Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 30.05.2017 між приміщенням [NUMBER], в якому розташована аптека, та квартирою [ADDRESS] мала місце аварійна ситуація, внаслідок якої відбулось залиття стін та стелі приміщення [NUMBER] , що розташоване на першому поверсі. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, що майнові права позивача на приміщення підтверджуються договором оренди № 9 від 01.11.2016, укладеним між ФОП [PERSON] та позивачем, відповідно до п. 3.1. якого останній зобов`язаний повернути приміщення в тому ж стані, в якому отримав, з урахуванням нормального зносу, обов`язок позивача усувати пошкодження, що завдані не з його вини, договором не передбачена, що відповідає положенням статті 779 ЦК України. На переконання позивача, факт залиття приміщення позивача підтверджується актом обстеження, складеним 30.05.2017 представниками КП «ЖГ Самарського району ДМР», ст. майстром ТОВ «Екосфера». Згідно акту залиття та додатку до нього встановлено залиття стін та стелі кімнати зберігання, загальна площа залиття стін та стелі - 18,8 кв. м. В акті залиття зазначено, що стіни виконані з цегли, на яку нанесений шар штукатурки, зашпакльований стартовою та фінішною шпаклівкою та нанесена фарба «Тіккуріла», яка є стійкою до миття. Стеля виконана з дерев`яного перекриття, на яку нанесений шар штукатурки, зашпакльований стартовою та фінішною шпаклівкою та нанесена фарба «Тіккуріла», яка є стійкою до миття. Залиття стін та стелі санвузла, загальна площа залиття - 23,2 кв. м., стіни виконані з цегли, на яку нанесений шар штукатурки, зашпакльований стартовою та фінішною шпатівлею та нанесена фарба «Тіккуріла», яка є стійкою до миття. Стеля виконана з дерев`яного перекриття, на яку нанесений шар штукатурки, зашпакльований стартовою та фінішною шпаклівкою та нанесена фарба «Тіккуріла», яка є стійкою до миття.Загальна площа залиття стін та стелі по всьому приміщенню склала 42 кв. м., також залита електропроводка, світильники в кількості 2 шт. Позивач вказує, що причиною залиття є вихід з ладу стояка трубопроводу системи каналізації у зв`язку з несанкціонованим втручанням мешканців квартири [NUMBER] в роботу системи (заміна стояка трубопроводу каналізації в ванній кімнаті з порушенням норм монтажу - не пройдена плита перекриття). Посилаючись на висновок будівельно-технічного експертного дослідження №887/09-18 від 10.10.2018, виконаного судовим експертом Харченком В.В., та на те, що внаслідок залиття непридатним для продажу і подальшого використання став товар, який був списаний згідно акту від 30.05.2017 списаного товару, який внаслідок залиття став непридатним для продажу і подальшого використання , у позові заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди у розмірі 19 377 грн. та збитків за складання висновку експерта в розмірі 2860 грн. Представники позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, пояснив також про те, що наслідки залиття після цього залиття були усунені зусиллями самого позивача, та аптека продовжує працювати у звичайному режимі. Відповідач позов не визнав. Увідповідному відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що позивач займає приміщення [ADDRESS] на підставі договору оренди №9 від 01.11.2016, укладеного з приватним підприємцем [PERSON] .Зазначено, що з боку орендатора договір укладається від імені ПП «Акбарс» директором [PERSON] , однак, договір підписаний не директором [PERSON] , а [PERSON] , ані посада, ані повноваження якого в договорі не зазначені. Більш того, в судовому засіданні, що відбулось 17.05.2019 позивачем було надано для огляду суду та представнику відповідача оригінал договору, який підписаний іншою особою, ніж у копії долученої до матеріалів справи.В договорі відсутні положення про те, чи має приватний підприємець [PERSON] достатній обсяг повноважень щодо здачі в оренду вказаного приміщення, оскільки положення договору не містять посилань на те, що вказане приміщення належить їй на праві приватної власності або на праві оренди. Також у відзиві зазначається, що з аналізу умов долученого до справи договору оренди №9 від 01.11.2016 не вбачається, що ремонт у разі залиття здійснюється за рахунок орендаря. На переконання представника відповідача, вказані обставини спростовують право користування позивачем приміщенням [ADDRESS] , тобто, недоведеність законного перебування у приміщенні зумовлює відсутність законних підстав щодо права на відшкодування завданої шкоди. У відзиві на позовну заяву зазначено, що право на судовий захист позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , як власник, 30.05.2017 спричинив шкоду залиттям згідно з Актом обстеження від 30.05.2017, однак позивач не вказує той факт, що 19.05.2017 до відповідача лише перейшло право власності на квартиру [NUMBER] , при цьому, попередній власник [PERSON] , який робив ремонт, а згодом продав квартиру, був знятий з реєстрації 29.05.2019, а [PERSON] фактично в`їхав до квартири у березні 2019 року. Впродовж 2016-2017 року відповідач постійно проживав у Миколаївській області, що підтверджується копією паспорту та довідками про отримання пенсії поштою. Доказів, які б підтверджували здійснення ремонту саме в момент залиття або з 19.05.2017 по 30.05.2017 позивачем не надано. Представник відповідача стверджує, що відповідач фактично з моменту залиття квартири не проживав та ремонт не здійснював, оскільки квартира для придбання обиралась з ремонтом та меблями.Більш того, відповідно до усної інформації, отриманої від директора КП ЖХ Самарського района [PERSON] , факт звернення про залиття зареєстрований 26.05.2017, тобто в момент проживання [PERSON] . Також у відзиві на позов зазначено, що Висновок за результатом проведення експертного будівельно-технічного дослідження №887/09-18 від 10.10.2018 (дослідження 13.09.2018) не може бути належним та допустимим доказом завданої шкоди, оскільки він містить посилання на «аналогічність» матеріалів під час розрахунків та кошторисну документацію вартості ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.6,7 Висновку), при цьому ані назва матеріалів, ані їх вартість по тексту Висновку не згадуються. Щодо списання внаслідок залиття товару у відзиві зазначено, що, що в акті списання не вказано внаслідок чого підлягають списанню та вилученню з обліку шприци, бинти та лейкопластир, при цьому звернуто увагу на те, що принаймні, шприци та бинти мають бути у вакуумних пластикових (поліетиленових) пакунках, що унеможливлює їх пошкодження саме внаслідок залиття. Таким чином, на переконання представника відповідача, не доведено належними та допустимими доказами факт завданої шкоди та право на звернення до суду за захистом такого права. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що необґрунтованими є доводи відповідача щодо відсутності повноважень [PERSON] , як директора ПП «АКБАРС» на підписання договору оренди.В матеріалах справи є докази, що підтверджують наявність повноважень директора Гальченко М . Ю. на підписання договору оренди:копія Статуту від 19.02.2009, що діяв станом на 2016 р., копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо позивача;посвідчена копія Відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо позивача;витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача. Доводи відповідача щодо відсутності доказів належності приміщення на праві власності [PERSON] є необґрунтованими, а докази, подані в їх обґрунтування є неналежними.Відповідно до поданої відповідачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2019 за критеріями пошуку « [ADDRESS] » інформація в Реєстрі відсутня. Представником позивача зазначено, що оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення [NUMBER], а не квартири [NUMBER] , надана відповідачем Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2019 щодо квартири [NUMBER] не стосується даної справи, отже є неналежним доказом. Згідно Свідоцтва про право власності від 17.03.2011 р., серія [NUMBER] , [PERSON] є власником нежитлового приміщення [NUMBER] , яке знаходиться на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на нежитлове приміщення [NUMBER] було зареєстровано КП «ДМБТІ» 12.04.2011 р., що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 12.04.2011 Отже, на переконання представника позивача, майнові права позивача на приміщення підтверджуються договором оренди №9 від 11.11.2016 р., укладеного між ФОП [PERSON] та Позивачем, відповідно до п. 3.1. якого, останній зобов`язаний повернути приміщення в тому ж стані, в якому отримав, з урахуванням нормального зносу, обов`язок позивача усувати пошкодження, що завдані не з його вини, договором не передбачена, що відповідає положенням статті 779 ЦК України та нівелює посилання відповідача на відсутність права на відшкодування шкоди. Доводи відповідача щодо відсутності його вини в завданій шкоди з тих підстав, що він хоч з 19.05.2017 р. і набув права власності на квартиру [NUMBER] , але там не проживав на момент залиття, отже не має відповідати за завдану шкоду, позивачем не визнаються наступних підстав. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач є власником квартири [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2017 р., вказана обставина визнається і відповідачем. Надані відповідачем документи щодо іншої адреси його реєстрації до березня 2019 р., щодо отримання ним пенсійних виплат у відділенні банку за іншою адресою в іншій області не є доказами, що спростовують його вину. Щодо доводів відповідача відносно неналежності та недопустимості такого доказу, як висновок експерта з підстав посилання в ньому на «аналогічність матеріалів», представником позивача зазначено, що згідно вимог «дослідницької частини висновку», (п. 4.15. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затв. Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань. Дослідницька частина повинна включати:відомості про стан об`єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування;посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз`яснення до них;експертну оцінку результатів дослідження. Таким чином, посилання в тексті дослідницької частини висновку на «аналогічність матеріалів» є нічим іншим як описом застосованих експертом методик, а конкретний розрахунок розміру матеріальної шкоди та вартість відновлювального ремонту наведена у кошторисній документації (додається), в якій зазначаються конкретні матеріали та їх вартість. Відносно доводів відповідача щодо безпідставності списання шприців та бинтів з причини неможливості їх пошкодження внаслідок залиття через вакуумну упаковку, представник позивача зазначає, що позивач відповідно до ДСТУ 24861:2009 «Шприци ін`єкційні одноразового використання. Загальні технічні умови» Споживча тара з складеним в неї шприцом повинна бути цілісна. На поверхні не допускаються пориви і інші пошкодження. На індивідуальній упаковці шприца повинна бути: торгова марка, виробник, адреса виробника, серійний номер, партія, дата випуску, термін придатності та умови зберігання. Аналогічного змісту вимоги до бинта медичного містить ГОСТ 1172-93 «Бинти марлеві медичні нестерильні». Відповідно до п. 4.17. Настанови МОЗ «НАЛЕЖНА ПРАКТИКА ЗБЕРІГАННЯ» СТ- НМОЗУ 42-5.1:2011 умови зберігання лікарських засобів та матеріалів мають відповідати зазначеній у маркуванні інформації та враховувати температуру зберігання і відносну вологість повітря. При зберіганні лікарських засобів мають бути виключені сторонні запахи, інші ознаки забруднення та інтенсивне освітлення; приміщення мають бути сухими та добре вентильованими. Таким чином, деформація споживчої упаковки шприців та бинтів спричинила неможливість для відповідача виставляти такий товар на продаж, внаслідок чого товар був списаний. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст. 76 - 80 ЦПК України, згідно Свідоцтва про право власності від 17.03.2011 р., серія [NUMBER] , [PERSON] є власником нежитлового приміщення [NUMBER] , яке знаходиться на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на нежитлове приміщення [NUMBER] було зареєстровано КП «ДМБТІ» 12.04.2011 р., що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 12.04.2011. Майнові права позивача на зазначене вище приміщення [NUMBER] підтверджуються договором оренди №9 від 11.11.2016 р., укладеного між ФОП [PERSON] та позивачем. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2017, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. 30.05.2017 між приміщенням [NUMBER] , в якому розташована аптека, та квартирою [ADDRESS] мала місце аварійна ситуація, внаслідок якої відбулось залиття стін та стелі приміщення [NUMBER], що розташоване на першому поверсі, що підтверджується актом від 30.05.2017 (а.с. 24) та додатком до нього (а.с. 25). Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження №887/09-18 від 10.10.2018 (а.с. 17-23), дослідження проводилося 13.09.2018 судовим експертом Харченком В.В. становить 8 090,00 грн., витрати на оплату висновку експерта складають 2 860,00 грн. Відповідно до акту списання б/н від 30.05.2017 ПП «Акбарс», одинадцять предметів на загальну суму 11 287,00 грн. підлягають списанню та вилученню з обліку через їх непридатність в результаті залиття водою (а.с. 28). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям. Суд, дослідив докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст. 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Зазначений обов`язок з боку відповідача не виконаний. Посилання відповідача на те, що на час завдання шкоди він фактично не мешкав квартирі та перебував у селі у Миколаївській області, та лише 13.03.2019 був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання, тоді як на дату залиття в квартирі [NUMBER] проводив ремонт колишній власник цього майна ( [PERSON] ), не звільняють відповідача від виконання обов`язку доведення відсутності його вини у заподіянні шкоди. За договором купівлі-продажу від 19.05.2017 відповідач набув право власності на квартиру [ADDRESS] , відтак, в силу ч. 4 ст. 319 ЦК України, згідно з якою власність зобов`язує, саме відповідач за умови недоведення відсутності його вини у заподіянні шкоди повинен відшкодувати завдану шкоду. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу. Отже, виходячи зі змісту приписів чинного ЦК України, саме на кредитора покладається тягар доказування розміру збитків, утім, позивач в особі представників, пояснюючи про відновлення приміщень аптеки після залиття у 2017 році, та не надавши на підтвердження проведеного ним ремонту жодного доказу, не скористався в повному обсязі наданими йому ЦПК України правами, зокрема, не клопотав про забезпечення доказів, не скористався правом заявлення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення із розміром тих витрат, які були понесені ним при відновленні пошкодженого в результаті залиття майна. Суд не бере до уваги висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 10.10.2018, оскільки в ньому визначені ймовірні витрати, які мусить понести позивач, тоді як в даній справі з урахуванням встановленого судом факту відновлення майна позивача одразу після його залиття та продовження комерційної діяльності аптечного пункту позивач має право на відшкодування фактичних витрат, які позивач поніс в результаті такого відновлення. Наданий позивачем кошторис не спростовує наведених вище висновків суду, оскільки не є належним доказом понесених фактичних витрат позивача. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Оскільки позивачем не виконаний обов`язок доказування розміру завданої відповідачем шкоди, в задоволенні позову має бути відмовлено. Щодо акту списання від 30.05.2017 непридатних товарів на суму 11 287, 00 грн., то суд не бере його до уваги, оскільки він є неналежним доказом: суду не було надано доказів проведення інвентаризації зіпсованого товару, що передбачено п. 7 розд. 1 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверд. Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, та п. 12 Порядку подання фінансової звітності, який затверджений Постановою КМУ №419 від 28.02.2000 р.). Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed