Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 54 191,30 гривень, з яких 2 488,45 гривень франшизи, 19 232,85 гривень - збитків внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, 23 670 гривень - витрат на прокат автомобіля на термін з 22 квітня до 22 травня 2017 року, 800 гривень - витрат на оплату проведення оцінки вартості матеріального збитку, 7000 гривень моральної шкоди, 1000 гривень витрат на правову допомогу. Матеріали позову надійшли до суду 13 липня 2018 року. Ухвалою суду від 6 серпня 2018 року позов залишено без руху. 22 серпня 2018 року позивачем подано заяву на виконання ухвали суду, якою усунуто недоліки, допущені у позові. Крім того, позивачем уточнено позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнути з відповідача 47 191,3 гривень, з яких 2 488,45 гривень франшизи, 19 232,85 гривень - збитків внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, 23 670 гривень - витрат на прокат автомобіля на термін з 22 квітня до 22 травня 2017 року, 800 гривень - витрат на оплату проведення оцінки вартості матеріального збитку, 1000 гривень витрат на правову допомогу. Позов мотивований тим, що 16 квітня 2017 року [PERSON] керуючи автомобілем «Mazda MPV» реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вулиць Тершаковців - академіка Павлова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Тершаковців, не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] , належному на праві власності [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, що спричинило технічні пошкодження транспортному засобу. 11 травня 2017 року постановою Личаківського районного суду м. Львова відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивачу здійснено страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту на суму 78 858,77 гривень. Вартість відновлювального ремонту без врахування франшизи становить 81 347,22 гривень, розмір франшизи - 2 488,45 гривень згідно з страховим актом № 00222348 від 27 квітня 2017 року. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав пошкоджень, що зумовило втрату товарного вигляду, яка не відшкодована страховиком. Під час ремонту автомобіля позивач змушений був орендувати автомобіль на що поніс додаткові витрати. Також вказує, що зазнав витрат пов`язаних з оцінкою втрати вартості товарного вигляду автомобіля та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 21, 22, 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України. 19 листопада 2018 року представником відповідача [PERSON] , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22 жовтня 2018 року подано відзив на позов, відповідно до якого в задоволені такого просила відмовити з наступних підстав. Вважає, що позивачем не надано доказів понесених витрат на сплату франшизи, на оренду автомобіля, втрата товарної вартості автомобіля позивача не підтверджена належними доказами, правова допомога надана не адвокатом, а тому відшкодуванню не підлягає. 30 листопада 2018 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого просить позов задовольнити, вважає, що надав належні та допустимі докази в підтвердження заповідання відповідачем йому матеріальної шкоди. 10 грудня 2018 року представником відповідача [PERSON] подано заперечення в якому вказано про здійснення ряду запитів щодо отримання інформації з приводу автомобіля «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] , що в подальшому може зумовити клопотання про призначення експертизи. В судовому засіданні 7 лютого 2019 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] ухвалою суду в справі було призначено автотоварознавчу експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 21 травня 2019 року на адресу суду надійшов висновок № 90 судової автотоварознавчої експертизи від 14 травня 2019 року. Ухвалою суду від 23 травня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з мотивів викладених в ньому, додатково пояснив, що має у власності крім автомобіля «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] інший транспортний засіб і вказав, що оренду автомобіля здійснював не для себе , а сина [PERSON] , у зв`язку з чим зазнав матеріальних витрат. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зокрема вказала, що визнає позовні вимоги в частині втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 17 985,23 гривень у розмірі визначено експертом. Інші пояснення щодо позовних вимог надала аналогічним викладеним у відзиві. Просила позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 16 квітня 2017 року о 21 годині 10 хвилин керуючи автомобілем «Mazda MPV» реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вулиць Тершаковців - академіка Павлова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Тершаковців, не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, що спричинило технічні пошкодження автомобілів. Вказане стверджується постановою Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року (а.с. 13). На час розгляду справи вищеназвана постанова суду не скасована, а тому є чинною. Частина 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] є позивач у справі, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Вказаний транспортний засіб позивачем було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА», що стверджується договором № 245029/4093/0000018 від 14 липня 2016 року. У відповідності до п. 1.3 договору встановлено франшизу в розмірі 0,5%. З страхового акту № 00222348 вбачається, що вартість матеріального збитку становить 81 347,22 гривень, сума страхового відшкодування - 78 858,77 гривень, франшиза - 2 488,45 гривень. ПрАТ «СК «УНІКА» здійснила страхову виплату в розмірі 78 858,77 гривень, що стверджується платіжним дорученням № 018609 від 11 травня 2017 року. Позивач сплатив франшизу в розмірі 1 824,33 гривень, що стверджується квитанцією від 24 травня 2017 року. З висновку експерта № 90 судової автотоварознавчої експертизи від 14 травня 2019 року вбачається, що величина втрати товарної вартості КТЗ «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді 16 квітня 2017 року, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди становить 17 985,23 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі Методики) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом «е» цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Згідно з п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. У зв`язку з наведеним з відповідача в користь позивача слід стягнути 1 824,33 гривень - франшизи, 17 985,23 гривень - збитків внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, а всього 19 809,56 гривень. При визначенні збитків внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу суд бере до уваги саме висновок експерта № 90 судової автотоварознавчої експертизи від 14 травня 2019 року, а не звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 20 квітня 2017 року, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 74 ЦПК України допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. При цьому суд відмовляє у стягненні франшизи в розмірі заявлених позовних вимог 2 488,45 гривень, оскільки як вбачається з квитанції про сплату 609,41 гривень (а.с. 108) такі кошти були сплачені 26 листопада 2018 року по наряд-замовленню № А000116662 від 24 травня 2017 року, тобто після зверненням з позовом до суду та першого судового засідання. Також суд відмовляє в стягненні 23 670 гривень - витрат на прокат автомобіля на термін з 22 квітня до 22 травня 2017 року, оскільки позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не представлено доказів понесення таких витрат. Крім того, позивач в судовому засіданні визнав, що орендував автомобіль не для себе, а сина та вказав, що має у власності інший транспортний засіб і при цьому не представив доказів необхідності оренди іншого автомобіля. Окрім цього, суд не стягує понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 1 000 гривень, оскільки як вбачається з договору від 24 липня 2017 року позивач отримав правову допомогу у фізичної особи-підприємця [PERSON]. У відповідності до положень п. 1 ч. 3 ст. 133, ч.2 ст. 137 ЦПК України стягуються витрати на правничу допомогу адвоката. Доказів, що [PERSON] діяв як адвокат надаючи позивачу правничу допомогу суду не надано. Також не підлягають до відшкодування понесені позивачем витрати на оплату проведення оцінки вартості матеріального збитку, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 74 ЦПК України допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. З представленої позивачем копії договору про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 20 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] , який надавав послуги оцінки транспортного засобу для позивача не діяв як експерт. Крім того, судом взято до уваги саме висновок експерта. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: partial