Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, його представник позов підтримала та пояснила, що у 1996 році [PERSON] отримав у користування земельну ділянку під будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]. У січні 2011 року [PERSON] завершив будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. 28.02.2011 року ЗДБТІ виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого будівництво визнано самочинним. 31.08.2011 року ПП Буднаукрпроект надало [PERSON] звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, відповідно до якого встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Позивач звертався до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області та Відділу Держземагенства у Цюрупинському районі для оформлення належних документів, але ІДАБК відмовило з причин відсутності повного переліку належних документів та інформації, а Відділ Держземагенства з причин правовстановлюючих документів на будівлю. Зазначила, що ціну спірного майна було визначено виходячи з власної думки щодо вартості майна з орієнтуванням на аналогічні будівлі. З цих причин просить визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний будинок з надвіриними будівлями та спорудами. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та із проханням розглянути справу за відсутності представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд відмовляє в задоволенні позову з таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно абз.2 п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року №6, за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватись за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не отримував від компетентних органів відмову в проведенні процедури з оформлення права власності. Зокрема, Державна Інспекція архітектурно-будівельного контролю не надавала відмову, а роз'яснила, що оформлення можливе за надання додаткових відомостей щодо майна і позивач, не виконавши вимоги ДІАБК звернувся до суду із позовом про захист його порушених прав, які, як встановлено судом, ніким не оспорюються та не були порушені. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що Великокопанівська сільрада Цюрупинського району не є належним відповідачем по даній справі, оскільки ним має бути Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю, яка є компетентним органом у вирішенні питання, порушеного позивачем. Клопотань про заміну відповідача на належного від учасників процесу не надходило, незважаючи на роз'яснення права заявити таке клопотання. Крім того, судом було звернуто увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо належної оцінки предмету позову, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити його ціну і визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті по даному позову і відповідно провести розподіл судових витрат. Отже, в задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю, а також суд вважає, що позов подано дещо передчпсно. Витрати належить покаласти на позивача.

Outcome: dismissed