Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що він на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку № 2 по вул. Орджонікідзе в м.Первомайську Миколаївської області. В даному будинк зареєстрованими є відповідачі по справі. Позивач зазначає, що відповідачів зареєстрував у житловому будинку, але вони тривалий час у ньому не проживають. Позивач бажає продати вказаний житловий будинок, однак покупець проти того, що в бужинку зареєстровані відповідачі. Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили постановити рішення про задоволення позову, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надали. Заслухавши пояснення представників позивача , дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2015 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок № 2 по вул. Орджонікідзе в м.Первомайську Миколаївської області. Відповідно до Домової книги в житловому будинку № 2 по вул. Орджонікідже в м.Первомайську Миколаївської області зареєстрованими є відповідачі по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Ч.1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його з дійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Украйни; ст. 405 ЦК України). Отже суд приходить до висновку про те, що відповідачі порушуються права позивача [PERSON] як власника будинку , та членів його сімї, а його звернення до суду є однією із форм захисту своїх прав, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України, - відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком № 2 по вул. Орджонікідзе в м.Первомайську Миколаївської області. Оскільки від відповідачів, які належним чином повідомлений, не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутність, не має відомостей про причину їхньої неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів.

Outcome: approved