Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] доводиться їй батьком. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] (матері позивача) на утримання позивача до досягнення нею повноліття. Після досягнення позивачем повноліття стягнення аліментів припинилось. Однак, позивач продовжує навчатись у державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж текстилю та дизайну» на денному відділенні, з огляду на що не має можливості працювати та перебуває на утриманні своєї матері. Батько (відповідач) матеріальної допомоги позивачеві не надає, хоча, на думку позивача, має таку можливість. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши наявні у справі матеріали, надавши правову оцінку представленим сторонами доказам, суд дійшов наступного висновку: відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і(або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в\~ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 3\~ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом враховується, що утримання дітей, це законодавчий обов`язок батьків. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки діти, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати. В свою чергу, в ч. 1\~ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, як встановлено судом, відповідач [PERSON] , є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.2002 року. Позивач на час звернення із позовом не досягла 23 років, проживає у м. Харкові, її матір забезпечує всім необхідним для навчання, згідно довідки №05-01/15 від 15.01.2020 року, є студентом 1 курсу денної форми та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має (доказів зворотного суду не представлено). Окрім того, як зазначалось вище, 24.03.2020 року відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову у повному обсязі. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на що суд вбачає законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір у розмірі 840,80 грн. покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved