Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що він є власником квартири № 44 в будинку № 79 корпус 3 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2016 року, укладеного між ним та відповідачем. Позивач зазначив, що за усною домовленістю між ним та відповідачем він дозволив відповідачеві проживати у вказаній квартирі до того часу, коли остання знайде іншу квартиру та перевезе туди свої речі, проте на строк не більше трьох місяців. Також відповідач мала знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою одразу після підписання договору купівлі-продажу. Однак на час подання позову відповідач досі зареєстрована за вказаною адресою, продовжує в ній жити, змінила замки на дверях та створює йому перешкоди у вселенні в квартиру, внаслідок чого він змушений винаймати іншу квартиру для проживання. Тому позивач просив суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою за адресою: м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд. 79, корп.. 3, кв. 44 шляхом виселення відповідача із вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення та зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою; просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, вселити його до вказаної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити,а справу просив розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів (а.с. 33). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. За таких обставин суд вважає можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд. 79, корп.. 3, кв. 44 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та відповідачем 07.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1251 (а.с. 9-10). Відповідно до довідки № 139, виданої керівником ОСББ «Кристал» [PERSON] 19.09.2017 року, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованої за адресою: [INFO], корп.. 3, кв. 44 (а.с. 8). Зазначене також підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 16). Встановлено, що позивач не може потрапити до цієї квартири через те, що в ньому проживає відповідач, яка не є членом його родини. Остання змінила замки в дверях, відмовляється виселитися з квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Зазначені положення Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями статті 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в яких закріплено принцип непорушності права приватної власності, право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Оскільки судом встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача, проживає у квартирі, яка належить позивачеві та розташована за адресою: м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд. 79, корп.. 3, кв. 44, перешкоджає позивачеві у користуванні та розпорядженні його власністю на власний розсуд, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в частині вимог про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, виселення останньої із вказаної квартири та вселення у вказану квартиру позивача. Указаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16), де визначено, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, котрий власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Суд вважає, що вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою є зайвими і не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд. 79, корп.. 3, кв. 44, виселити відповідача із вказаної квартири та вселити у вказану квартиру позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 920,00 грн.

Outcome: partial