Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, вказуючи на те, що 10.12.2014 [PERSON] взяв у нього в борг 10 000 грн., які зобов'язався повернути до 02.11.2016. [PERSON] помер [INFO]. Вважає, що єдиним спадкоємцем померлого є його брат [PERSON]. Посилаючись на ст.ст.526, 530, 599 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 10 000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Камчатний А. В. в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснив, що [PERSON] тривалий час хворів, мав онкологічне захворювання, у зв'язку з чим не міг пересуватись та розмовляти, тому не міг взяти в борг вказані кошти, крім того підпис на розписці не відповідає підпису померлого. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що будучи дільничним терапевтом, він протягом року неодноразово приходив до хворого за місцем його перебування по вул. Пролетарській в м. Скадовську, де той знаходився у родичів, які за ним доглядали. Хворий був у жахливому стані через важкий перебіг хвороби та зловживання паралельно з цим алкоголем. Останні два місяці життя хворий не міг пересуватись, був прикутий до ліжка, через велику пухлину у роті практично не їв, міг тільки ковтати рідину. В листопаді у кімнаті, де перебував хворий, вже був присутній характерний трупний запах. Від огляду відмовлявся жестами, говорити не міг, продовжував вживати алкоголь. Вислухавши пояснення представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч.3 ст.60 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з копії розписки від 10.12.2014 [PERSON] взяв у борг у [PERSON] десять тисяч гривень, які зобов'язався повернути 02.11.2016 (а.с.4). Свідки при складанні розписки не залучались. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Закладений у ст.10 ЦПК України принцип змагальності сторін полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно із ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для з'ясування визначення фізичного стану [PERSON], можливості висловлювати свої думки або перебування його у безпорадному стані напередодні смерті, коли була складена боргова розписка, ухвалою суду від 24.02.2017 було призначено судово-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта №2 від 13.03.2017 відсутні медичні дані стосовно з'ясування стану здоров'я [PERSON] впродовж періоду часу з 15.11.2014 по [INFO] та неможливо надати об'єктивно обґрунтовану відповідь на поставлені експерту питання. Разом з тим, посилання представника відповідача, що через стан здоров'я [PERSON] не міг взяти в борг у позивача, повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні довідками про стан здоров'я останнього, а також з показами свідка - лікаря [PERSON], які суд вважає істотними для вирішення справи по суті. З метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, на підстав положень ст.64 ЦПК України судом у позивача витребовувався оригінал розписки, копія якої додана до позову. Зважаючи на те, що позивач не надав суду оригінал розписки, ця обставина унеможливила підтвердження підписання померлим [PERSON] розписки таким доказом, зокрема, як висновком почеркознавчої експертизи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, згідно ч.4 вказаної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] отримав у позивача кошти у борг, склавши відповідну розписку. За наведених обставин суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed