Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що відповідачем [PERSON] 12.09.2007 року підписано Анкету-заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 31.12.2015 року в загальній сумі 17041,16 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Представником відповідача подано до суду письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги визнають частково, в розмірі 9275,16 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В наданих тарифах по картам VISA «Універсальна Gold» зазначено, що: базова відсоткова ставка в місяць становить - 2,70%; розмір обовязкових щомісячних платежів 5,8% від заборгованості + 50 грн. Банк збільшив процентну ставку з 1 вересня 2014 року з 2,5% на місяць до 3,2%. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.09.2007 року; тарифами по престижним картам VISA; розрахунком заборгованості; випискою по особовому рахунку. Зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.09.2007 року вбачається, що останній погодилась, що заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно ч.1ст.634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Посилання відповідача на те, що розмір відсотків було збільшено в односторонньому порядку, те, що він не підписував ніяких додаткових угод, не приймається судом до уваги, оскільки позивач після підвищення відсоткової ставки сплачував заборгованість за відсотками, тобто погодився з таким розміром, доказів того, що йому не було відомо про таке підвищення, суду не надав. Суд вважає, що правова позиція, викладена у постанові ВСУ №6-16цс15 від 11.03.2015 р., не може бути застосовано до відносин з приводу підвищення відсоткової ставки, оскільки стосується позовної давності, яка встановлюється законом або письмовим погодженням сторін. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1ст.611 ЦК України). Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил , клієнт сплачує банку пеню. Згідно наданих позивачем тарифів пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/ або процентів встановлена в розмірі 2,3%/30 (нараховується за кожний день просрочки по кредиту) + 50грн. (разово) при виникненні просрочки по кредиту або процентам на суму від 100грн. З листа ПАТ КБ ПриватБанк від 03.02.2017 року вбачається, що розмір пені складає: згідно з Наказом №СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року у розмірі 50грн. в разі несплати щомісячного платежу на суму від 100грн.; згідно з Наказом №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року у розмірі 100 грн. в разі несплати щомісячного платежу на суму від 100грн. другий місяць поспіль. Отже, комісія за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу, що нарахована позивачем в сумі 700.00 грн. з врахуванням викладеного є неустойкою (пенею) за порушення виконання зобовязання позичальником. Також згідно п. 2.1.1.7.6 вищевказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. У порушення умов кредитного договору свої зобов'язання відповідач [PERSON] за договором б/н від 12.09.2007 року своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року заборгованість відповідача становить 17041,16 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 7993,68 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7059,81 грн., заборгованість за пенею та по комісією в сумі 700,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 787,67 грн., що підтверджується розрахунком наданим банком. Позивач також просить стягнути з відповідача штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 787,67 грн. (процентна складова). Разом із тим, відповідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, п.1.1.5.20 та п. 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин, доводи відповідача в частині стягнення штрафу обгрунтовані, а тому позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений і з відповідача слід стягнути пеню у розмірі 700,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 12.09.2007 року в розмірі 15753,49 грн., з яких: 7993,68 грн. заборгованість за кредитом; 7059,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 700 грн. заборгованість за пенею. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial