Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, придбав у відповідача ощадні (депозитні) сертифікати на пред'явника на загальну суму 600 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 8%, після настання строку вимоги за якими, звернувся до представника відповідача про виплату коштів та відсотків, але отримав відмову, а тому просить стягнути з відповідача зазначені кошти в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на постанову НБУ «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» від 30.05.2014 року № 328, відповідно до якої погашення раніше випущених ощадних (депозитарних) сертифікатів здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок власника сертифіката або його пред'явника через касу відділення Банку. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником Ощадних (депозитних) сертифікатів на пред'явника серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER] з датою вимоги 16.07.2014 року, на загальну суму 600 000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 8%. Відповідач зобов'язувався після настання дати вимоги та звернення вкладника із заявою про повернення коштів, повернути кошти та відсотки за їх користування. 23.07.2014 року позивач звернувся до банку з вимогою погасити заборгованість за ощадними (депозитними) сертифікатами, але отримав відмову, оскільки відповідно до постанови Правління НБУ «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» від 30.05.2014 року № 328, що видача вкладів в іноземній валюті через касу банку заборонена. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1058 ч.ч. 1, 3 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Відповідно до ст. 1065 ч. 1 ЦК України ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ст. 1061 ч. 5 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 5.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2013 року за умови настання строку вимоги вкладу (депозиту) банк здійснює платіж проти пред'явлення ощадного (депозитного) сертифіката. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в національній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками лише в національній валюті. Погашення ощадних (депозитних) сертифікатів, які номіновані в іноземній валюті, та виплата процентів за ними здійснюються банками в іноземній валюті, а за письмовою заявою вкладника або особи, уповноваженої на здійснення цієї операції, - у національній валюті за курсом Національного банку України на дату закінчення строку, що зазначений в ощадному (депозитному) сертифікаті, або на дату дострокового викупу сертифіката. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з наведеного, настав строк вимоги за вкладами, підтвердженими ощадними (депозитними) сертифікатами, відповідач заборгованість за якими не погашає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved