overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 13.11.1999 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Причиною розірвання шлюбу стало несумісність характерів та різні погляди на життя. З лютого 2014р. вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, після чого позивач проживає окремо, у будинку своєї матері. Має намір створити сім`ю із іншою жінкою. За таких умов подальше життя з відповідачкою неможливе. Спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб між ними розірвати, так як він суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 13.11.1999 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №94; - згідно свідоцтва про народження, сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 14.01.1989 року. Від шлюбу мають дітей,які вже досягли повноліття. Сімейні відносини з відповідачкою не склалися по причині різного відношення до життя та відмінності характерів. Вони припинили шлюбні відносини, разом не проживають. Позивач проживає у будинку своїх батьків, а відповідачка проживає в будинку, який є її власністю. Позивач в судове засідання не зявився,в позові міститься прохання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 14.01.1989 року уклали шлюб, серія І-ЕЛ №104069, актовий запис №51. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 14.07.2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони фактично не мали шлюбних відносин з жовтня 2016 року. Між ними немає розуміння, утрачена повага один до одного. Примирення між ними неможливе, сімя фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 14.07.2012 року уклали шлюб, серія І-ФП №132623, актовий запис №360. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 14.11.1982 року. Шлюбні відносини між ними припинені, протягом 36 років вони не є сім`єю, не підтримують жодних відносин, не мають спільного господарства, проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодний. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони року 14.11.1982 уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №27. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 14.11.1983 року. Від шлюбу мають шестеро дітей, які на сьогодні досягли повноліття. Спільне життя не склалося. З 1995р. вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Кожен із них живе своїм життям, відповідачка не дбала про сімю та дітей, проявила подружню невірність із братом позивача. За таких умов подальше життя з відповідачкою неможливе. Спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб між ними розірвати, так як він суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не зявився,надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 14.11.1983 року уклали шлюб, серія І-ФП №115660, актовий запис №14. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 14.11.1987 року. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявилися різними людьми, в них відмінні характери, різні погляди на шлюб та сім'ю. Примирення між ними неможливе. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, оскільки він суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], сторони 14.11.1987 року уклали шлюб, актовий запис № 25. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, тобто, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 15.05.1983 року. Сімейні відносини з відповідачкою не склалися по причині різного відношення до життя та відмінності характерів. Шлюбні відносини припинено, між немає розуміння та спільних інтересів. Примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлялася вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 15.05.1983 року уклали шлюб, серія І-ГЮ №382894, актовий запис №19. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 15.06.1991 року. Від шлюбу сторони мають повнолітніх сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відмінності характерів та різного відношення до життя. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згоден. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 15.06.1991 року уклали шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис №12. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 15.08.1998 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони виявилися різними людьми ,втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного Примирення між ними неможливе, сімя фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згоден. За таких умов, позивач вважає збереження шлюбних відносин з відповідачкою неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявилася, про розгляд справи була повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 15.08.1998 року уклали шлюб, серія І-ФП №143949, актовий запис №421. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, господарства спільного не ведуть, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved