overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 09 серпня 1997 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1185. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують з лютого 2014 року та не ведуть спільне господарство. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Дітей просить залишити на виховання при ньому. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, в т.ч. щодо залишення дітей на проживання з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1185 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Сторони фактично припинили шлюбні відносини з лютого 2014 року, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 24 березня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 505. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 15.05.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи в суді повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №162218, виданим повторно 14.05.2015 року Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №505 (а.с.7). Від шлюбу дітей немає. На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 25 вересня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1430. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, з 2011 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1430 (а.с. 3). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з 2011 року, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Спору щодо місця проживання дитини немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачкою 31 серпня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1581. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачкою не склалося, відсутнє порозуміння, проживають окремо з лютого 2015 року. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, щодо примирення заперечила. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 31.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1581 (а.с.4). Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні, проживають окремо з лютого 2015 року. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно поданої заяви від 02.09.2015р., судові витрати позивач бере на себе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який в подальшому уточнив та просив суд розірвати шлюб з відповідачкою, вказуючи, що в них сімейне життя не склалося через несумісність характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, наміру надалі проживати разом не мають. Перераховане стало причиною неможливого подальшого спільного проживання і збереження сім'ї, в зв'язку з чим позивач звертається до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового слухання справи повідомлялася належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу від 08.12.2000 року, серії [NUMBER], яке було зареєстровано та видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про що в Книзі реєстр рації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 333. [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.02.2002 року, серії [NUMBER], яке було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород - Дністровського міського управління юстиції в Одеській області, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 94. Подружжя фактично припинило шлюбні відносини. Як з'ясувалось під час шлюбу, характери та погляди на майбутнє сторін виявились несумісними. На даний момент сім'я фактично розпалась, сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо та наміру надалі проживати разом не мають. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Суперечок стосовно утримання дітини та майна, що є спільною сумісною власністю, сторони не мають. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення. При дослідженні судом дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.09.1984 року Відділом РАЦС Володарського РЦК Донецької області, актовий запис №54, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Оскільки вважає збереження сімї не можливе, просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився надав на адресу суду заяву в якій наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася, залишила заяву в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО №314853, виданим Відділом ЗАГС Володарського РЦК Донецької області від 01.09.1984 року, актовий запис №54, (а.с. 6). Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і будуть суперечити інтересам подружжя. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 05 липня 1996 року виконкомом Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис № 07, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачкою через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Оскільки вважає збереження сім'ї не можливим, просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, залишила заяву про визнання позову, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецької області 18 лютого 2016 року, актовий запис № 07. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя, при цьому суд враховує позицію відповідачки, яка не заперечувала проти розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.03.2008 року відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, актовий запис №09, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Оскільки вважає збереження сімї не можливе, просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позову, просила розглянути справу за її відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося з огляду на положення ч.2 ст.197 УПУ України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №127535, виданим відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, актовий запис №09 від 07.03.2008 року. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.08.1999 року Синюхінобрідською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №05, посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки вважає збереження сім'ї не можливе, просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву в якій наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, залишила заяву в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Синюхінобрідською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №5, (а.с. 5). Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і будуть суперечити інтересам подружжя. При цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved