Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 10.06.2000 року у міському відділі РАЦС м. Харкова, актовий запис № 200, а також просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до її повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2000 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, сім'я фактично розпалась, подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідачем не надається матеріальна допомога, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] позов визнала у повному обсязі, просила слухати праву у її відсутності та після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити без змін. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 10.06.2000 року Міським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 200. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.01.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, актовий запис № 01. За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно довідки дільниці № 31 КП «Жилкомсервіс» від 26.02.2018 року № 312 [PERSON] , 1973 року народження проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою - [PERSON], 2000 року народження та дружиною - [PERSON], 1976 року народження. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв'язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривен , суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved