Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь 5300 грн., переданих йому ним згідно розписки від 22.02.2013 року за зобовязання доставити автомобіль та судовий збір. На обґрунтування позову зазначав, що згідно розписки від 22.02.2013 року відповідач взяв у нього 5300 грн. за зобовязання доставити автомобіль. Відповідач зобовязався повернути кошти до 26.02.2013 року. Жодного зобовязання відповідачем виконано не було. Після закінчення строку сума боргу не повернута, відповідач уникає зустрічей, на пропозицію добровільно повернути кошти відмовляє. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2013 року [PERSON] взяв у [PERSON] 5300 грн. зобовязання доставити автомобіль та зобовязався повернути кошти до 26.02.2013 року. Вказаний правочин оформлено розпискою написаною за не спростованим твердженням позивача відповідачем. За цим же твердженням обовязок по доставці транспортного засобу не виконано, кошти повернуті не були (а.с. 13). Відповідно до ст. 509 зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін таінших осіб, які беруть участь у справі. Межею обґрунтування позовних вимог є стягнення 5300 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в межах його вимог, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивача, що ним були отримані кошти за надання послуги по доставці транспортного засобу, проте така послуга надана не була. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved