Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення за-боргованості у розмірі 56274,70 грн. за кредитним договором б/н від 21.01.2013 року та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного до-говору б/н від 21.01.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборговано-сті за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за договором не виконала. У звязку з чим станом на 31.03.2016 року має заборгова-ність 56274,70 грн., яка складається з: 14554, 80 грн. заборгованість за кредитом, 37105, 49грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, 1458, 47 грн. - заборгова-ність за пеню та комісію, а також штрафи 500грн. (фіксована частина) та 2655, 94грн. (процентна складова). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 56274,70 грн. та понесені судові витрати. При ухваленні рішення суд виходив з того, що між сторонами 21.01.2013 року під-писаний кредитний договір без номеру, по якому відповідачка отримала 15 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку за-боргованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6.Правил користування банківською карткою, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовя-зань, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Посилаючись на ст.ст.610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд задовольнив позовні вимогу у повному обсязі. На вказане рішення відповідачка [PERSON] подала апеляційну скаргу в якій просить рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідачка зазначила, що судом першої інстанції не були застосовані положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що призвело до стягнення більшої суми грошей. Від відповідачки та її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсут-ність. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рі-шення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника позивача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскар-ження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а оска¬ржуване рішення слід частково скасувати, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 21.01.2013 року підписа-ний кредитний договір без номеру, по якому відповідачка отримала 15 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку за-боргованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карт-кою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджу-ється підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховую відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Та-рифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повно-му обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил на-дання банківських послуг. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в роз-мірі 500 грн. + 5% від суми позову. Станом на 31.03.2016 року за відповідачкою утворилась заборгованість 56274,70 грн., яка складається з: 14554, 80 грн. заборгованість за кредитом, 37105, 49грн., забор-гованість по процентам за користування кредитом, 1458, 47 грн. - заборгованість за пеню та комісію, а також штрафи 500грн. (фіксована частина) та 2655, 94грн. (процентна складова). Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з приводу необхідності задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином ві-дповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зо-бовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, вста-новлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невико-нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредит-ними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним осо-бам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антите-рористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» у п.2 п.6). с. Завидо-Кудашеве Добропільського району від-несено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафів слід відмовити. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне за-стосування норм матеріального або процесуального права. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрун-тованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, за-явлених у суді першої інстанції. Враховуючи викладене колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задо-воленню, оскільки рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року необхідно частково скасувати. Відмовити у задоволенні позову в час-тині стягнення штрафів та пені, відповідно зменшити загальну суму, що підлягає стягнен-ню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються пропорційно за-доволеним вимогам. Під час звернення відповідачки до апеляційного суду, ціна позову (задоволеного судом першої інстанції) складала 56274,70 грн. При зверненні до апеляцій-ного суду, відповідачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1515,80грн. Після перег-ляду справи у апеляційному порядку, суму стягнення з відповідачки було зменшено на 4614,41грн., таким чином судові витрати, що підлягають відшкодування з іншої сторони, пропорційно до задоволених вимог становлять 124 гривні 29 копійок.

Outcome: approved