Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 23 липня 2020 року, належить квартира [ADDRESS] . Придбана ним квартира належала [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі, відповідно до п. 5.1 договору купівлі-продажу зобов`язувалася звільнити квартиру від речей для безперешкодного користування та зняти зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку до 10 вересня 2020 року, однак дочка попередніх власників квартири - [PERSON] не знялася з місця реєстрації. Відповідач не є його родичем, не є членом його сім`ї та йому не відомо місце її фактичного мешкання. У зв`язку з тим, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованою в його квартирі та не проживає в ній з січня 2018 року, він не має отримати компенсацію за користування електроенергією, як працівник вугільного підприємства, оскільки для цього потрібно надати довідку про відсутність такої пільги усіх осіб, які зареєстровані в даному житловому приміщенні. Відповідач заважає йому вільно розпоряджатися своїм майном. У зв`язку з чим, просить суд усунути йому перешкоди в користуванні правом власності - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 840,80 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23 липня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі № 1605, витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 липня 2020 року № 217503554 (а.с. 7-9, 10). Відповідно до п. 5.1 договору купівлі-продажу від 23 липня 2020 року, продавець зобов`язувався звільнити квартиру та всі особи, які зареєстровані в квартирі будуть зняті з реєстраційного обліку до 10 вересня 2020 року (а.с. 8). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11 вересня 2020 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 12). Згідно з акту від 29 липня 2020 року, складеного начальником ЖРЕД-1, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає в зазначеній квартирі з січня 2018 року по теперішній час (а.с. 11). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». За положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] залишається в ній зареєстрована та у добровільному порядку з реєстрації місця проживання не знялася, чим заважає власнику вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з місця реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved