Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що рішенням Буринського районного суду від 24.03.2010 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що в теперішній час у нього змінився сімейний стан та народилася дитина, які разом з дружиною перебувають на його утриманні, погіршився стан здоровя, просив зменшити змінити розмір аліментів стягнувши на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 460 грн.. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що в теперішній час він платить на користь відповідачки аліменти на утримання свого сина [PERSON] близько 600 грн. на місяць. Однак вказана сума перевищує його платіжні можливості, оскільки в нього народилася дитина, яка знаходиться на штучному вигодовуванні за медичними показниками, дружина не працює, так як перебуває по догляду за дитиною до трьох років. У нього погіршився стан здоровя. Дійсно декілька разів на рік він їздить на роботу до Росії, працюючи на будівництві різноробочим, однак цей заробіток є не стабільним. Відповідачка працює та має в користуванні автомобіль, придбала квартиру. Відповідачка в судове засідання не явилася, надавши до суду письмову заяву в якій позов не визнала, зазначивши, що позивач додаткових витрат на утримання сина не несе та не приймає участі в його вихованні. Вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату, при цьому утримує двох неповнолітніх дітей. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі. Просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 22.01.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.12.2012 року, і в якому народився син [PERSON] [INFO], батьком якого є позивач. При цьому, рішенням Буринського районного суду з нього, на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються рішенням Буринського районного суду Сумської області від 24.03.2010 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6-8,12). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 Сімейного кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.9) сімейний стан позивача змінився, оскільки він 07.08.2014 року одружився, а 31.05.2016 року, в цьому шлюбі, народилася дитина син [PERSON] (а.с.11), який також перебуває на утриманні позивача. З протоколу медичного дослідження видно, що позивач має захворювання хребта, його дружина [PERSON] не працює, перебуваючи по догляду за дитиною до трьох років, яка знаходиться на штучному вигодовуванні, що вбачається з довідок Буринського районного центру зайнятості та медичної довідки (а.с.3-5). Разом з тим, позивач підтвердив суду, що він декілька разів виїздить на роботу до Російської Федерації, де працює різноробочим в сфері будівництва, отримуючи нестабільний дохід. Також судом встановлено, що відповідачка офіційно працевлаштована, маючи мінімальну заробітну плату на місяць, однак утримує двох малолітніх дітей і перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Буринської РДА як малозабезпечена сімя, що підтверджується довідкою про склад сімї, довідкою про доходи, довідкою щодо перебування на обліку. Згідно з довідкою Буринського відділу державної виконавчої служби позивач має заборгованість зі сплати аліментів станом на 12.12.2016 року 2629 грн. Також судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та матері дитини. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що в позивача змінився сімейний стан, збільшилось коло утриманців та погіршився стан здоровя, він має не стабільний мінливий дохід і офіційно не працевлаштований, у звязку з чим стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеному рішенням Буринського районного суду від 24.03.2010 року, ставить його в скрутне матеріальне становище, а тому розмір аліментів підлягає зміні з їх визначенням у твердій грошовій сумі відповідно до положень ст.184 СК України. При цьому доводи відповідачки про можливість сплати позивачем аліментів в раніше визначеному розмірі не знайшли свого підтвердження, оскільки вона не довела цього в силу ст.10,60 ЦПК України. Однак суд не може погодитися і з вимогами позивача щодо визнання їх в сумі 460 гривень. Законом «Про державний бюджет на 2017 рік» (№\~1801-VIII) встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З врахуванням наведених норм законодавства, встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що змінивши розмір аліментів, з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі 550 гривень на утримання сина [PERSON] [INFO], у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином,

Outcome: partial