Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO]., посилаючись на те, що його померла дружина була власником 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця, позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті дружини, але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг, у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі зазначено квартиру, а не частку домоволодіння, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, справу просив розглянути в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, у якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення та просила суд розглянути справу в її відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представником відповідача позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 21 березня 1975 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 26.11.2002р., технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 19.11.2002р. [PERSON] за життя належало 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9, 10-12). Згідно довідки № 2205 від 01.06.2016р., виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області помилково зазначено кв. № 1, буд. [ADDRESS] та правильно вважати 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 13). З довідки № 610 від 05.02.2016р., виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області вбачається, що [PERSON] (а.с. 8), позивач по справі, на момент смерті своєї дружини [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину у вигляді 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] після смерті дружини [PERSON], про що свідчить його заява, подана до нотаріальної контори, а також лист № 523/02-14 від 06.04.2016р., виданий Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, але не оформив спадкових прав на зазначену частину житлового будинку у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі не зазначено частка домоволодіння, а квартира (а.с. 6, 7). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44142239 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 44136911 (заповіти/спадкові договори) від 10.06.2016р., листа № 539/01-16 від 10.06.2016р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON], позивача по справі, але свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 19, 20, 21). В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину на майно, а саме 46/100 частин житлового будинку [ADDRESS] після смерті дружини [PERSON] встановлений в судовому засіданні, оскільки позивач у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадщину у вигляді 46/100 частин зазначеного житлового будинку після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO]. На підставі ст. ст. 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved