Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490053062, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15 750,69 доларів США та 21 882,84 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 05.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 490053062-П. В результаті невиконання відповідачами умов договору виникла заборгованість в розмірі 16 908,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також, просив стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки до суду невідомі. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував частково. [PERSON] у судове засідання не з»явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки до суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 05.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490053062, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15 750,69 доларів США та 21 882,84 грн. В результаті невиконання відповідачем [PERSON] умов договору виникла заборгованість, станом на 05.08.2014 року загальна сума заборгованості склала 16 908,28 грн. з яких: 15 288,82 - заборгованість за кредитом, 626,22 - заборгованість за відсотками, 993,24 - пеня. Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Крім того в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 05.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 490053062-П. Відповідно до умов вказаного договору поруки відповідач [PERSON], як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки, як встановлено судом внаслідок невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань заподіяно матеріальну шкоду позивачу, а отже з відповідачів необхідно стягнути на корить позивача заборгованість за кредитом у розмірі 15 288,82 грн, по відсотках - 626,22 грн, та частково стягнути пеню у розмірі 100,00 грн, загальна сума стягнення з відповідачів становить 16 015,04 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: partial