overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 09.09.2011 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], 25.11.2005р.н. Шлюбі відносини між ними припинені, відповідач почала вживати спиртні напої, стала нестриманою та агресивною,почалися ревнощі. Примирення між ними неможливе, сімя фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 09.09.2011 року уклали шлюб, серія І-ФП №076152, актовий запис №6, -згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину - [PERSON], 25.11.2005р.н. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 10.07.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З початку 2017 року сторони фактично не мали шлюбних відносин, відносини припинені та вони не є сімєю. Між ними немає розуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе, сімя фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлено вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 10.07.2004 року уклали шлюб, серія І-ФП №037447, актовий запис №1. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 10.08.2002 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Причиною розірвання шлюбу стало несумісність характерів та різні погляди на життя. З грудня 2013р. вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. За таких умов подальше життя з відповідачкою неможливе. Спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб між ними розірвати, так як він суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився,в позові вказано прохання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: · згідно свідоцтва про одруження, сторони 10.08.2002 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №6. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 10.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2019 році. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку зі зрадою відповідача, в наслідок чого було втрачено почуття поваги та довіри. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином оголошенням а сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 10.11.2007 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №118. -згідно свідоцтв про народження сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3\~ст.55 Сімейного кодексу України\~- дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~- кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову\~сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 11.10.2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Між ними немає розуміння, вони втратили почуття любові. Примирення між ними неможливе, сім'я фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, визнання позову та залишення прізвища після розірвання шлюбу «[PERSON]». Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 11.10.2014 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №6. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 12.02.1994 року. Від шлюбу мають дитину: доньку Анну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Упродовж останніх років сторони фактично не мали шлюбних відносин, відносини припинені з 2007 року - з цього часу вони не є сімєю. Між ними немає розуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе, сімя фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 12.02.1994 року уклали шлюб, серія ІІ-ФП №293037, актовий запис №1; -згідно свідоцтва про народження серії І-ФП №133191, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 12.06.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині втрати почуття любові і взаєморозуміння. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься вимога про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, від неї надійшла заява про слухання справи без її участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 12.06.2010 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №239. -згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 13.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині втрати взаєморозуміння. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням а сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 13.08.2013 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №50. -згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved