Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, пославшись на те, що йому на підставі свідоцтва від 22.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі № 48, йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] та [PERSON] у місті Херсоні. Вказане свідоцтво винесено відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, затвердженого Комсомольським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсона 22.06.2016 року, раніше вищевказана квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач у добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку, в звязку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з копією свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]О 22.06.2017 року за реєстровим № 48, відповідно до статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації майна (предмету іпотеки) затвердженого Комсомольським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсона 22.06.2016 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] та [PERSON] у місті Херсоні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22.06.2016 року, [PERSON], на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів сері та номер 48, видане 22.06.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира [ADDRESS] та [PERSON] у місті Херсоні. З довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Шумен» від 27.09.2016 року, слідує, що у квартирі №16, що розташована в місті Херсоні по проспекту Святих Кирила та [PERSON], буд. 18-г, зареєстрований [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги щодо визнання особитакою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником вищевказаної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень На підставі викладеного,

Outcome: approved