Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2014 року [PERSON] поновлено на посаді головного бухгалтера КЕВ м.Запоріжжя та стягнуто на її користь 27840,83 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказана сума їй виплачена. [PERSON] була звільнена внаслідок грубого порушення колишнім керівником КЕВ [PERSON] трудового Законодавства. Тому вказану суму та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягає, на підставах, викладених в ньому. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, на суму 5620 грн., так як судами неправильно розраховано середній заробіток та не враховане, що [PERSON] отримувала допомогу у центрі зайнятості. Його апеляційна та касаційна скарги на рішення суду відхилені. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2014 року [PERSON] поновлено на посаді головного бухгалтера КЕВ м.Запоріжжя та стягнуто на її користь 27840,83 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судом при цьому було встановлено, що [PERSON] звільнена з посади начальником КЕВ м.Запоріжжя [PERSON] з грубим порушенням трудового Законодавства і він не мав права видавати наказ на звільнення від 03.04.2013 року (арк..с.12). Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу обрахована судом згідно з Постановою КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Ця сума зменшена на суми виплаченої допомоги по безробіттю центром зайнятості ( арк..с.12 зворот). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2014 року за наслідками розгляду апеляційних скарг КЕВ м.Запоріжжя та [PERSON] рішення суду залишено без змін. Судом при цьому була надана оцінка доводам апелянтів відносно завищення суми розрахунку за час вимушеного прогулу і ці доводи відкинуті, як необґрунтовані ( арк..с.8). 23.09.2014 року КЕВ м.Запоріжжя виплачено [PERSON] 27840,83 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( арк..с.5). Згідно зі ст.. 1166, 1172,1191 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Більш того, згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наведеними судовими рішеннями встановлені факт порушення Законодавства про працю з боку начальника КЕВ м.Запоріжжя [PERSON] при звільнені з посади [PERSON] та розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тому позов є обґрунтованим та доведеним.

Outcome: approved