Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №054-2008-2293 від 07.07.2008 року шляхом звернення стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS] і належить відповідачам на праві спільної часткової власності, стягнути з відповідачів 3219 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позичальник [PERSON] на підставі кредитного договору №054-2008-2293 від 07.07.2008 року отримав у позивача 72000 доларів США кредиту до 10.07.2028 року зі сплатою 14,95 % річних за користування ним. В забезпечення виконання зобов»язань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів , пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки квартири , що розташована за адресою : [ADDRESS]. Банк виконав свої зобов»язання, надав позичальнику 72000 доларів США , перерахувавши їх на рахунок позичальника [NUMBER] Позичальник [PERSON] з 03.11.2008 року почав не повністю сплачувати щомісячні платежі, через що до нього було застосовано підвищену відсоткову ставку 44,85 %, як це передбачено п.1.1.1 кредитного договору. З 01.05.2009 року він зовсім перестав сплачувати платежі, через що станом на 12.09.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 103063,95 дол. США, що еквівалентно 903720,15 грн., з яких: - 3076,15 дол. США, що еквівалентно 24587,67 грн. простроченої заборгованості за кредитом; - 68499,02 дол. США, що еквівалентно 547512,67 грн. дострокового стягнення кредиту; - 39169,51 дол. США, що еквівалентно 313081,89 грн. заборгованості за відсотками; - 2319,27 дол. США, що еквівалентно 18537,93 грн. заборгованості за підвищеними відсотками. В зв»язку із невиконанням умов договору, незважаючи на повідомлення позичальника та іпотекодавців, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В процесі розгляду справи представник позивача уточнив свої позовні вимоги ( уточнення надійшло до суду 14.10.2014 року), просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 903720,15 грн., 3219 грн. судових витрат. Під час розгляду справи представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог (заява надійшла до суду 28.01.2015 року), просить стягнути з відповідачів солідарно 138070,45 дол. США , що еквівалентно 1788412,73 грн. заборгованості за кредитним договором, 3654 грн. судових витрат., мотивуючи це тим, що станом на 13.10.2014 року заборгованість позичальника складає : - 5688,73 дол. США, що еквівалентно73685,55 грн. простроченої заборгованості за кредитом, - 65886,44 дол. США, що еквівалентно 853420,47 грн. дострокового стягнення кредиту; - 60149,85 дол. США, що еквівалентно 779114, 99 грн. заборгованості за відсотками; - 6345,43 дол США, що еквівалентно 82191,72 грн. заборгованості за підвищеними відсотками. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі до суду повторно не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позоні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст.1054, 526, 1050 ч.2 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Судом встановлено, що 07.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №054-2008-2293 ( на споживчі потреби), згідно з п.п.1.1, 1.1.1, 1.2, 1.3, 2.4 банк зобов»язується надати позичальнику 72000 дол. США кредиту зі сплатою 14,95 % річних, до 01.07.2028 року на споживчі потреби; за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 44,85 % річних (підвищена процентна ставка). Відповідач зобов»язався погашати кредит щомісячно згідно графіку (а.с.6-11, 14). Факт отримання позичальником [PERSON] кредиту підтверджується підписаною ним заявою про видачу готівки (а.с.20), розмір заборгованості у національній валюті згідно з офіційним курсом долара США стверджується розрахунком позивача (а.с.17). 07.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON], [PERSON], був укладений договір іпотеки ( нерухомого майна -квартири), яким забезпечується виконання кредитного договору №054-2008-2293 від 07.07.2008 року, укладеного між банком та позичальником [PERSON], сплати процентів, і можливі неустойки (п.п.1.1, 1.2), предметом іпотеки є трикімнатна квартира загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 42,0 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, станом на дату укладення цього договору заставна вартість предмету іпотеки згідно звіту незалежного суб»єкту оціночної діяльності становить 583720,83 грн. Згідно ст..572, 575, 576, 589 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна; іпотекою є застава нерухомого майна; предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення; у разі невиконання зобов»язання , забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Закон «Про іпотеку» від 05.06.2003 року з наступними змінами теж передбачає , що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст.33); у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (ст.35). Право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) передбачене і в договорі іпотеки (п.2.1.8). Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позичальник [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, прострочив сплату кредиту та відсотків, йому направлялася вимога про дострокове повернення кредиту і процентів 22.04.2009 року, як і його майновим поручителям (а.с.27-28), як це передбачено п. 5.2.5. кредитного договору, 2.1.2. договору іпотеки. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.01.2008 року ( а.с.21), видане Васильківською міською радою на підставі розпорядження від 29.12.2007 року № 231-6 , свідчить про те, що трикімнатна квартира за адресою : [ADDRESS] належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному), тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані і підлягають повністю до задоволення. У зв»язку із повним задоволенням позовних вимог на відповідачів слід покласти обов»язок по відшкодуванню позивачу понесених ним витрат 3219 грн. на сплату судового збору по 1609,50 грн. з кожного у відповідності зі ст..88 ЦПК України. Що стосується застосування до позовних вимог положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304- V11 від 03.06.2014 року, то суд вважає, що положення зазначеного закону можуть бути застосовані лише під час виконання судового рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Уточнені позовні вимоги про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 903720,15 грн., потім в сумі 1788412,73 грн. не можуть бути задоволені , оскільки відповідно до ст.11 Закону «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. На підставі наведеного, ст.ст. 572, 575, 576, 589, 1054, 1050 ч.2 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial