Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом, у якому просить: - стягнути на користь [PERSON] , який зареєстрований за [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», місцезнаходження юридичої особи: м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17, літ. А, код ЄДРПОУ 21626809, час матеріальної шкоди у якості страхового відшкодування у сумі 29456,38 грн. - стягнути на користь [PERSON] , який зареєстрований за адрес [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , з [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , часі| матеріальної шкоди у сумі 21923,62 грн. -покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору Позов обґрунтований тим, що 14.08.2019 трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito» не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [PERSON] «Lexus RX300». Внаслідок удару, автомобіль позивача зіткнувся з автомобілем [PERSON] «Audi 100». Учасниками ДТП після приїзду працівників поліції було складено « Європротокол », у якому відповідач [PERSON] свою визнав повністю. На момент ДТП автомобіль винуватця був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий АСК «Омега». Враховуючи добровільне визнання відповідачем вини позивач звернувся до страхової компанії АСК «ОМЕГА» вказаним повідомленням та іншими документами. Однак, 21.10.2019 отримав відповідь страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування з огляду на невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-траснпортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності № 50/08/19, розмір матеріального збитку заподіяного позивачу складає 31 456,38 грн, а вартість відновлювального ремонту - 53424,27 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] , а також АСК «Омега» на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги. У відзиві відповідач [PERSON] зазначив, що згоден добровільно сплатити франшизу за полісом страхування позивачу у розмірі 2000,00 грн., в інших вимогах позивача щодо стягнення суми частки матеріального збитку з [PERSON] вважає безпідставними і просить суд відмовити у даній частині позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. У частині стягнення страхового відшкодування з відповідача ПАТ «Омега» позивач погоджується з ними і просить суд їх задовольнити. Представником відповідача ПрАТ « АСК «Омега», [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також здійснювати розгляд справи без участі представника ПрАТ « АСК «Омега». Відзив мотивований тим, що водії [PERSON] , та [PERSON] , оформили дорожньо-транспортну пригоду без залучення відповідних підрозділів Національної поліції, самостійно склали повідомлення про ДТП (європротокол) по пригоді, де був третій учасник ( водій [PERSON] ), і залишили місце події, що у свою чергу позбавило АСК «Омега» як страховика можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Крім того, відповідач не погоджується із розміром позовних вимог, а саме з вимогою про стягнення страхового відшкодування в розмірі 29 456,38 грн. На замовлення позивача було проведено оцінку вартості відновлювального ремонту, який з урахуванням фізичного зносу ТЗ складає 31 456,38 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали. Представник відповідача зазначив, що із розміру заподіяного збитку ( та страхового відшкодування) має бути вирахувана сума податку на додану вартість, що не було враховано ні позивачем, ні оцінювачем. Крім того, чинним законодавством передбачено, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, яка за умовами полісу становить 2000,00 грн. Таким чином, в разі прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування, його розмір мав би визначатись як вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, без врахування ПДВ та за вирахуванням франшизи. 12 травня 2020 року, відповідачем [PERSON] подано заперечення на відзив ПАТ АСК «Омега», у якому відповідач виклав пояснення аналогічні пояснення у відзиві на позовну заяву, додавши наступне. По-перше, доводи ПАТ АСК « Омега» в частині не вірно складеного «Європротоколу» вважає необґрунтованими, оскільки повідомлення про ДТП (Європротокол) було складено між [PERSON] та [PERSON] , а водій [PERSON] вказане повідомлення не складав, у зв`язку з відсутністю пошкоджень транспортного засобу та претензій до винуватця, тому відсутність у останнього полісу страхування не є підставою для відмови складання «Європротоколу». По-друге, відповідач ПАТ АСК «Омега» зазначив, що позивач та [PERSON] покинули місце ДТП, проте учасники ДТП покинули місце ДТП лише після оформлення « Європротоколу », що в свою чергу не є порушенням Закону. По-третє, спеціалістом, аварійним комісаром [PERSON] складено висновок щодо правильності складання «Європротоколу» на неіснуючих даних. Крім того, [PERSON] зазначив, що 18.03.2020 одразу після засідання суду він сплатив [PERSON] через його представника суму франшизи за полісом страхування в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується розпискою. Позивачем надано відповідь на відзив відповідача ПАТ АСК «Омега», у якій він просив позов задовольнити повністю, та надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Позивач стосовно позиції відповідача щодо необхідності відрахування франшизи при виплаті страхового відшкодування у розмірі 2000,00 грн., зазначив, що при розрахунку позовних вимог до страхової компанії франшизу у наведеній сумі було відраховано. Крім того, щодо відрахування ПДВ при розрахунку розміру страхового відшкодування вважає неправомірним, оскільки в даному випадку у матеріалах справи містяться документи, що підтверджують факт здійснення ремонту, а отже відрахування ПДВ при розрахунку розміру страхового відшкодування є неправомірним. Представник відповідача Лісін В.М . , в судовому засіданні доводи викладені у відповіді на відзив та запереченні на відзив підтвердив. Третя особа, [PERSON] підтвердив обставини, викладені позивачем, додавши, що він участі у складанні протоколу не брав. Після того, як поїхала поліція, відібравши письмові пояснення, позивач та відповідач [PERSON] , вирішили скласти « Європротокол », з огляду на відсутність претензій з боку [PERSON] поїхав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, судом встановлено наступне. 14 серпня 2019 року о 10 годині 50 хвилин відбулася ДТП, внаслідок якої водій [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes- Benz Vito», р.н. [NUMBER] у м. Люботин, Харківської області по вул. Деповська в районі буд. 51 не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Lexus RX300, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що зупинився попереду. Внаслідок удару, автомобіль Lexus RX300, р.н. [NUMBER] зіткнувся з автомобілем AUDI 100, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який стояв попереду з увімкненим лівим покажником повороту. На місце події були викликані працівники поліції, при виїзді на місце пригоди було встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з тим, що ніхто не постраждав та не зазнав значної матеріальної шкоди вирішили самостійно скласти за даним фактом «Спільне повідомлення про дорожньо -транспортну пригоду», тобто «Європротокол», від допомоги поліції відмовилися та претензій ні до кого не мають, що підтверджується довідкою про результати розгляду матеріалів ЖЄО №5787 від 14.08.2019 за повідомлення оператора «102». Надалі позивач та [PERSON] склали «Спільне повідомлення про дорожньо -транспортну пригоду», тобто « Європротокол », у якому відповідач [PERSON] свою вину визнав. Аналізуючи надані в судовому засіданні пояснення учасників ДТП, а також письмові докази, суд приходить до висновку про наявність вини [PERSON] у порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «АСК «Омега» згідно з полісом № АО/3872355 строком дії з 06 липня 2019 року по 05 липня 2020 року. За цим полісом застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Mercedes- Benz Viro 108 D», д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну -100000,00 грн.; франшиза - 2000,00 грн. 15 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за завдану шкоду внаслідок страхового випадку, до якої долучив «Європротокол». 21 жовтня 2019 року листом №1949 «ПАТ «АСК«Омега» відмовило позивачеві у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що водієм [PERSON] та [PERSON] оформлено ДТП без залучення відповідних підрозділів Національної поліції, самостійно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду « Європротокол» без водія [PERSON] та залишили місце пригоди, а також в «Європротоколі» недостатньо інформації для ідентифікації ДТП та встановлення обставин. Згідно зі звітом №50/08/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 05.11.2019, проведеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «LEXUS RX300», склав 31 456 грн 37 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 53 424 грн. 27 коп. Відповідно до рахунку № 73 від 25.11.2019 та акту виконаних робіт № 79 від 25.11.2019 фактична вартість відновлення автомобіля після ДТП на СТО склала 51 380 грн.00 коп. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) передбачено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з ст. 33.2 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Судом встановлено, що « Євпропротокол » був підписаний позивачем та [PERSON] , що були обидва забезпечені полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також складені письмові пояснення третім учасником [PERSON] , транспортний засіб якого пошкоджень не зазнав, а відтак він претензій не мав. Учасниками ДТП на місце події було викликано працівників поліції, що підтверджується відповідною довідкою. Відібравши пояснення учасників ДТП, та у зв`язку з відсутністю травмованих, обставин та визнання своєї вини [PERSON] , працівники поліції порадили скласти « Європротокол », що підтверджується поясненнями всіх учасників. В подальшому учасники транспортних засобів залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, однак це відбулося після складання всіх документів. Суд відхиляє доводи відповідача ПАТ «АСК «Омега» щодо того, що [PERSON] не брав участі у складанні « Європротоколу », так як відповідно до пункту 37.1.3. статті 37 Закону, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання своїх обов`язків саме потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування. Однак, як було встановлено судом, [PERSON] шкоди не зазнав та претензій не пред`являв. Аналізуючи викладені норми чинного законодавства у сукупності зі встановленими у суді даними, суд дійшов висновку, що невиконання обов`язків саме потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, може бути підставою для відмови тільки якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Висновки суду відповідають висновкам, викладеним у Постанові Верховного суду від 28.02.2018 у справі № 570/1668/16-ц. Також, під час судового засідання було з`ясовано, що страховику були надані письмові пояснення, «Європротокол», фотографії, також учасники своєчасно звернулися до страховика, в зв`язку з чим останньому надано можливість встановити всі визначені п. 37.1.3. статті 37 Закону обставини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ПАТ «АСК «Омега» є обґрунтованими в частині стягнення відшкодування. Вирішуючи питання щодо розмір відшкодування, суд відхиляє доводи ПАТ «АСК «Омега» в частині вирахування суми податку на додану вартість із розміру заподіяного збитку (та страхового відшкодування) з огляду на наступне. Згідно ст. 36.2 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Отже, оскільки в даному випадку матеріали справи містять документи, які підтверджують факт здійснення ремонту автомобіля [PERSON] , а саме акт виконаних робіт № 73 від 25.11.2019 та рахунком № 73 від 25.11.2019, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 51 380 грн. 00 коп. без урахування ПДВ, а тому відрахування суми податку на додану вартість є необґрунтованим. Стосовно доводів відповідача ПАТ «АСК «Омега» щодо вирахування франшизи, що становить 2000,00 із розміру страхового відшкодування, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачем при визначенні розміру страхового відшкодування його вже було зменшено на суму франшизи. Вирішуючи позов в частині позовних вимог до позивача [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 686/17155/15-ц від 03.10.2018, в якій Верховний суд підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахування заміни зношених деталей на нові ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача [PERSON] , який на правовій підставі керував транспортним засобом, а також сплату франшизи у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується розпискою, то сума шкоди, яка підлягає відшкодуванню особою, винною у ДТП за відрахуванням франшизи, складає 19 923 грн. 62 коп. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на користь потерпілого у ДТП із страхової компанії страхове відшкодування, а решту суми на відшкодування шкоди без урахування франшизи - з відповідальної за шкоду особи. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, уразу часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидні сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial