overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 20.11.2004 року, актовий запис № 3253. Від шлюбу у них 29.11.2007 року народлась [PERSON], 11.07.2012 року народлась [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачем має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою. Відповідач та її представник проти розірвання шлюбу не заперечили, оскільки незважаючи на надання судом строку для примирення подружжя вони не примирились. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 022377 (а.с. 38), шлюб між сторонами було укладено 20.11.2004 року. Від шлюбу у сторін 29.11.2007 року народлась [PERSON], 11.07.2012 року народлась [PERSON]. Сихівським районним судом м. Львова вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів для утримання непвонолітніх дітей (а.с. 61) . Відповідно до до ст.111 СК України, суд вжив заходів щодо примирення подружжя (а.с. 47), однак за минуванням встановленого строку, сторонни не примирились. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями псторін та їх представників даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу квитанції № ПН1189 від 01.09.2015 року (а.с. 3), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 30.07.2005 року за актовим записом № 1742. Від шлюбу у них 12.03.2007 року народлась [PERSON], 25.10.2008 року народлась [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 005336 (а.с. 8), шлюб між сторонами було укладено 30.07.2005 року. Від шлюбу у сторін 12.03.2007 року народлась [PERSON], 25.10.2008 року народлась [PERSON], що підтверджується копіями свідоцт про народження (а.с. 10, 11). Сторони уклали договір щодо виховання, визначення місця проживання дітей та про сплату аліментів (а.с. 22-23). Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу квитанції № 111 від 20.04.2016 року (а.с. 3), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 25.07.2014, актовий запис № 1670. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у них 13.10.2016 року народився син [PERSON] Щодо місця проживання сина суперечок немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу та підтердила викладені у позовній заяві мотиви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 237543 (а.с. 7), шлюб між сторонами зареєстровано 25.07.2014. Від шлюбу у сторін 13.10.2016 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8). Згідно ст. 112 СК України,\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення (а.с. 1), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів 03.06.1995 року про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблино запис № 768. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони сім років фактично не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, шо фактично проживає з іншою сімєю та має намір укласти шлюб з іншою жінкою, додатково зазначив, що відповідач з власної ініціативи його покинула та те, що на даний час примирення і збереження сімї є неможливе. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов заперечила однак підтвердила, що вони тривалий час проживають окремо. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 302862 (а.с. 7), шлюб між сторонами було укладено 03.06.1995 року. Від шлюбу у сторін 13.02.1996 року народлась донька [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та проживає разом з позивачем, 17.02.2003 року народився син [PERSON] В-П.Р. Спір між сторонами щодо утримання та проживання дітей відсутній. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу квитанції № 0.0.520317571.1 від 15.03.2016 року (а.с. 4), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] запису актів громадянського стану Радянського району м. Львова 05.10.1991 року про що в книзі реєстрації актів укладання шлюбу зроблино запис № 452. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та проживають окремо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, шо фактично проживає з іншою сім'єю, однак надає матеральну допомогу дитині, яка проживає з відповідачем. Відповідач підтвердила, що вони тривалий час проживають окремо, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, просила під час державної реєстрації розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4), шлюб між сторонами було укладено 05.10.1991 року. Від шлюбу у сторін [INFO] року народлась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України, зокрема відповідно до вимог ч. 1 даної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з оригіналу квитанції № 13 від 01.07.2016 року (а.с. 4), позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 43325- ОWNCASH від 09.10.2014 року в розмірі 15 373,21 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 700003712 від 18.02.2008 року станом на 15.12.2015 року в розмірі 5715,73 доларів США, відсотки - 1306,50 доларів США. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2007 року станом на 31.03.2016 року в розмірі 21926,75грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.06.2014 року станом на 30.09.2015 року в розмірі 39124,62 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2014 року станом на 27.10.2015 року в розмірі 26826,10 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.11.2010 року станом на 24.05.2016 року в розмірі 30148,54 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.07.2008 року станом на 18.01.2016 року в розмірі 14115,30грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь\~заборгованість\~за кредитним договором №611-35/057 від 14.02.2008 станом на 20.12.2017 в розмірі 45 040,95 грн., з яких заборгованість за кредитом №1 в розмірі 43 717,11\~грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом №1 в розмірі 1 133,52 грн., а також інфляційні витрати за Кредитом №1 в розмірі 116,43 грн. та інфляційні витрати за відсотками в розмірі 73,89 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Позов мотивує тим, що 14.02.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку\~«Укрсоцбанк»\~та\~[PERSON]\~було укладено\~договір кредиту №611-35/057, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 15 000,00 доларів США, зі сплатою процентної ставки в розмірі 13,0% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів до 14.11.2022 року. Додатковою угодою до Договору про надання кредиту №611-35/057 від 15.02.2008 року внесено зміни до договору кредиту в частині збільшення відсотком ставки до 14,50% річних. 17.12.2014 між сторонами кредитного договору був підписаний Договір про внесення змін №1 до Договору кредиту, яким було обумовлено зміну валюти кредиту та переведення суми боргу в розмірі 8 135,25 доларів США разом із нарахованими процентами в розмірі 88,47 доларів США в гривню. У відповідності до умов п.1.3 Договору про внесення змін №1 до Договору кредиту зміна валюти заборгованості здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів: перший 65 732,19 грн., другий 77525,01 грн. Заявлені вимоги стосуються першого кредиту в розмірі 65 732,19 грн. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена на рівні 1% річних, з кінцевим терміном погашення 14.11.2022 року. В порушення взятих на себе згідно укладеного договору зобовязань щодо своєчасного погашення кредиту та процентів відповідач таких не виконав, внаслідок чого станом на 20.12.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 45 040,95\~грн. Так як виниклу заборгованість погасити в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Ухвалою суду від 30 липня 2018 року матеріали позову залишено без руху. Ухвалою суду від 15.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, сторони в судове засідання не викликались. Клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду не поступало. В матеріалах справи наявне документальне підтвердження про отримання відповідачем ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду, памятки з процесуальними правами та обовязками сторони, а також копії позовної заяви з додатками. Відповідач відзиву з приводу позовних вимог не надав, з невідомих суду причин, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 238954-CRED від 17.07.2008 року в розмірі 3657,58 доларів США, що еквівалентно 89683 грн. 86 коп. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, квартирою за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання відповідача таким що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивував тим, що є власником вищевказаної квартири. Із відповідачем спільно не проживає, спільним побутом не пов'язаний, спільного господарства не веде, взаємних прав та обов'язків не має, у родинних відносинах не перебуває. Відповідач витрат за надання комунальних послуг не несе, квартиру не утримує. Відповідач зареєстрований у його квартирі, проте не проживає у квартирі з квітня 2014 року. Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає, ухиляються від зняття з реєстраційного обліку та своєю реєстрацією чине перешкоди позивачу в реалізації прав власника. В судовому засіданні Позивач підтримав свої позовні вимоги дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу. [PERSON] була співмешканкою власника та зареєстрована в квартирі. Відносини між сторонами припиненні з 2017 року. Значиться зареєстрованим у вказаному будинку, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Актом про фактичне проживання, складеного 14.11.2017року, встановлено,що у спірній квартирі відповідач не проживає з квітня 2017 року. Факт не проживання відповідача підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] В зв'язку з тим, що Відповідач зареєстрований у квартирі, позивач не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном, оформити субсидію. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Викладене приводить суд до висновку про те, що Відповідач порушує права Позивача, не проживає у квартирі більше одного року, що є підставою для задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved