Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] одноразової адресної грошової допомоги, посилаючись на те, що наказом №1214-с від 01 серпня 2008 року [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання філологічного факультету напрямку підготовки 6.020303 «Філологія», за держзамовленням. Згідно з наказом №861-с від 24 травня 2012 року відповідачу було присвоєно кваліфікацію «Бакалавр філології. Вчитель російської мови та літератури». 30.08.2013 року між позивачем в особі ректора Фролова М.О. (вищий навчальний заклад), [PERSON] (випускник) та Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (роботодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю. За умовами цього договору відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладання угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. [PERSON] була прийнята на посаду вчителя іноземної мови Запорізької суспільно-гуманітарної гімназії №27 Запорізької міської ради Запорізької області. На підставі наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» №551 від 18 листопада 2013 року та згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги відповідачу була виплачена одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735,00 гривень. На підставі наказу начальника територіального відділу освіти, молоді та спорту Орджонікідзевского району №11к/трп1 від 16 грудня 2013 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя іноземної мови Запорізької суспільно-гуманітарної гімназії №27 Запорізької міської ради Запорізької області за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12 червня 2013 року, встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата, а вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Адміністрацією Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» був підготовлений та направлений на адресу відповідача лист про повернення одноразової адресної допомоги, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку [PERSON] вчинено не було. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не надала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, взявши до уваги заяву представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу №1214-с від 01 серпня 2008 року [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання за держзамовленням до Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, за професійним спрямуванням - російська мова та література (а.с.5, 6). Згідно наказу №861-с від 24 травня 2012 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію «Бакалавр філології. Вчитель російської мови та літератури», відраховано з університету з 05 червня 2012 року та видано диплом державного зразка (а.с.7). Відповідно наказу №1131-с від 10 серпня 2012 року [PERSON] зараховано з 01 вересня 2012 року на навчання до Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України студентом освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» денної форми навчання за державним замовленням, за спеціальністю - мова і література (а.с.8). Згідно наказу №1065-с від 20 червня 2013 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію «Магістр філології. Викладач російської мови і літератури у вищих начальних закладах. Викладач англійської мови», відраховано з університету з 27 червня 2013 року та видано диплом державного зразка (а.с.9). 30 серпня 2013 року між Державним вищим навчальним закладом «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, [PERSON] (випускник) та Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (работодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (а.с.10). Предметом вищезазначеного договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. 30.08.2013 року [PERSON] було прийнято на посаду вчителя іноземної мови Запорізької суспільно-гуманітарної гімназії №27 Запорізької міської ради Запорізької області, що підтверджується копією трудової книжки відповідача (а.с.11). На підставі наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України №551 від 18 листопада 2013 року (а.с.12, 13-15) та згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12 червня 2013 року, відповідачу була виплачена адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5377 від 21 листопада 2013 року та платіжною відомістю (а.с.16, 17-18). У підпункті 2.3.2 пункту 2.3 договору про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю від 30 серпня 2013 року зазначено, що [PERSON] зобов'язана відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним в договорі. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі наказу начальника територіального відділу освіти, молоді та спорту Орджонікідзевського району №11к/трп1 від 16 грудня 2013 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя іноземної мови Запорізької суспільно-гуманітарної гімназії №27 Запорізької міської ради Запорізької області з 16 грудня 2013 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (а.с.19). Згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12 червня 2013 року, одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12 червня 2013 року, встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved