Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки площею 0,0846 га, розташованої на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, ТЖТ СТ «Будівельник-3», кадастровий номер 6522381000:05:020:2060. Протягом 1991р. ним було збудовано житловий будинок літ. «А», гараж літ. «Б», помпа №1, огорожа №№2,3,4, та виготовлено технічний паспорт на нерухоме майно. Всі будівлі та споруди виконані із дотриманням будівельно-технічних, екологічних, санітарних, пожежних норм. В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [NUMBER], розташований в товаристві житлового типу «Будівельників-3», на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в с.Кохани. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності представника відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Спірне нерухоме майно збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту, в зв'язку з чим є самочинним будівництвом. Згідно ч. 4 ст. 375 ЦК України право власності на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3, 4-8). Доказів порушення позивачем, який здійснив самочинне будівництво, прав інших осіб, суду не надано. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved