Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд стягнути з [PERSON] ІПП [NUMBER] [INFO], який мешкає [ADDRESS] на користь ПАТ « [PERSON] Аваль « код ЄДРПОУ 14305909 заборгованість за кредитним договором № 014/0037/74/64727 від 04.09.2006 року, яка станом на 30.10.2015 року становить 16395 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 375510,83 гривень. Стягнути з [PERSON] ІПП [NUMBER] [INFO], який мешкає [ADDRESS] на користь ПАТ « [PERSON] Аваль « код ЄДРПОУ 14305909 витрати по сплаті судового збору в сумі 5632,66 гривень. Позивач до суду не зявився, але написав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у друге не зявився до суду, хоча був повідомлений належним чином, і не повідомив суд про причину неявки, про що свідчать заказані повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом 04.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0037/74/64727, відповідно до пункту 1.1 якого, [PERSON] було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 17 200,00 доларів США 00 центів. Кредит надано на 240 місяців, дата остаточного погашення Кредиту 04.09.2026 року (п. 1.2 Кредитного договору). Процентна ставка - 12,00% річних (п. 1.4 Кредитного договору). Згідно з умовами додаткової угоди №1 до кредитного договору від 03.03.2009 року, було змінено відсоткову ставку. Тобто, тимчасово на строк з 03.03.2009 року по 02.03.2010 року встановлена відсоткова ставка за користування коштами - 9% річних. Кредит надано [PERSON] на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 3.2 цього договору надання кредиту може здійснюватись на розсуд Банку наступним чином: на поточний рахунок [PERSON], готівкою через касу Банку. Таким чином [PERSON] виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку [PERSON] на дату видачі кредитних коштів. Згідно п. 5.1. кредитного договору [PERSON] зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу Банку; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно Графіку погашення, протягом строку дії кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 04.09.2026 року на поточний рахунок [PERSON]; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору [PERSON] мас право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання [PERSON] умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до умов повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, [PERSON] нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому договорі ( п. 9.1. Кредитного договору). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пункт 3 ч.І ст. 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 Цивільного кодексу України є пеня. Відповідно до рішення Кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства. З метою зменшення фінансового навантаження на [PERSON] в умовах кризових явищ в економіці України між Банком та [PERSON] 03.03.2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої [PERSON] були надані кредитні канікули. Тобто, тимчасово за період з 03.03.2009 року до 02.03.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу [PERSON] за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є Додатком до даної Додаткової угоди. [PERSON] припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме здійснювати щомісячні обов'язкові платежі відповідно до сум та в строки, передбачені Графіком погашення. Починаючи з березня 2013 року не було жодного місяця, в якому б [PERSON] не прострочив обов'язкового щомісячного платежу. 19.08.2015 року [PERSON] була направлена вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за Вих. № 114-0-0-00/15-44558, проте заборгованість так і не було погашено. Загальна сума заборгованості [PERSON] - [PERSON] за кредитним договором №014/0037/74/64727 від 04.09.2006 року, яка станом на 30.10.2015 року, становить 16 395,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (на дату розрахунку) - 375 510,83 грн. (триста сімдесят п 'ять тисяч п 'ятсот десять гривень 83 копійки), Зазначена сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується, згідно умов кредитного договору. Відповідно до 10 розділу кредитного договору, спірні питання за цим Договором розглядаються згідно з чинним законодавством України. Та до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності - тривалістю у три роки (ст. 257, 259 ЦК України). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому суд вважає, що позов законний, обґрунтований підтверджується матеріалами справи і у суда нема підстав, для відмови в позові.

Outcome: approved