Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до заповітів посвідчених державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори від 04 серпня 1999 року, [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті заповіли позивачу належні їм на праві власності частини квартири [ADDRESS] Після смерті [PERSON], [INFO] позивач звернувся 10.01.2013 року до Десятої Київської нотаріальної контори із заяво про прийняття спадщини на підставі заповіту від 04 серпня 1999 року. Після смерті [PERSON][INFO] позивач звернувся 17.03.2015 року до десятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту від 04 серпня 1999 року. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], було втрачено, тому нотаріусу було подано його копію та оригінал технічного паспорту на зазначену квартиру. Постановами від 08 липня 2015 року у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON], що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення по справі, зі змісту яких вбачається, що розгляд справи він просить проводити у його відсутність та ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд у його відсутність, або заперечень проти позову суду не надано. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до даних копії свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1996 року виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 21.12.2012 року, [PERSON] помер [INFO]. За даними свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18.11.2014 року, [PERSON] померла [INFO]. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить квартира [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 04.08.1999 року [PERSON] заповів [PERSON], належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS]. Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 04.08.1999 року [PERSON] також заповіла [PERSON], належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Отже, у позивача виникло право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 22/2013 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] звертався до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 10.01.2013 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Також, [PERSON] звертався до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Проте, ним було пропущено шести місячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 289/15 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] Постановами Десятої Київської держаної нотаріальної контори від 08.07. 2015 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] року [PERSON], з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказану квартиру, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Як було встановлено в судовому засіданні, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] було втрачено, тому нотаріусу було подано його копію та оригінал технічного паспорту на зазначену квартиру. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.3.1. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини . Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно знаказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори у встановленому порядку із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців за законом або за заповітом судом не встановлено, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документу, який втрачено, проте судом достеменно встановлено належність квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності померлому [INFO] [PERSON] та померлій[INFO] [PERSON], суд оцінюючи докази в їх сукупності приходить до висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved