Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування у розмірі 7 155 грн. 12 коп., витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 500 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 14.09.2012 року [PERSON] уклав з ПрАТ СК «Арма» договір добровільного страхування наземного транспорту № 022-77700000000177, відповідно до якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автотранспортним засобом Мазда 6, 2011 року випуску, р.н.з. [NUMBER]. 10.06.2013 року за адресою м. Київ, вул. Кловський узвіз, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, за кермом якого перебував [PERSON], та транспортного засобу Тойота, р.н.з. [NUMBER], який є забезпеченим транспортним засобом відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3703575 у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», за кермом якого перебував [PERSON] Згідно акту виконаних робіт від 12.08.2013 року, № 165, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 27 535,67 грн. Відповідно до рахунку № СМмС-0003146 від 12.06.2013 року вартість ремонту склала 28 097 грн. 34 коп. Після отримання від страхувальника всіх необхідних документів страховик склав страхові акти № 4410-А-К та 4410-А-К-Д на підставі яких та відповідно до умов договору страхування страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 28 097,34 грн. шляхом перерахування коштів за ремонт пошкодженого транспортного засобу на ТОВ «Віді Скай Моторс». Для визначення матеріального збитку на виконання умов договору позивачем у ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» було замовлено та проведено експертизу, вартість якої ПрАТ СК «Арма» оплатила в розмірі 500 грн. 04 грудня 2013 року від ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на розрахунковий рахунок позивача було перераховано частину страхового відшкодування у розмірі 21 422,22 грн. на підставі претензії від 24.10.2013 року вих. № 874. Тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 7 155,12 грн., яку позивач просив стягнути з [PERSON] За клопотанням представника позивача Сухарнікова С.О. протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року до участі у справі було залучено у якості співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». При цьому представником позивача були подані заяви зі зміненими та уточненими позовними вимогами, відповідно яких просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування у розмірі 7 155 грн. 12 коп., витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 500 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с. 66-71). У заяві зазначає про те, що позивач на адресу відповідача 24.12.2013 року направляв претензії із проханням сплатити зазначену різницю у виплатах у розмірі 7 155,12 грн., відповіді на яку отримано не було та станом на дату подання позову жоден з відповідачів не сплатили вказані кошти. В судовому засіданні представник позивача Сухарніков С.О. підтримав позов зі зміненими вимогами та викладені у заявах обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову відносно нього, посилаючись на безпідставність вимог. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» Пилипець А.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що даний відповідач виконав свої зобов'язання у повному обсязі та у визначений законом строк, згідно вимог чинного законодавства та укладеного полісу, яким було забезпечено транспортний засіб Тойота, н.з. [NUMBER], при цьому страхове відшкодування позивачу було виплачено на підставі наданих останнім документів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та представника відповідача ПрАТ «СК «Уніка», дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2013 р. у справі № 757/13654/13-ц, [PERSON] 10.06.2013 року о 09 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем Тойота, д.н.з. [NUMBER], на вул. Крутий Узвіз, 3 у м. Києві під час зміни напрямку руху не вжив заходів, щоб це було безпечно, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий автомобіль Мазда, д.н.з. [NUMBER], водій [PERSON], внаслідок чого автомобілям завдано метріраільних збитків, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху (а.с. 11). Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Між ПрАТ Страхова компанія «Арма» та [PERSON] 14 вересня 2012 року було укладено договір № 022-777-00-000-00177 добровільного страхування наземного транспорту, яким забезпечено транспортний засіб Мазда 6, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4-5). Пунктом 10 вказано договору страхування передбачено, що при виплаті страхового відшкодування знос деталей та агрегатів не враховується. Позивачем у ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» було замовлено звіт по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно даного звіту, складеного 25.06.2013 року оцінювачем [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер [NUMBER], становить 27 565,37 грн. (а.с. 12-17). За проведення оцінки ПрАТ СК «Арма» оплатила ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» кошти в сумі 500 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1035 від 06.08.2013 року (а.с. 28). Відповідно рахунку № СМмС-0003146 від 12.06.2013 року, складеного ТОВ «ВіДі Скай Моторз», вартість ремонту автомобіля Мазда, н.з [NUMBER], становить 28097 грн. 34 коп. (а.с. 24). Позивачем на рахунок ТОВ «ВіДі Скай Моторз» було перераховано страхове відшкодування [PERSON] за ремонт автомобіля Мазда, н.з. [NUMBER], на загальну суму 28 097 грн. 34 коп. двома платіжними дорученнями, а саме: платіжним дорученням № 670 від 08.08.2013 року на суму 10 000 грн. та платіжним дорученням № 1074 від 10.09.2013 року на суму 18 097,34 грн. (а.с. 27 зв.). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Тойота, н.з. [NUMBER], був забезпечений відповідно укладеного між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] полісом № АС/3703575 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі по тексту - поліс). ПрАТ СК «Арма» на адресу відповідача ПрАТ СК «Уніка» надсилалася претензія від 24.10.2013 року за вих. № 874 на суму 28 597 грн. 34 коп., також надсилалася претензія відповідачу [PERSON] від 24.12.2013 року за вих. № 1071 на суму 7 155 грн. 12 коп. Як убачається із матеріалів страхової справи, відповідачем ПрАТ СК «Уніка», згідно отриманої від позивача претензії з наданими до неї документами, було складено страховий акт № 00118638/1 від 28.11.2013 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 21 442 грн. 22 коп. Вказана сума була перерахована відповідачем ПрАТ СК «Уніка» Приватному акціонерному товариству СК «Арма» 04.12.2013 року (а.с. 30). Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача ПрАТ СК «Уніка», що підтверджується матеріалами страхової справи, страхове відшкодування за полісом розраховувалося на підставі наданого позивачем вищевказаного звіту про визначення вартості відновлювального ремонту, складеного оцінювачем [PERSON] ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка». При цьому було враховано, що у зазначеному звіті відображено значення «- 10», яке свідчить, що кузовні складові автомобіля Мазда 6, р.н. [NUMBER]., раніше підлягали відновлювальному ремонту, у зв'язку з чим при розрахунку страхового відшкодування було прийнято рішення про застосування коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до п. 7.39 б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яким визначено, що ремонтна операція у ставленні до кузовної складової є підставою для розрахунку зносу (а.с. 84). Пунктом 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Умовами полісу № АС/3703575 передбачено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить у розмірі 50 000 грн., розмір франшизи - 0 грн. Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За заявленими вимогами позивач просить сягнути з відповідачів різницю між сплаченим ним потерпілій особі страховим відшкодуванням у розмірі 28 097,34 грн., що становить оплату вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, та отриманою від відповідача ПрАТ «СК «Уніка» страховою виплатою в сумі 21 442,22 грн., згідно поліса, що становить різницю 7 155,12 грн. Відшкодування збитків передбачено ст. 22 ЦК України. Однак, у позовній заяві позивач не посилається на вказану норму закону та вимоги мотивує з посиланням на ч. 1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 1194 ЦК України, якими передбачено права страховика та відшкодування шкоди страхувальником. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Проте, як зазначено вище, виплачене позивачем страхове відшкодування не перевищує страхової суми (ліміту відповідальності), визначеної полісом страхування. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем була виплачена сума 28 097,34 грн. по оплаті у повному обсязі вартості відновлення автомобіля, при цьому за висновком спеціаліста вартість відновлювального ремонту автомобіля Мазда є меншою та становить 27 565 грн. 37 коп. Також позивачем у ході розгляду справи не було спростовано доводів відповідача та не надано належних доказів тому, що при розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» безпідставно було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, згідно положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 зі змінами та ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що потягло зменшення розміру страхової виплати. Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки коли у разі пошкодження колісного транспортного засобу і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а саме унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду та унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Також чинним законодавством не передбачено в порядку регресу стягнення зі страховика коштів за оплату вартості проведеної експертизи. Крім того, позивачем до відповідачів вимоги про стягнення коштів заявляються у солідарному порядку. Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положення статті 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Тобто, солідарні зобов'язання - це зобов'язання, які характеризуються солідарним обов'язком або солідарною вимогою, що виникає у випадках, встановлених договором чи законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Солідарні зобов'язання виникають лише у випадках, спеціально передбачених договором або законом, як виняток із загального правила, оскільки зобов'язання із множинністю осіб, передбачаються частковими. До визначених законом випадків належать випадки неподільності предмета, сумісного заподіяння шкоди. Проте у даному випадку зобов'язання відповідачів не містять ознак солідарного обов'язку боржників, як одного із видів виконання зобов'язання, тобто спірні правовідносини щодо стягнення коштів не містять ознаки сумісного заподіяння шкоди, що визначено на законодавчому рівні, предмет зобов'язання має ознаку подільності, та в матеріалах справи відсутні докази завдання шкоди позивачу спільними діями відповідачів. За викладених обставин позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed