гривень. Внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу велосипед марки «Мінськ» - деформовано заднє колесо, багажник, щиток. Відповідно до довідки наданої позивачем велосипед даної марки на даний час не виробляється заводом виробником. Аналогом пошкодженого велосипеда є велосипед того ж виробника марки «АІСТ» вартість якого становить 2300 гривень. Тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у зазначеній сумі. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП у сумі 15000 гривень, то на думку суду такі вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 23 ч.1 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях яких фізична особа зазнала у звязку із каліцтвом або ушкодженням здоровя. Враховуючи душевні страждання, які поніс позивач у звязку із шкодою, заподіяною здоровю, те, що він після отриманої травми потребував тривалого лікування чим були порушені його звичайні життєві звязки, перебуваючи у гіпсі не міг повноцінно самостійно пересуватись на думку суду внесло дискомфорт у звичайне життя позивача, негативно вплинуло на стосунки з оточуючими та сімї, тому виходячи з засад розумності та справедливості суд вважає можливим вимоги в цій частині задовольнити повністю, стягнувши з відповідача 15000 гривень. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача відшкодуванню підлягають документально підтверджені судові витрати. Позивачем при предявлені до суду позов сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) у сумі 243,60 гривень. Зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу майнового характеру при предявленні позову, оскільки його позов пов'язаний із кримінальним провадженням. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved