Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача грошову суму 55393,34 грн. Позов обґрунтовує наступни. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, маю інвалідність II групи внаслідок захворювання, яке пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим отримує пенсію згідно ст.ст.54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23. 11. 2011 року №1210. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 08. 08. 2014 року, яка набрала законної сили 22.12.2014 року відповідача було зобовязано перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 21.01.2014 року, відповідачем ця постанова була виконана часткою, а саме відповідач перерахував йому пенсію, нарахувавши додатково суму 35471,51 грн. Проте, вищевказану суму позивач не отримав до теперішнього часу з вини відповідача, яка фактично є безспірною між сторонами, але відповідач навмисно ухиляється від виконання тих зобовязань, які на нього були покладені судовим органом. Таким чином вважає, що відповідач в порушення вимог зобовязального права в односторонньому порядку ухиляється від виконання своїх зобовязань, що є неприпустимим та неприйнятним і що прямо суперечить вимогам положень ст.ст.509, 526-527 ЦК України. Відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 35471,51 грн., яка утворилася та існує більше року з вересня 2014 року, тобто понад 17 місяців. Відповідно до вимог положень чинного ЦК України, зокрема статті 610 визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, при цьому вимогами ч.1 статті 612 зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин необхідно до боржника та відповідача у цій цивільній справі застосувати положення статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вимоги діючого законодавства, відповідач зобовязаний окрім загальної суми заборгованості з виплаченої пенсії у розмірі 35474,51 грн. додатково до суми основної заборгованості сплатити суму індексу інфляції за час прострочення, а це 17 місяців поспіль, і яка на 09.02.2015 року становить розмір 18411,23 грн., а також суму 1507,66 грн., яка є процентами встановленими чиним законодавством за цей же час прострочення та користування відповідачем чужими грошовими коштами. А всього таким чином відповідач винен суму 55393,34 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з наступних підстав. Позивач з 02.01.2003 року отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від року в справі №328/2624/14-а частково задоволені позовні вимоги позивача, а саме, зобовязано управління провести перерахунок та виплату [PERSON] державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.01.2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. На виконання зазначеної постанови суду управлінням проведено перерахунок пенсії, в результаті якого нараховано 35474,51 грн. Стосовно виплати даної суми. Аналіз норм законодавства чітко вказує, що виплата пенсії в розмірі 35474,51грн. повинна сплачуватись за рахунок коштів державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду. Відсутність спрямованих державою на ці цілі відповідних коштів позбавляє Пенсійний фонд їх виплачувати та не дає підстав сплачувати їх за рахунок коштів Пенсійного фонду. Зазначені кошти не спрямовувались до Пенсійного фонду, тому в управління не було правових підстав для їх виплати. За заявою позивача [PERSON] відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження №47114158 з виконання виконавчого листа №328/2624/14-а. 26.06.2015 року ухвалою Токмацького районного суду по справі №328/2624/14-а відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі щодо здійснення нарахування та виплати пенсійних виплат на стягнення. Суд мотивував свою позицію тим, що змінивши спосіб виконання постанови із зобовязання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІ групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А №037327. З 02.01.2003 року позивач отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується поясненнями представника відповідача. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від року в справі №328/2624/14-а частково задоволені позовні вимоги позивача, а саме, зобовязано управління провести перерахунок та виплату [PERSON] державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.01.2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. Постанова набрала законної сили. Зазначені обставини підтверджуються копією постанови суду. На виконання зазначеної постанови суду відповідачем проведений перерахунок пенсії, в результаті якого нараховано 35474,51 грн., що підтверджується листом відповідача від 03.07.2015 №18/Б-7, довідкою про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії від 10.08.2015 №1071, поясненнями сторін. 29.09.2015 року виконавчий лист у справі №328/2624/14-а повернутий позивачу державним виконавцем, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.09.2015 року ВП №47114158. Таким чином, постанова Токмацького районного суду Запорізької області від року в справі №328/2624/14-а в частині виплати [PERSON] державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.01.2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, не виконана відповідачем. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Постанова Токмацького районного суду Запорізької області від року в справі №328/2624/14-а в частині нарахування [PERSON] державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 21.01.2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, відповідачем виконана нараховані позивачу пенсії в сумі 35474,51 грн. Виплату нарахованих пенсій в сумі 35474,51 грн. відповідач позивачу не здійснив із-за відсутності фінансування на зазначені цілі з Державного бюджету України. Враховуючи, що виконати постанову Токмацького районного суду Запорізької області справі №328/2624/14-а в повному обсязі не можливо із-за відсутності фінансування боржника [PERSON] бюджетом України на зазначені цілі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача визнану сторонами суму 35474,51 грн., яка є заборгованістю з нарахованих на виконання рішення суду пенсій. В задоволені вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Пенсії позивачу нараховані на виконання постанови Токмацького районного суду Запорізької області в справі №328/2624/14-а, спір виник у зв'язку з тривалим, на думку позивача, невиконанням рішення суду про зобов'язання відповідача в частині виплати йому пенсій. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Зазначений правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року в справі №6-2759цс15. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial