Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 31.05.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.22742, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 198559,2 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI ІX35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Було визначено строк користування кредитними коштами за кредитним договором, а саме до 31.05.2020 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 23,99 % річних. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. Станом на 02.07.2015 року відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду, оскільки останній платіж боржником здійснено 01.08.2013 року. Просив суд в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» за кредитним договором № 910.22742, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAI ІX35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо). В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача-1 [PERSON] (ІПН - [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором № 910.22742 в сумі 465605,28 грн., яка складається з: - 169003,68 грн. - основний борг; - 27696,26 грн. - прострочений борг; - 90368,78 грн. - прострочені проценти; - 129,28 грн. - строкові проценти; - 178407,28 грн. - пеня. В рахунок погашення кредитних зобов'язань відповідача-1 [PERSON] (ІПН - [NUMBER]) за кредитним договором № 910.22742, укладеним між позивачем та [PERSON], звернути стягнення на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) на предмет застави, який належить Відповідачу-2 [PERSON], [INFO], ІПН - [NUMBER], адреса реєстрації: [ADDRESS], а саме автомобіль HYUNDAI ІХ35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо). Вилучити у [PERSON] ([INFO], ІПН - [NUMBER], адреса реєстрації: [ADDRESS]) транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль HYUNDAI ІХ35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], новий реєстраційний номер [NUMBER], та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмових запереченнях, поданих до суду представником [PERSON] - [PERSON], просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави, зняти накладений арешт на транспортний засіб HYUNDAI IX35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], держ. номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. Припинити провадження в частині позовних вимог до нього, оскільки він не являється належним відповідачем у справі. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» зняти приватне обтяження, що було накладене 13.06.2013 року та внесене до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на автомобіль HYUNDAI IX35 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], згідно заяви банку. Представник відповідача-2 [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача-2 та його як представника останнього; окрім того, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.05.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.22742, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 198559,20 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI IX35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], 12.06.2013 року між сторонами на виконання зобов'язання за кредитним договором укладений договір застави, предметом якого визначений транспортний засіб HYUNDAI ІХ35, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором сторони визначили - до 31.05.2020 року. Строки виконання зобов'язань визначені з щомісячним погашенням платежів відповідно графіку щомісячних платежів, розд. 7 п.1 Договору. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, останній платіж боржником було здійснено 01.08.2013 року, до суду позивач звернувся 02.07.2015 року, тобто в межах строків позовної давності. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів (правова позиція ВСУ№ 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка становить - 465605,28 грн. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надав суду жодних належних доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 910.22742 від 31.05.2013 року суд приходить до висновку, що вимога про стягнення заборгованості в розмірі 465605,28 грн., яка складається з 169003,68 грн. - основний борг; 27 696,26 грн. - прострочений борг; 90368,78 грн. - прострочені проценти; 129,28 грн. - строкові проценти, 178 407,28 грн. - пеня підлягає задоволенню. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України,застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу», в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитний договір № 910.22742 укладений позивачем з [PERSON] не виконано, борг за кредитним договором в розмірі 465605,28 грн. не погашено, транспортний засіб в порушення умов договору застави відчужений боржником без згоди заставодержателя і останнім його власником є відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року (справа № 6-7цс13) та від 19 листопада 2014 року (справа № 6-168 цс14). Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №40953950 в якому зазначено термін дії обтяження до 13.06.2018р, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з витребуванням майна у нового власника транспортного засобу - [PERSON] для забезпечення вимог за рахунок цього майна відповідно до ст. 23 Закону. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно п.3 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Розглядаючи позовні вимоги про надання повноважень проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо) суд виходить з наступного. При набранні чинності рішенням суду про звернення стягнення на заставне майно позивач отримує на підставі цього рішення всі повноваження, щодо розпорядження автомобілем. В тому числі позивач отримує на підставі рішення суду повноваження здійснювати дії щодо проведення всіх необхідний дій в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Такі повноваження випливатимуть з самого рішення і є порядком його виконання. Тому такі позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 17 622,16 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог. Щодо судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору за позовними вимогами про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 910.22742 у сумі 465605,28 гривень та звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.22742 у сумі 465605,28 гривень, суд вважає, що, оскільки зазначені позовні вимоги виникають з кредитного договору № 910.22742 від 31.05.2013 року та договору застави транспортного засобу № 910.22742 від 12.06.2013 року, укладених між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], то з Відповідача-1 [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі: 3654,00 + 6984,08 = 10638,08 гривень. Що стосується судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору за позовною вимогою про вилучення у [PERSON] транспортного засобу, який є предметом застави, суд вважає, що судовий збір в сумі 6984,08 грн. підлягає стягненню з Відповідача-1 [PERSON] та Відповідача-2 [PERSON] в рівних частинах, тобто по 3492,04 гривні з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved