Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору №ВПЧ 62951 від 19.04.2010 р. АБ «Український Бізнес Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 5 058,77 грн. терміном з 08.06.2010 р. по 08.12.2011 р. зі сплатою 33% відсотків річних за користування кредитом. У забезпечення виданого кредиту був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за №005896кр від 19.04.2010 р., яким визначена солідарна відповідальність страховика (позивача) та боржника перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав йому кредит, і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за використання кредиту - 1 860,64 грн. Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту та ст.ст. 553, 554, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань; згідно п. 5 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту позивач 30.05.2012 р. погасив заборгованість боржника перед банком у повному обсязі - 1 860,64 грн. За підрахунком позивача з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1 860, 64 грн., 3% річних - 40,18 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Утім, позивач не виконав обов'язок доказування, не заявляв клопотань про забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, у зв'язку з чим суд мав змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Так, за ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Утім, в якості доказів у даній справі представник позивача посилався на ті докази, які не є належними: зокрема, факт здійснення страхової виплати в розмірі 1 860,64 грн. за [PERSON] позивач доводив наступним доказом - довідкою (а.с.6) за підписом начальника Департаменту Індивідуального бізнесу ПАТ «Укрбизнесбанк» від 11.06.2013 р., яка адресована голові правління «АТ «Українська страхова компанія» Тюрину В.М. ПАТ «Укрбизнесбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (зокрема, здійснення виплати (рух грошових коштів) має підтверджуватися у сенсі вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», сфера дії якого поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством, первинним документом - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а не довідкою, адресованою начальником Департаменту Індивідуального бізнесу ПАТ «Укрбизнесбанк» на ім'я голови правління «АТ «Українська страхова компанія» Тюрину В.М. ПАТ «Укрбизнесбанк» та яка надана позивачем. Таким чином, оскільки суд при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість, а надані представником позивача докази щодо виконання зобов'язання не відповідають цим вимогам закону, та суд позбавлений, розглядаючи справу у порядку цивільного судочинства, за власною ініціативою збирати докази та джерела отримання доказів вичерпані тощо, тому підстави для задоволення даного позову відсутні. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки в задоволенні позову відмовлено, віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed