Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив усунути порушення прав власника шляхом виселення відповідачів з належного йому житлового будинку №62 по вул. Поліській (ХХІІ Партз'їзду) в с. Давидівка Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником вказаного нерухомого майна. Відповідачі зареєстровані та проживають у вказаному будинку без будь-яких правових на те підстав, на неодноразові прохання про виселення не реагують, у зв'язку з чим останній вимушений звернутись до суду. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення у зв'язку з необгрунтованістю та недоведеністю такої необхідності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: с. Давидівка Житомирського району Житомирської області, вул. Поліська (ХХІІ Партз'їзду), 62, що підтверджується договором дарування від 27.02.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №971. Згідно з довідками, виданою 2.01.2019 року №14 та 15.02.2019 року №453 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в належному позивачеві будинку зареєстровані та постійно проживають відповідачі. На неодноразові прохання позивача звільнити належний йому житловий будинок відповідачі не відреагували, тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Вказані обставини належними та допустимими доказами відповідачами не спростовано. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1\~ст. 321 ЦК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2\~ст. 386 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4\~ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2\~ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України). У відповідності до положень ст.109 ЖК України\~виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідач подала відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнала. В обґрунтування відзиву вказала, що позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, в частині сплати позивачем судового збору. Крім цього зазначила, що законом не передбачено обов'язковість укладання з позивачем договору чи будь-якого іншого документу для заняття його будинку, а достатньо лише наявності реєстрації в такому будинку відповідачів. Відповідачем вказано, що у 2007 році позивач дав письмову згоду на реєстрацію відповідача в його будинку, а в 2012 та 2017 роках давав письмову згоду на реєстрацію в такому будинку дітей відповідача. У відповіді на відзив позивач заперечує викладені у відзиві обставини, вважає їх безпідставними, оскільки на їх обґрунтування відповідачем не надано жодних доказів. Ухвалою від 10 квітня 2019 року з метою недопущення порушення прав дітей, до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. У визначений судом строк третя особа пояснень щодо заявленого позову не надала. Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, як установлено у ході розгляду справи на основі зібраних у ній доказів, відповідач в даний час чинить позивачеві перешкоди у користуванні належним йому житловим будинком, а відтак права останнього підлягають судовому захисту у обраний ним спосіб\~шляхом вселення відповідачів. Відповідачем в обґрунтування викладених у відзиві на позов обставин не надано суду жодних доказів. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved