Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що 02.01.2004 року його було прийнято на роботу до ВАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» на посаду провідного інженера з автоматики, наказ №35/п від 20.01.2004. Згідно наказу №51 від 20.08.2010 року ВАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» змінено на ПАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ». З травня 2014р. відповідач почав затримувати виплату заробітної плати. За серпень 2015р. заробітна плата була виплачена у листопаді 2015р. Станом на 11.12.2015 року заборгованість по заробітній платі за листопад 2015р. складає 6836,94. Беручи до уваги, що відповідач здійснював несвоєчасну виплату заробітної плати починаючи з травня 2014р. та враховуючи положення ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації складає 6 466,86 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 02.01.2004 року позивача було прийнято на роботу до ВАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» на посаду провідного інженера з автоматики, наказ №35/п від 20.01.2004 Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 22 цього ж закону, суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 24 закону, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Беручи до уваги те, що відповідач здійснював несвоєчасну виплату заробітної плати починаючи з травня 2014 року по листопад 2015 року та враховуючи положення ЗУ «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації складає 6 466,66грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації в розмірі 6 466 грн.86 коп.. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved