Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у [ADDRESS] і вони та [PERSON] є співвласниками даної квартири. За період з червня 2002 року по лютий 2013 року включно відповідачі сплачували за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, тому станом на 01.03.2013 року утворилася заборгованість у сумі 1797,52 грн. Одночасно позивач вказав, що попередньо звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, але за заявою боржників судовий наказ було скасовано ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 01.07.2013 року. Тому просить стягнути з відповідачів у рівних частках заборгованість за ці послуги в сумі 1797,52 грн. та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. До суду надійшли поштові відправлення із судовими повістками у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повістки направлялися відповідачам за зареєстрованим їхнім місцем проживання, про зміну місця проживання відповідачі суд не повідомляли, тому згідно ст. 77 ЦПК України судові повістки вважаються доставленими. На адресу суду 18.02.2014 року від відповідачів надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій вони вказали про визнання позовних вимог в сумі 194,99 грн. за період з 01.04.2010 року по 01.03.2013 року (1797,52 грн. - 1602,53 грн.), а в решті позовних вимог просили відмовити за спливом строків позовної давності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник або наймач (орендар) квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані з 06.03.1998 року та проживають у [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП№ 1» Житомирської міської ради про склад сім'ї та прописку від 30.07.2013 року (а.с. 8), довідкою по особовому рахунку КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради (а.с. 13), а також відомостями УДМС у Житомирській області від 18.03.2013 року (а.с. 17-18). Позивач згідно статей 1, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року здійснює господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно статуту КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради (у новій редакції), затвердженого рішенням Житомирської міської ради № 434 від 30.08.2012 року, та відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги відповідно до тарифів, затверджених виконкомом Житомирської міської ради. Виходячи з установлених тарифів, позивач нараховував платежі, які повинні були сплачувати відповідачі, що вказано у відповідному розрахунку. Як убачається з наданого позивачем помісячного розрахунку (а.с. 10-12), заборгованість відповідачів з оплати наданих позивачем послуг станом на 01.03.2014 року складає 1797,52 грн., яка виникла через те, що відповідачі не в повному обсязі сплачували кошти за житло-комунальні послуги, що надавалися позивачем. Відповідно до п. п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. За положеннями ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як встановлено судом, згідно довідки розрахунку суми боргу, відповідачами, які є мешканцями квартири [ADDRESS], у період з червня 2002 року по лютий 2013 року включно сплачувалися кошти за житло-комунальні послуги, але в більшій мірі оплата проводилася не в повному обсязі, і при цьому неодноразово здійснювана оплата перевищувала розміри щомісячних нарахувань за послуги, що свідчить про вчинення відповідачами дій, які свідчать про визнання ними заборгованості та перерив строку позовної давності. Також відповідачами не надано доказів, які б підтверджували призначення їхніх платежів та що ці проплати вони здійснювали не в рахунок погашення заборгованості, а за надані їм послуги за певний період часу. За таких обставин не вбачається підстав для застосування строку позовної давності за заявою відповідачів. З огляду на те, що відповідачі у порушення своїх зобов'язань не сплачували своєчасно та у повному обсязі плату за надані послуги, у зв'язку з чим були порушені права позивача, причому такий обов'язок обох відповідачів є солідарним, тому суд вважає вимоги позивача такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Водночас, враховуючи розмір заборгованості відповідачів зі сплати послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, який за станом на 01.03.2013 року складає 1797,52 грн., суд задовольняє вимоги позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн., оплачений при поданні до суду позовної заяви та заяви про видачу судового наказу, підтвердженням чому є платіжні доручення.

Outcome: approved