Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що розпорядженням міського голови від 12.06.2000 року №224 його було призначено на посаду керівника КП «Ромнитеплосервіс» РМР з 15.06.2000 року. У подальшому контракти між ним та міським головою неодноразово продовжувались на новий річний термін До 2012 року міський голова при укладенні з ним контрактів діяв від імені виконавчого комітету Роменської міської ради, а з 2012 року контракти укладались між ним та Роменською міською радою в особі міського голови. Останній раз розпорядженням міського голови від 08.12.2014 року №241-ОС його було призначено на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР і вирішено укласти з ним контракт на термін з 09.12.2014 року по 08.12.2015 року. 08.12.2014 року між ним та міським головою, який діяв від імені Роменської міської ради, укладений контракт на термін з 09.12.2014 року до 08.12.2015 року. Розпорядженням міського голови [PERSON] від 08.12.2015 року №206-ОС його звільнено з займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у звязку із закінченням терміну дії контракту 08 грудня 2015 року. Вважає, що його звільнення є незаконним, оскільки після закінчення строку дії контракту від 15.06.2000 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах за безстроковим трудовим договором, так як контракти неодноразово укладались на новий термін, а розпорядження про його звільнення у звязку з закінченням строку дії чергового контракту міським головою не приймались. Крім того, в порушення вимог Статуту підприємства контракт був укладений не на пять років, а на один рік. У порушення вимог Постанови Кабінету міністрів України від 19.03.1993 року №203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності», Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова [PERSON], укладаючи з ним 08.12.2014 року контракт від імені міської ради, а не від виконавчого комітету Роменської міської ради, діяв не у спосіб, передбачений законом. Крім того, при укладенні спірного контракту була порушена процедура, визначена Положенням, оскільки міський голова спочатку виніс розпорядження про призначення його на посаду, а потім уклав контракт, а потрібно було навпаки спочатку укласти контракт, а потім розпорядження про призначення. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, посилаючись на викладені у ньому обставини. Крім того просили визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду із вимогами про визнання недійсними розпорядження міського голови від 08.12.2014 року № 241-ОС про призначення [PERSON] на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР, та укладеного 08.12.2014 року між Роменською міською радою та [PERSON] контракту на термін з 09.12.2014 року по 08.12.2015 року. Поважність пропуску строку звернення до суду мотивував позивач тим, що не звертався до суду зразу після укладення контракту, оскільки не бажав ускладнювати відносини з міською радою, а також вважав, що після закінчення строку дії контракту він буде укладений на новий термін. Представник Роменської міської ради [PERSON] позов [PERSON] не визнала, суду пояснила, що при укладенні контракту з [PERSON], як директором комунального підприємства, міський голова діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством України. При укладенні контракту сторони погодили всі його умови, у тому числі і строк, на що погодився позивач. Стосовно визнання контракту недійсним, та розпорядження міського голови від 08.12.2014 року, то на її думку позивачем пропущений встановлений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду. Оскільки трудовим законодавством передбачено, що підставою для припинення контракту. є закінчення терміну його дії, то [PERSON] був звільнений із займаної посади законно. За таких обставин просила у позові відмовити. Представники КП «Ромнитеплосервіс» РМР [PERSON] та [PERSON] також просили відмовити [PERSON] в задоволенні позову. На їх думку при підписанні контракту сторони погодили всі його умови, а звільнений позивач законно, так як термін дії контракту, на який був укладений, закінчився. Міський голова [PERSON] до суду не зявився, надіслав суду письмові заперечення, в яких просив справу розглянути у його відсутності та відмовити позивачу в позові щодо вимог про визнання розпорядження міського голови від 08.12.2014 року та контракту від 08.12.2014 року недійсними за пропуском строку звернення до суду. Крім того, при укладенні з [PERSON] контракту 08.12.2014 року він діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та Законами України. оскільки строк дії контракту закінчився 08.12.2015 року, то розпорядження № 206-ОС від 08.12.2015 року про звільнення [PERSON] з займаної посади у звязку з закінченням строку дії контракту є законним. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши докази, їх належність і допустимість, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді керівника комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради (далі КП «Ромнитеплосервіс» РМР) з 15.06.2000 року по 08.12.2015 року за контрактами (а.с.7). Розпорядженням міського голови від 12.06.2000 року №224 позивача було призначено на посаду керівника КП «Ромнитеплосервіс» РМР з 15.06.2000 року (а.с.8). 15.06.2000 року між позивачем та управлінням економіки Роменського міськвиконкому був укладений контракт, згідно з яким він був прийнятий на роботу на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР на термін з 15.06.2000 року по 15.06.2001 року (а.с.9-12). Строк дії даного контракту продовжувався до 15.06.2002 року, до 31.12.2003 року (а.с.13, 14). У подальшому контракти між виконавчим комітетом Роменської міської ради та позивачем неодноразово переукладались на новий річний термін (а.с.15-49). З 2012 року контракти стали укладатись з міським головою, який діє від імені Роменської міської ради, та позивачем. Так, 09.12.2012 року міським головою видане розпорядження №206-к про укладення з позивачем контракту на термін дії з 09.12.2012 року по 08.12.2013 року (а.с.53). 09.12.2012 року між міським головою, який діяв від імені Роменської міської ради Сумської області та позивачем [PERSON] укладений контракт на термін з 09.12.2012 року по 08.12.2013 року (а.с.55-61). 09.12.2013 між міським головою, що діяв від імені Роменської міської ради та [PERSON]К укладений контракт на термін з 09.12.2013 року по 08.12.2014 року (розпорядження від 06.12.2013 року № 240-ОС) (а.с.50-52,54). Розпорядженням міського голови від 08.12.2014 року №241-ОС позивача було призначено на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР і вирішено укласти контракт на термін з 09.12.2014 року по 08.12.2015 року (а.с.62). 08.12.2014 року між [PERSON], як керівником КП «Ромнитеплосервіс» РМР, та міським головою [PERSON], який діяв від імені Роменської міської ради Сумської області, укладений контракт на термін дії з 09.12.2014 року по 08.12.2015 року (а.с.63-66). Розпорядженням міського голови [PERSON] від 08.12.2015 року № 206-ОС позивача звільнено з посади директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у звязку із закінченням терміну дії контракту 08.12.2015 року (а.с.67). Згідно довідки про середню заробітну плату, видану КП «Ромнитеплосервіс» РМР 28.12.2015 року, заробітна плата позивача за жовтень 2015 року становить 7282 грн. 20 коп., листопад 2015 року 4831 грн. 91 коп., середньоденна 257 грн. 75 коп. (а.с.13). Рішеннями девятої сесії Роменської міської ради Сумської області від 30.05.2007 року, затверджений статут КП «Ромнитеплосервіс» РМР (а.с.68-72). 08.12.2014 року директор КП «Ромнитеплосервіс» РМР видав наказ № 27 про виплату собі грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки за період з 15.06.2000 року по 08.12.2015 року за 286 календарних днів у звязку з закінченням терміну дії контракту (а.с.140). З довідки Роменського міськрайонного центру зайнятості населення від 01.02.2016 року вбачається, що [PERSON] 18.12.2015 року зареєстрований як безробітний, з 25.12.2015 року призначена допомога по безробіттю (а.с.141-142). Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст. 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства», що є у державній власності» п.5 рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладенні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови. Відповідно до ст. 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Згідно п.10 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів Згідно п.8 ст. 54 указаного Закону сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Даного висновку суд дійшов з огляду на таке. З контракту від 09.12.2014 року, дійсність якого оскаржує позивач, вбачається, що контракт, як того вимагає ст. 24 КЗпП України, укладений у письмовій формі, в контракті визначені права і обовязки сторін, умови оплати праці та матеріального забезпечення, відповідальність сторін, строк його дії та інші його умови. Даний контракт підписаний сторонами, що свідчить про те, що всі умови даного контракту були погоджені в повному обсязі, про що підтвердив у судовому засіданні сам позивач. Згідно п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору. П.п. 5.2, 5.2.1 контракту передбачено, що цей контракт припиняється після закінчення терміну дії контракту. Таким чином , суд не встановив будь-яких порушень прав позивача, як при укладенні з ним оспорюваного контракту, так і при його звільненні. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Трудовим законодавством не передбачено визнання недійсним трудового договору (контракту), окрім ст. 9 КЗпП України, згідно з якою, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Аналіз даної норми Закону свідчить про те, що лише окремі умови контракту можуть бути визнані недійсними, а не в цілому трудовий договір. Позивач у своєму позові прохає визнати недійсним контракт в цілому. Доводи позивача та його представника про те, що оскільки контракт укладений з Роменською міською радою, а не з Роменським міськвиконкомом, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 року, а також на термін один рік, а не пять років, як передбачено статутом підприємства, є недійсним, не заслуховують на увагу, оскільки п. 5 даної постанови Кабінету Міністрів України містить рекомендований характер. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради. Згідно ч.1 ст. 11 указаного Закону виконавчим органам міської ради є виконавчий комітет. Відповідно до ст.. 42 Закону міський голова діє і від імені міської ради, і від імені її виконавчого комітету. Серед повноважень міського голови є також і призначення та звільнення керівників підприємств комунальної власності. Тобто укладаючи контракт з [PERSON], міський голова діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законодавством України. Не заслуговують на увагу також посилання позивача, як на підставу визнання контракту недійсним, а також на незаконність звільнення на те, що після припинення попереднього контракту міським головою не виносилось розпорядження про його звільнення у звязку з закінченням строку дії контракту, а тому він перебував з відповідачем у трудових відносинах за безстроковим трудовим договором, оскільки трудові відносини припиняються, якщо контракт не продовжено або не укладено на новий термін (п.5.6 Статуту підприємства). Судовим розглядом справи встановлено, що до закінчення строку дії попереднього контракту сторони домовились про продовження трудових відносин шляхом укладення контракту на новий термін, про що підтвердив у судовому засіданні позивач. Про те, що трудовий договір між позивачем та Роменською міською радою є строковим і що [PERSON] погодився з його умовами, свідчить наказ №47 від 08.12.2015 року, з якого вбачається, що «у звязку з закінченням строку дії контракту виплатити [PERSON] грошову компенсацію за невикористані відпустки». Крім того, на думку суду, позивач не довів суду про порушення його прав внаслідок порушення процедури укладення контракту, визначеної п. 8 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу.

Outcome: dismissed