Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 березня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № SM-00013391. 12 березня 2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190312, відповідно до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «СІМПЛ МАНІ» права вимоги за кредитним договором № SM-00013391 від 29 березня 2018 року на загальну суму 27 242,80 грн. У встановленому законом та договором факторингу порядку відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги. Після відступлення права вимоги відповідач частково виконав своє зобов`язання, а саме 11 квітня 2019 року вніс 7 000 грн., а 8 травня 2019 року 6 000 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № SM-00013391 від 29 березня 2018 року в сумі 14 242,80 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Ухвалою від 17 лютого 2020 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00013391 (далі кредитний договір), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-13). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором № SM-00013391 від 29 березня 2018 року, унаслідок чого виникла заборгованість в сумі 27 242,80 грн., з якої: 15 060 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7 210,68 грн. заборгованість за комісіями (щомісячний процент), 0,12 грн. заборгованість за процентами та 4 972 грн. заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190312, відповідно до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передало (відступило) товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «СІМПЛ МАНІ» права вимоги за зазначеним кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-26). Відповідачу були направлені повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» із зазначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж, що підтверджується копіями повідомлень (а.с. 18-19). У судовому засіданні встановлено, що після відступлення права відповідач частково виконав своє зобов`язання, а саме 11 квітня 2019 року вніс 7 000 грн., а 8 травня 2019 року 6 000 грн. у рахунок погашення кредитної заборгованості. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за даним договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 921 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 4). Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved