Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що він [PERSON] у період з 05.05.1989 року по 05.12.2018 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 05.12.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Позивач працював за професією електрозварника ручного зварювання. Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31.10.2019 року позивачу було встановлено такі професійні захворювання: - ХОЗЛ ІІ стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню, легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне; - Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху від тривалого впливу виробничого шуму (Основний діагноз); - Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільність на рівні МХД С2-С3, С4-С5, помірна вертеброгенна цервікоалгія. Остеохондроз, деформуючий спондильоз попереково-крижового відділу хребта, антилістез на L2; L4 помірна люмбоалгія. Пресбіопія на фоні гіперметропії слабкого ступеню обох очей (Супутній діагноз). Внаслідок професійного захворювання, [PERSON] встановлено 30% втрати працездатності. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я. Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позов, у якому просив справу розглянути без його участі та зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відсутні докази порушення Товариством законодавства з охорони праці, що стало наслідком виникнення захворювань у [PERSON] . Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оцінки завданої моральної шкоди. Також представник відповідача зауважує, що незгода із створеними умовами роботи давала позивачу право в порядку, передбаченому КЗпП України, розірвати трудовий договір. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 05.05.1989 року по 05.12.2018 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а саме працював на посаді електрозварника ручного зварювання. Наказом №10174/ВК від 05.12.2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-8). 31.10.2019 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , в якому зазначено, що професійне захворювання виникло через проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості та виробничого шуму (а.с.9-10). Ввтановлено такі професійні захворювання: - ХОЗЛ ІІ стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню, легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне; - Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху від тривалого впливу виробничого шуму (Основний діагноз); - Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільність на рівні МХД С2-С3, С4-С5, помірна вертеброгенна цервікоалгія. Остеохондроз, деформуючий спондильоз попереково-крижового відділу хребта, антилістез на L2; L4 помірна люмбоалгія. Пресбіопія на фоні гіперметропії слабкого ступеню обох очей (Супутній діагноз) (а.с.9-10). Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12ААА №048694, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 11.12.2019 року, [PERSON] встановлено 30% втрати професійної працездатності (а.с.11). Вказане також підтверджується Актом №704 огляду МСЕК від 11.12.2019 року, де зазначено, шо внаслідок професійного захворювання ступінь втрати працездатності [PERSON] становить 30%. Між сторонами виникли трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разу виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року №20-рп/2008 року зазначив, що громадянам України надано право на підставі ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Незважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, передбачене ч. 1 ст. 43 Конституції України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст. 43 Конституції України, ст. ст. 153, 157 КЗпП України та ст. ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці» зобов`язаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці. З урахуванням викладеного, зважаючи на принцип розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним, стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 12000 грн., так як [PERSON] втратив працездатність, внаслідок професійного захворювання, яке виникло в результаті негативних виробничих шкідливих факторів під час виконання ним трудових обов`язків, йому встановлено 30% втрати професійної працездатності, відповідач, як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, у зв`язку з чим позивач поніс певні моральні страждання. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача, на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial