Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із даним позовом покликаючись на те, що вона із відповідачем шлюб розірвала 2009 році. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] - [INFO]. Відповідач донькою не цікавиться, матеріально не підтримує та вихованням не займається. Дитина хворіє, потребує догляду та оздоровлення, а тому вона з своїм батьками возять дитину на оздоровляємо. В 2011році та 2013 році відповідач давав згоду на виїзд дитини за кордон, вимагаючи за це гроші, а на сьогодніший день відмовляється давати таку згоду. Оскільки вона має намір поїхати із донькою за межі України на відпочинок та оздоровлення, однак неможе взяти відповідного дозволу у відповідача на це. Відповідач зволікає зустріччю із позивачем. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному у позові. Уточняючи позовні вимоги просить зобов'язати відповідача не чинити перешкод в тимчасовому виїзді [PERSON] - [INFO] за кордон, та дозволити такий виїзд разом із нею та її дідом [PERSON] без згоди батька. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечила і позивачка. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що уточнений позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач із відповідачкою шлюб розірвали. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] - [INFO], яка проживає разом із позивачкою, яка займається утриманням та вихованням дитини. Позивачка неможе оформити документи на виїзд доньки за межі України для відпочинку та оздоровлення. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному громадянину гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та повертатися на Україну. Дія зазначеної статті Конституції поширюється і на доньку позивачки, яка перебуває на її утриманні. Згідно ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі. Як вбачається із п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадянам України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку із тим, що від відповідача неможливо отримати дозвіл на виїзд дитини за межі України на відпочинок та оздоровлення, позивачка не може оформити відповідних документів, а тому суд вважає, що уточнений позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved