Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором б/н від 09 березня 2011 року у сумі 13287,81 гривень та судові витрати у сумі 1378 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем 09 березня 2011 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 19 травня 2016 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 13287,81 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7558,24 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2220,49 гривень, заборгованості за пенею за прострочене зобовязання у розмірі 2912,14 гривень, заборгованості за штрафом у розмірі 600 гривень, штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 608,94 гривень процентна складова, з них 1112 гривень внесено коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 09 березня 2011 року, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, 09 березня 2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг, згідно умов якого, відповідачу була надана кредитна карта з кредитним лімітом у розмірі 300 зі сплатою процентів за користування кредитом. Заява [PERSON] від 09 березня 2011 року, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON], Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанкувизначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобовязання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до вимог п.п.1.1.2.1.7, 1.1.2.1.8 позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку виконати, виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Згідно вимог п. 2.1.1.12.1 під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. На підставі п.2.1.1.12.2 в разу непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у звязку з чим станом на 19 травня 2016 року за нею утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 7558,24 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2220,49 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п.п.2.1.6.10, 2.1.6.14 за несвоєчасне погашення заборгованості за картрахунком стягується неустойка відповідно до Тарифів. Сума неустойки нараховується на залишок простроченого основного боргу і розраховується з дати виникнення простроченої заборгованості (включати цю дату) до дати внесення платежу (не включаючи цю дату). У разі виникнення прострочених зобовязань, Клієнт сплачує банку: пеню відповідно до встановлених тарифів, штраф, розмір якого встановлюється в Тарифах. Крім того, відповідно до вимог п. 2.1.1.7.6, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахйнок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 19 травня 2016 року були також нараховані заборгованість за пенею у розмірі 2912,14 гривень, штраф у розмірі 600 гривень, штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 608,94 гривень - процентна складова. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 09 березня 2016 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 13287,81 гривень. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення № BOJ60B12ZO від 30 червня 2016 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved