Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості,посилаючись на те,що відповідач отримує послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання ,однак не проводить оплату ,допустив заборгованість з 01.11.09р.в сумі 7705,91грн.,яку добровільно сплатити не бажає.Просить стягнути суму заборгованості . 1.12.2016р.представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог, 20.02.2017р.представник позивача зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 10.02.2017р. становить9192,33грн. та 1378грн.судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала,дала аналогічні пояснення, Крім того,доповнила, що строк позовної давності не пропущено,оскільки, звертались до суду із заявами про видачу судових наказів, які в подальшому були скасовані. Відповідач здійснював періодичні оплати,чим визнавав заборгованість.Нарахування за послуги з гарячого водопостачання здійнювали згідно показів лічильника лише після надання відповідачем акту реєстрації лічильника. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив,що визнає заборгованість з опалення за останні 3 роки, просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності.Борг за постачання гарячої води не визнає,оскільки, у 2008р.встановив лічильник ,про що повідомив позивача,але до 2010р. нарахування здійснювалось по тарифах.Крім того, у квартирі він не проживав та водою не користувався.Він має пільги як інвалід 3 групи війни ,про що надав документи позивачу та у зв»язку з чим звільнений від сплати судового збору. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково . Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO]. ЛМКП Львівтеплоенерго постачає теплову енергію з централізованого опалення та гарячої води до житлового будинку по вул. Кн.Ольги,5б у м.Львові, відповідно до Договору доручення №3від 23.11.2007р.та Договору приєднання від 01.-07.2014р. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користуючись наданими послугами, частково здійснював оплату,у зв»язку з чим станом на 10.02.2017р.з 01.09.2010р. допустив заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 7248,41грн. та з 01.01.2009р.-за послуги з постачання гарячої води в сумі 1943,92грн ,яку добровільно не сплачує, що вбачається з представлених суду довідок та розрахунків. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків,ст.20 Закону УкраїниПро житлово-комунальні послуги, ст.10 Закону УкраїниПро приватизацію державного житлового фонду споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач ,заперечуючи позовні вимоги,вказав,що у 2008р.встановив лічильник на воду,але до 2010р. нарахування за послуги з гарячого водопостачання здійснювалось по тарифах. У підтвердження заперечень відповідачем подано копію акту від 25.07.2008р.про виконання монтажу водолічильника,договір від 25.07.2008р. між ним та ДСП»Водомір»про виконання робіт з юстирування та держповірки водолічильниів ,а також акт реєстрації лічильників №310655 від 2109.2008р. ЛКП»Львівводоканал». Однак, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про належне повідомлення ЛМКП»ЛЬвівтеплоенерго»про встановлення водолічильника. Крім того, Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність згідно ст..257 ЦК України встановлена тривалістю у 3 роки. Як вбачається із ст..264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається у разі пред»явлення особою позову до одного або кількох боржників,а також якщо предметом позову є лише частина вимоги,право на яку має позивач.Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У судовому засіданні встановлено,що ЛМКП у жовтні 2012р.подано заяву про видачу судового наказу,ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 1.03.2013р. судовий наказ від 5.10.12р. скасовано;12.06.15р. Франківським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення боргу за комунальні послуги,який скасовано ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 20.07.15р. Таким чином, строк позовної давності позивачем перервано,що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України,висловленою в постанові від 21.01.15р. у справі №6-214цс 14. За наведених обставин, строк позовної давності позивачем щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення не пропущено та відсутні підстави для застосування ч.4 ст.267 ЦК України. Разом з тим,позовну давність слід застосувати до вимог про стягнення заборгованості за гаряче водопостачання за період з січня по вересень 2009р.та дані позовні вимоги задоволити частково в сумі 1081,89грн.(1943,92-862,03). Як встановлено в судовому засіданні,відповідач є інвалідом 3 групи і має право на пільги,встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни,що вбачається з посвідчення №015431,виданого 25.04.2014р. Ст.13 Закону України»Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту»встановлено 100% знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання інвалідам війни. З довідок про нарахування за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води вбачається,що зазначена пільга відповідачу врахована. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути суму заборгованості за опалення в розмірі 7248,41грн.,за послуги з постачання гарячої води-в сумі 1081,89грн.,згідно наданого розрахунку,який суд бере до уваги, оскільки,він не спростований іншими доказами по справі.

Outcome: approved