Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,530 га, яка розташована на території КСП «Серп і Молот» Вільненської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]). Також, після батька залишився будинок за адресою: [ADDRESS], який у зв'язку з непридатністю для проживання не має ніякої цінності. Згідно ст. 529 ЦК України у редакції 1963 року спадкоємцями першої черги за законом був позивач (син покійного), інших спадкоємців немає. Заповіт померлий не залишив. Після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , але у відповідності до ст.549 ЦК України фактично прийняв спадщину: після смерті батька взяв собі на згадку кілька його речей, а також зі звідною сестрою обробив город в житловому будинку батька. У 2015 році ( раніше позивач не мав змоги, тому що у зв'язку з хворобою та інвалідністю мешкав в гуртожитку у м. Дніпродзержинськ) звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. за №02-31/343 від 28.03.2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що вищевказана земельна ділянка зареєстрована за гр. [PERSON]. Позивачеві відомо, що у законний (судовий) порядок спадщина після смерті [PERSON] відумерлою не визнавалась. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, від права на спадкування усунений не був, не відмовлявся від прийняття спадщини, прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Позивачу стало відомо, що у відповідності до розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації №389-Р-04 від 26.05.2004 року на земельну ділянку, яка належала батькові , громадянці [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER](в тексті розпорядження ім'я [PERSON] вказано як [PERSON], у державному акті як [PERSON]). Вважає, що вищевказаними діями порушені права позивача та просить встановити факт прийняття ним, [PERSON], спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року; скасувати розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №389-Р-04 від 26.05.2004 року в частині відведення земельної ділянки у натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) 8,53 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва і видання державного акта на право приватної власності на землю [PERSON], пай [NUMBER]; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий [PERSON], розміром 8,53 га, яка знаходиться на території Вільнянської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і скасувати його реєстрацію в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]; визнати за ним, [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,530 га, розташовану на території КСП «Серп і Молот» Вільненської сільської ради Синельниківського району, державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 02.02.2000 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представників відповідачів - Синельниківської районної державної адміністрації та Вільненської сільської ради Синельниківського району надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.16) . Рішенням Восьмої сесії Другого скликання Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №62-8/П від 16 грудня 1999 року «Про надання у безкоштовну приватну власність членам КСП «Серп і Молот» земельних часток (паї) згідно схеми розподілу земель колективної власності та жеребкування земельних часток» [PERSON] був наданий земельний пай площею 8,53 га за [NUMBER] (а.с.76-80). Факт належності спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 8,530 га, яка розташована на території КСП «Серп і Молот» Вільненської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 02.02.2000 року на підставі рішення Восьмої сесії Другого скликання Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №62-8/П від 16 грудня 1999 року (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. від 28.03.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території КСП «Серп і Молот» Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка зареєстрована за [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 07.05.2003 року [PERSON] було включено до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю в ТОВ «Весна» та визнано право власності на земельну частку (пай) в ТОВ «Весна» (а.с.44). На підставі рішення Синельниківського районного суду від 07.05.2003 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 8,50 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебувають у колективній власності КСП «Серп і Молот» (а.с.43). Згідно розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №389-р-04 від 26.05.2004 року відведено земельну ділянку у натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Вільненській сільській раді [PERSON] (пай [NUMBER] розміром 8,53 га) (а.с.37-38). На підставі вказаного розпорядження №389-р-04 від 26.05.2004 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] (ім'я власника зазначено як «[PERSON]») (а.с.41). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка, яка належить [PERSON], має кадастровий номер [NUMBER] (а.с.42). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] було в встановлено в ході судового розгляду справи спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та чоловік [PERSON]. Згідно довідки голови Вільненської сільської ради від 30.06.2016 року на день смерті [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно повідомлення завідувача Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 15.12.2016 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. У зв'язку з цим суд вважає необхідним належним відповідачем по справі вважати лише [PERSON], позовні вимоги до [PERSON] не розглядати. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час смерті спадкодавця [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року ), спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Підстави переходу спадщини до держави були визначені статтею 555 ЦК України (в редакції 1963 року), яка передбачала, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Також, згідно ст.1277 ЦК України, - у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є інвалідом з дитинства та на час смерті спадкодавця [PERSON] перебував в Дніпродзержинському учбово-виробничому підприємстві УТОГ, але фактично прийняв спадщину після смерті батька у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції закону, яка діяла на час смерті спадкодавця. Заповіту померлий не залишав, інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні. У власність держави або територіальної громади спадкове майно після смерті [PERSON] не передавалося та відумерлою спадщина не визнавалася. Таким чином, суд вважає, що розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №389-р-04 від 26.05.2004 року про відведення [PERSON] земельної ділянки у натурі (на місцевості), а саме паю [NUMBER] розміром 8,53 га, який належав на праві власності [PERSON], не відповідає вимогам законодавства, а тому позовні вимоги [PERSON] щодо скасування вказаного розпорядження суд вважає повністю обґрунтованими. Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає, що задоволенню підлягають , також, вимоги щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого [PERSON], оскільки така вимога є похідною та залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю доведеними в судовому засіданні та підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved