Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що 15 серпня 2012 року ним у ПАТ КБ «ПриватБанк» придбано автомобіль марки ЗАЗ 110557, випуску 2001 року, р/н [NUMBER]. Даний автомобіль був вилучений у власника [PERSON] у звязку з наявністю у останнього заборгованості перед банком. Гроші за автомобіль позивач перерахував банку. Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності йому надані всі повноваження власника транспортного засобу. 15 серпня 2012 року автомобіль було передано, про що складений акт прийому-передачі. При зверненні до органів ДАІ з питання перереєстрації транспортного засобу йому стало відомо, що на нього постановою державного виконавця накладений арешт. В серпні 2015 року транспортний засіб було затримано працівниками ДАІ, оскільки він був оголошений у розшук. Оскільки він набув право власності на автомобіль на законних підставах, просив винести рішення, яким визнати за ним право власності на нього, зняти накладені арешти. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Позивач у судовому засіданні пояснив, що борги, які існували у [PERSON] він сплатив, отримав автомобіль у стані, який потребував вкладення значних коштів, які він витратив на ремонт. Зареєструвати автомобіль на своє імя був позбавлений можливості, оскільки на момент закінчення дії довіреності, на автомобіль були накладені арешти. Просив позов задовольнити. Відповідач для розгляду справи до суду не зявився, просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У письмових поясненнях зазначив, що відповідно до наданої ним довіреності ПАТ КБ «ПриватБанк» продав автомобіль позивачу і кредитні зобовязання відповідача перед банком були погашені. Представник ВДВС Сумського РУЮ для розгляду справи до суду не зявився, просив справу слухати без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. У письмових поясненнях зазначив, що у відділі перебувало на виконанні зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] 19 жовтня 2012 року в межах виконавчого провадження накладався арешт на майно боржника. 27 червня 2013 року та 22 серпня 2014 року державний виконавець повертав виконавчі документи стягувачу. Повторно на виконання виконавчі документи надходили у 2014 та 2015 роках. Серед них, вимоги УПФ у Сумському районі, постанови ВДАІ, виконавчий лист Сумського окружного адмінсуду. Загальна сума заборгованості склала 5757,51 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Сумського РУЮ від 23 червня 2015 року винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON], про оголошення заборони на відчуження майна, винесена постанова про розшук майна боржника. 18 вересня 2015 року ухвалою Сумського районного суду боржника оголошено в розшук. Транспортний засіб розшукано і 3 листопада 2015 року складено акт опису та арешту майна боржника. Представник УПФ України в Сумському районі з позовними вимогами не погодився повністю і суду пояснив, що автомобіль відноситься до рухомих речей, право власності на який підлягає державній реєстрації. Фактично між позивачем та відповідачем шляхом видачі довіреності було прихований договір купівлі-продажу, з якого справляється відповідний збір до Пенсійного фонду України. Позивач насправді не є власником транспортного засобу, який належить відповідачу. Відповідач має заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Сумському районі в сумі 3200,71 грн. та 1540,80 грн. За вимогами фонду було накладено арешт на автомобіль боржника та оголошено його у розшук. Просив у задоволенні позову відмовити. Представники Сумської ОДПІ та УДАІ УМВС для розгляду справи до суду не зявились. Відносно УДАІ УМВС України в Сумській області 30 листопада 2015 року оголошено про ліквідацію. Представник Сумської ОДПІ подав до суду письмові зауваження, у яких зазначив наступне. 22 вересня 2015 року Сумським окружним адміністративним судом задоволений позов ОДПІ про стягнення з ФОП [PERSON] податкового збору в сумі 172 грн. Станом на 4 січня 206 року за ним рахується заборгованість з єдиного податку в сумі 702,03 грн. При вирішенні спору зясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно Оскільки позивачем не надано належних доказів щодо права власності на спірний транспортний засіб, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 6 квітня 2009 року складений акт приймання автомобіля позичальника, відповідно до якого кредитний інспектор ПриватБанку Смілик В.М. від позичальника [PERSON], який допустив прострочення за кредитним договором від 11 лютого 2008 року, оглянув автомобіль [NUMBER], який перебуває у заставі банку за даним кредитним договором. Встановлено, що автомобіль перебуває у несправному стані та має пошкодження. Автомобіль представником банку прийнятий, а позичальник [PERSON] надав доручення банку на його реалізацію і направлення виручених коштів на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.6). 15 серпня 2012 року представником банку вказаний автомобіль переданий покупцю [PERSON] з зарахуванням грошових коштів в сумі 8 тис. грн. на рахунок ПАО КБ «ПриватБанк» (а.с.7). [PERSON] 13 липня 2012 року надав повноваження ПАТ КБ «ПриватБанк» вирішувати питання, повязані з відчуженням вказаного автомобіля (а.с.8). 14 серпня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк», яке діяло від імені [PERSON], уповноважило [PERSON] бути представником [PERSON] з питань відчуження автомобіля з терміном дії доручення до 13 серпня 2015 року (а.с.9). Позивачем долучені до матеріалів справи копії товарних чеків, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні, про придбання у вересні-листопаді 2012 року в СПД Савченко автомобільних деталей. Як пояснив у судовому засіданні позивач, вказані деталі та запчастини були придбані для ремонту автомобіля, який від представника банку був переданий у неробочому після ДТП стані (а.с.10-11). Наявність товарних чеків у позивача підтверджує факт понесення ним витрат на відновлення отриманого у серпні 2012 року автомобіля. Відповідач [PERSON] з 6 жовтня 2008 року перебуває на обліку в Сумській міжрайонній ДПІ як платник податків і станом на 4 січня 2016 року його заборгованість по податках та зборах склала 702,03 коп. (а.с.39-40). Відповідно до даних відділу УПД ГУНП в Сумській області, спірний транспортний засіб значиться зареєстрованим за [PERSON] (а.с.55). За даними регіонального сервісного центру МВС у Сумській області, на автомобіль відповідача накладено обмеження проведення реєстраційних операцій 19 жовтня 2012 року та 23 червня 2015 року (а.с.92). На виконанні відділу державної виконавчої служби Сумського РУЮ з 26 вересня 2014 року перебуває виконавче провадження: за виконавчим документом про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті страхових внесків на користь УПФ у Сумському районі на суму 1540,80 грн., провадження по якому зупинене 24 червня 2015 року (а.с.56-59); за виконавчим документом про стягнення з [PERSON] фінансової санкції на користь УПФ у Сумському районі на суму 170 грн. (а.с.60-63); за виконавчим документом про стягнення з [PERSON] 3030,71 грн. заборгованості перед УПФ зі сплати єдиного внеску (а.с.64-67). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, станом на 29 лютого 2016 року, на рухоме майно [PERSON] за ухвалою ВДВС від 19 жовтня 2012 року накладено арешт. Постанова державного виконавця від 23 червня 2015 року про накладення арешту майна боржника та заборони його відчуження повторно до реєстру не вносилась (а.с.84-86). 3 листопада 2015 року державним виконавцем складений акт опису та арешту майна боржника, відповідно до якого автомобіль [NUMBER] було встановлено на автошляху Сум-Полтава, він був описаний, накладені обмеження у вигляді позбавлення права відчуження, транспортний засіб переданий власнику за дорученням [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись заставою. Відповідно до ст. 572 ЦК України, у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченою заставою, кредитор має право одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Таким чином, ПАО КБ «ПриватБанк» задовольнив свої вимоги до [PERSON] про кредитному договору шляхом вилучення у нього у 2009 року заставного майна та його подальшої реалізації. За наведених обставин підстав вважати, що УПФ у Сумському районі, Сумська ОДПІ має змогу задовольнити свої претензії до відповідача за рахунок спірного автомобіля відсутні. Вилучений автомобіль був переданий позивачу за рахунок погашення ним заборгованості за кредитним договором. Позивач на законних підставах отримав у власність вказаний автомобіль. Здійснити державну реєстрацію права власності на нього був позбавлений через боргові зобовязання відповідача, до яких він відношення не має. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно та зняття арешту. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved