Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 28 листопада 2005 року між господарством і громадянкою [PERSON] укладено договір оренди землі строком на 10 років, предметом якого є земельна ділянка площею 5,64 га. Позивач стверджує, що до закінчення строку дії договору оренди від 28 листопада 2005 року, відповідачі [PERSON] і Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрородина» уклали на те саму земельну ділянку інший договір оренди землі від 04 серпня 2014 року, порушивши права позивача на користування земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений ним позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Агрородина» не визнав пред'явлений позов, посилаючись на те, що при укладанні договору оренди землі від 04 серпня 2014 року між ТОВ «Агрородина» та [PERSON], останньою було надано Витяг з державного земельного кадастру про відсутність будь-яких обмежень щодо спірної земельної ділянки. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 24 листопада 2005 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Гарт» укладено Договір оренди землі, відповідно якому орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,64 га, яка розташована на території Березівської ради, строк дії договору - 10 років; договір зареєстровано у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 11 травня 2007 року за № 11 (а.с. 4-9). Відповідно до рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2010 року по справі № 2-355/2010, на підставі Державного акта від 27 вересня 2011 року ЯЛ 661762, відповідач [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку (а.с. 55). Відповідно до пункту 40 договору оренди землі від 28 листопада 2005 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 8). З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що до теперішнього часу спірна земельна ділянка перебуває в користуванні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарт». Відповідач [PERSON] отримала від орендаря Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарт» орендну плату за 2014 рік в сумі 4000 гривень, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 28.08.2014 року № 117 та бухгалтерською довідкою від 12.01.2015 року (а.с. 41, 60). Не зважаючи на те, що термін дії договору оренди землі від 28 листопада 2005 року закінчується 28 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] 4 серпня 2014 року уклала з іншим орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрородина», новий договір оренди землі на ту ж земельну ділянку (а.с. 61-65). Правовідносини сторін урегульовано: статтею 13 Закону України «Про оренду землі», відповідно якій договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства; частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі», відповідно якій орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону; пунктом «в» частини 3 статті 152 ЗК України, відповідно якій захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною; частиною 1 статті 792 ЦК України, відповідно якій за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату; частиною 1 статті 203 ЦК України, відповідно якій зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; частиною 1 статті 215 ЦК України, відповідно якій підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, відповідачі [PERSON] і Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрородина», всупереч чинному законодавству України, до закінчення строку дії договору оренди землі від 28 листопада 2005 року, порушуючи права Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарт», 4 серпня 2014 року незаконно уклали договір оренди землі на спірну земельну ділянку, який слід визнати недійсним, як такий, що укладений з порушенням вимог, що встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрородина» на те, що на момент укладання договору від 4 серпня 2015 року в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку були відсутні відомості про обмеження у використанні спірної земельної ділянки - не можуть прийматись до уваги в обгрунтування законності дій відповідачів відносно прав і обов'язків Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гарт», враховуючи, що відповідач [PERSON] достовірно знала про наявність попереднього договору оренди землі, отримала від орендаря СТОВ «Гарт» орендну плату за 2014 рік і не мала право передавати в оренду іншому орендареві спірну земельну ділянку до закінчення терміну дії попереднього договору оренди землі, укладеного 28 листопада 2005 року. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідачів.

Outcome: approved