Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу згідно розписки посилаючись на те, що 17.03.2020 року ним передано [PERSON] 1100 грн. доларів США в суму оплати земельної ділянки .На підтвердження переданих коштів Відповідачем було написано розписку та передано йому документи щодо даної земельної ділянки ,а саме:витяг рішення Калуської міської від 31.10.2019 р.,витяг з додатку до рішення міської ради від 31.10.2019 року,проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та план забудови.Оскільки договір купівлі -продажу земельної ділянки в установленому законом порядку між сторонами укладено не було то передані позивачем кошти у розмірі 1100 доларів США є авансом .,який повинен бути повернутий відповідачем незалежно від того ,з вини якої із сторін не відбулася угода купівлі-продажу земельної ділянки.Оскільки відповідач добровільно вказану суму не повертає ,а тому змушений звернутися до суду з позовом про стягнення вказаних грошових коштів у примусовому порядку. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.10.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву у якому вказав,що позов визнав частково,а саме в частині стягнення з нього боргу у сумі 160,00 доларів США,кошти в сумі 21715,90 грн. ним були зараховані на рахунок [PERSON] .Крім того 200 доларів США він позивачу на руки .Факт повернення коштів брату позивача [PERSON] можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] . Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов визнали частково та відповідач пояснив,що він погоджується з боргом у сумі 160,00 доларів США ,оскільки кошти в сумі 21715,90 грн. ним були зараховані на рахунок [PERSON] .Крім того 200 доларів США він позивачу на руки . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу ,надати послугу,сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є є грошова сума чи рухоме майно ,що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів,на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено ,що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів,є завдатком ,вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2020 року позивачем було передано [PERSON] 1100 грн. доларів США в суму оплати земельної ділянки. На підтвердження переданих коштів 17.03.2020 року Відповідачем було написано розписку (а.с.10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила,що відповідач по справі [PERSON] дійсно перечислив грошові кошти в розмірі 21281,90 грн. на рахунок [PERSON] . Як встановлено судом, відповідач свого зобов`язання за договором не виконав, зокрема договору купівлі продажу земельної ділянки з позивачем не уклав, суму сплаченого авансу не повернув. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те,що грошові кошти в сумі 21715,90 грн. ним були зараховані на рахунок [PERSON] в рахунок погашення боргу перед [PERSON] ,оскільки в судовому засіданні встановлено,що вказані грошові кошти були перераховані на ім`я [PERSON] ,а не на ім`я позивача.А також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те,що грошові кошти в сумі 200 доларів США ним було повернуто позивачу наручно,оскільки жодними доказами в судовому засіданні дана обставина не була підтверджена. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12 внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого авансу за оплату земельної ділянки в сумі 1010,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на день подання позову, становить 30 613,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved