Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 14 листопада 2015 року, згідно з яким [PERSON] продав, а він купив земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер 0521083600:01:001:0269, розташовану по вул. 60-річчя Жовтня, б/н, у с. Леляки Жмеринського району, та визнати за ним право власності на цю земельну ділянку. У судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що 14 листопада 2015 року передав відповідачеві 2500 грн. за продану тим земельну ділянку. Відповідач обіцяв нотаріально оформити купівлю-продаж, однаку звязку з похилим віком та поганим станом здоровя не зробив цього і не зробить. Тому позивач на початку лютого 2016 року взяв у відповідача розписку про підтвердження передачі грошей. Просив визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнати за ним право власності на цю земельну ділянку. Відповідач неодноразово викликався у судові засідання, однак не зявився. Суд відповідно до ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 цього ж Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні установлено, що відповідачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер 0521083600:01:001:0269, розташована по вул. 60-річчя Жовтня, б/н, у с. Леляки Жмеринського району. Про це свідчить ксерокопія свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 листопада 2015 року, згідно з яким відповідач успадкував вказану земельну ділянку після смерті своєї дружини [PERSON] (а.с.7). Згідно з ксерокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 6 листопада 2015 року, власником цієї земельної ділянки є відповідач (а.с.8). Нормативна грошова оцінка землі 2852 грн., що видно з ксерокопії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 8 лютого 2016 року (а.с.9). Відповідач 14 листопада 2015 року отримав від позивача 2500 грн. за належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер 0521083600:01:001:0269, розташовану по вул. 60-річчя Жовтня, б/н, у с. Леляки Жмеринського району. Про це свідчить ксерокопія розписки, оригінал якої суд оглянув у судовому засіданні, яку власноручно, як стверджує позивач, написав відповідач (а.с.6). Оцінюючи вищеперераховані докази згідно з вимогами ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані відповідачем. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч.3 ст.334 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У судовому засіданні установлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується власноручною розпискою відповідача, відбулось повне виконання договору, так як відповідач отримав гроші за земельну ділянку і передав її у користування позивачеві, однак відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Тому у суду є підстави для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним. Законом не передбачено визнання права власності на придбаний за договором купівлі-продажу товар, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial