Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15.03.2018 року між ПАТ «СК «Перша» та [PERSON] укладено договір-поліс № АМ/2674961 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано майнові інтереси пов`язані з експлуатацією автомобіля ЗАЗ 110307-40, реєстраційний номер [NUMBER] . 08.12.2018 року о 20:05 годині [PERSON] в районі буд. 95 по пр. Соборному в м. Запоріжжі керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-40, реєстраційний номер [NUMBER] , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, 08.12.2018 року о 20:05 годині [PERSON] в районі буд. 95 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307-40, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2019 року у справі 331/6680/18, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження по справі закрито. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування ПАТ СК «Арсенал Страхування», оскільки договором добровільного страхування наземного транспорту № 983/18-Т/Зп120 від 31.05.2018 року передбачена компенсація будь-якого пошкодження власнику транспортного засобу Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] . Розмір виплаченого страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності становить 99 000,00 грн. Таким чином, ПАТ «СК «Перша» просить суд стягнути на свою користь з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 99 000,00 грн. та судові витрати. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2020 року, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача адвокат Сечко С.В. не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій позов підтримав, та, водночас, просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2019 року у справі № 331/6680/18 провадження № 3/331/37/2019, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за недотримання п. 12.1, п. 13.1., п. 2.9. а) ПДР України під час керування 08.12.2018 року транспортним засобом ЗАЗ 110307-40, реєстраційний номер [NUMBER] , в районі буд. 95 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Внаслідок вказаного ДТП власнику автомобіля Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] , було заподіяно матеріальний збиток, розмір якого згідно Звіту № 504 від 18.12.2018 року становить 109 361,93 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована в ПАТ СК «Арсенал Страхування», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту № 983/18-Т/Зп120 від 31.05.2018 року. Автомобіль марки ЗАЗ 110307-40, реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПАТ «СК «Перша» відповідно до договору-полісу № АМ/2674961 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між позивачем та страхувальником [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Згідно п. 36.4 статті 36 вказаного Закону, виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Встановлено, що позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування на рахунок ПАТ СК «Арсенал Страхування», оскільки договором добровільного страхування наземного транспорту № 983/18-Т/Зп120 від 31.05.2018 року передбачена компенсація будь-якого пошкодження власнику транспортного засобу Mersedes-Benz S 350, реєстраційний номер [NUMBER] . Розмір виплаченого страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності становить 99 000,00 грн, що підтверджується в тому числі: страховим актом № ЦВ2116536 від 17.04.2019 року; розрахунком суми страхового відшкодування від 17.04.2019 року та платіжним дорученням № 1155 від 08.05.2019 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За нормою ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. В даному випадку позивач здійснював виплату страхового відшкодування на підставі умов договору добровільного страхування. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не надав будь-яких заперечень щодо визначення суми страхового відшкодування або його виплати, цим самим не спростував доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачем було у встановленому законом порядку виплачено страхове відшкодування у розмірі 99 000,00 грн. При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved