Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі було уточнено, в якому просить звернути примусове стягнення на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» права її продажу будь-якій особі-покупцеві за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності (звіту про експертну грошову оцінку) з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації прав, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за Кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03.06.2008 року в сумі 641050,84 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 560366,91 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань - 74077,51 грн. за період з 04.11.2012р. по 22.07.2013р., пеня за прострочення виконання зобов'язань - 6606,41 грн. та усіх витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки із застосуванням способу реалізації предмету іпотеки; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/095/2008 від 03.06.2008року, відповідно до умов якого йому було надано кредитні кошти у сумі 100000 доларів США. В подальшому сторонами вносилися зміни до кредитного договору шляхом укладання додаткових договорів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № РML-707/095/2008 від 03.06.2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], до якого сторонами вносилися зміни, шляхом укладення додаткового договору. В порушення вимог кредитного договору [PERSON] на здійснював погашення кредиту та сплати відсотків у встановлені строки, внаслідок чого станом на 22.07.2013 року у нього виникла заборгованість в сумі 641050,84 грн. Позивач зазначає, що йому стало відомо про визнання господарським судом Харківської області ФОП [PERSON] банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та призначення йому ліквідатора, яким 18.01.2013 року було проведено аукціон із продажу квартири [ADDRESS], яку придбав [PERSON], тобто іпотечне майно вибуло з володіння [PERSON] без його згоди та відома. Також позивач вказує, що 21.05.2013 року постанову господарського суду Харківської області від 25.12.2012 року по справі № 5023/5880/12 оскаржена ПАТ «ОТП Банк» в апеляційному порядку та була скасована, провадження у справі припинено, як таке, що порушено безпідставно. В зв'язку з цим позивач вважає, що предмет іпотеки - квартира, була безпідставно включена до ліквідаційної маси ФОП та реалізована без повідомлення іпотеко держателя, а кошти від реалізації предмету іпотеки до АТ «ОТП Банк» не надходили. Позивач констатує відсутність підстав вважати іпотеку нерухомого майна за договором іпотеки № РML-707/095/2008 від 03.06.2008 року припиненою, адже заміна іпотекодавця не є підставою припинення договору іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив його задовольнити та підтвердив обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в його задоволенні та пояснив, що 30.01.2013 року було укладено договір купівлі-продажу в процедурі банкрутства ФОП [PERSON], квартири [ADDRESS]. Представник відповідача зазначає, що на час оформлення договору вказаної квартири в реєстрі обтяжень не було. Крім того, представник відповідача зазначає, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] набуте правомірно, на підставі правочину - договору купівлі-продажу зазначеного майна та він не має жодних зобов'язань перед ПАТ «ОТП Банк», тому вимоги позивача щодо звернення стягнення на майно, яке на законних підставах йому належить є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 03.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/095/2008, відповідно до умов якого йому було надано кредитні кошти у сумі 100000 доларів США. 03.03.2009 року було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-707/095/2008 від 03.06.2008р., 03.08.2009 року укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-707/095/2008 від 03.06.2008р., 18.08.2009р. укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-707/095/2008 від 93.06.2008р., 24.03.2011 року укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-707/095/2008 від 03.06.2008 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № РML-707/095/2008 від 03.06.2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Надалі до Договору іпотеки сторонами вносились зміни, шляхом укладення 24.03.2011 року додаткового договору № 1 до Договору іпотеки № РML-707/095/2008 від 03.06.2008 року. Згідно п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору № ML-707/095/2008 від 03.06.2008 року [PERSON] зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати усі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому Договорі. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] не здійснював погашення кредиту та станом на 22.07.2013 року у нього була заборгованість в розмірі 641050,84 грн. та складається з заборгованості за кредитом - 560366,91 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 74077,51 грн. за період з 04.11.2012р. по 22.07.2013р., пеня за прострочення виконання зобов'язань - 6606,41 грн. Постановою господарського суду Харківської області від 25.12.2012 року у справі № 5023/5880/12 визнано фізичну особу-підприємця [PERSON] банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого [PERSON] виконати ліквідаційну процедуру банкрута. На підставі протоколу № 7 проведення аукціону на Товарній біржі «Всеукраїнський торгівельний центр» від 18.01.2013 року, 31.01.2013 року арбітражний керуючий [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири № 13, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк». ПАТ «ОТП Банк» оскаржено постанову господарського суду Харківської області від 25.12.2012 року у справі № 5023/5880/12. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 року задоволено апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк», скасовано постанову господарського суду Харківської області від 25.12.2012 року у справі № 5023/5880/12, провадження у справі припинено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. За приписами ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець, від імені якого діяв ліквідатор, має право відчужувати предмети іпотеки виключно на підставі згоди іпотеко держателя. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть в тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 47 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі визнання громадянина-підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно громадянина-підприємця, на яке згідно з чинним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі за підставами, не пов'язаними із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] забезпечує цивільно-правові зобов'язання [PERSON], набуті як фізичною особою, а цільовий характер надання кредитних коштів за кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03.06.2008 року - на споживчі цілі. В зв'язку з цим, у ліквідатора були відсутні правові підстави для включення до складу ліквідаційної маси майна [PERSON], яке не перебуває у заставі з підстав, пов'язаних зі здійснення ним підприємницької діяльності. Крім того, за заявою АТ «ОТП Банк» Міністерством юстиції України була проведена перевірка ліквідатора [PERSON] - арбітражного керуючого [PERSON], за результатами якої було виявлено факт порушення ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». В зв'язку з викладеним, та з практикою, що виникла із подібних правовідносин, що розглядалася Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд дійшов висновку про те, що реалізація нерухомого майна банкрута, яка є предметом застави, у межах ліквідаційної процедури, проведеної з порушенням вимог ЗУ «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», не припиняє заставу, а тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Отже, враховуючи викладене, та те що іпотека нерухомого майна свою дію не припиняла, зобов'язання, забезпечене іпотекою, не виконано, іпотечні зобов'язання [PERSON] при переході права власності на предмет іпотеки до [PERSON] зберігаються. Ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Так, відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». За таких обставин суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 3441,00 грн. сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved