Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він із відповідачкою перебуває в шлюбі з 04 червня 2011 року, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував на те, що спільне життя у них не склалось, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, кожен з них має діаметрально Вони мають різні протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Їх відносини не грунтуються на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільне господарство вони не ведуть подружні стосунки не підтримують. Вважає, що їх сім`я розпалась повністю і остаточно, і поновити її неможливо. Просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.20). Відповідачка в судове засідання не з`явилася про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та просила його задовільнити, вказала, що примирення між ними не може бути (а.с.23). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 468, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved