Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором № 2804 від 20 січня 2010 року, укладеним між КС «Херсонський кредит» та [PERSON], та забезпеченого договором поруки укладеному від 20 січня 2010 року з [PERSON] в сумі 59107 грн. 41 коп., а саме: заборгованості за відсотками нарахованих за період з 29 жовтня 2011 року по 22 липня 2015 року на суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 34403 грн. 30 коп., посилаючись на порушення відповідачами зобовязань за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав частково, та просив стягнути зазначену заборгованості за відсотками з боржника [PERSON], проти застосування строку позовної давності до позовних вимог щодо поручителя [PERSON] не заперечував. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, та просила відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2015 року вже стягнуто з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредиту зазначеного кредитного договору, крім того просила застосувати наслідки порушення строку позовної давності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні застосувавши наслідку пропуску строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не втсановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ Про кредитні спілки кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Так, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є членом Кредитної спілки Херсонський кредит. 20 січня 2010 року між КС «Херсонський кредит»» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 2804, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачці кредит в розмірі 33600 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних. Відповідно до п.п. 3 п.3.1.1 вказаного договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплаті процентів, у разі затримання сплати частини кредиту, та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; до п. 4.1 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання Позичальнику (зарахування на рахунок Позичальника або видача готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом; до п. 4.2 договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів згідно графіку платежів, проте в порушення умов договору відповідачка не погасила заборгованість по кредиту та по процентам за користування кредитом; до п.п. 9.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобовязання за цим договором позичальником на нього покладається обовязок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1 за весь період прострочення. Відповідно до п. 8.1 зазначений договір набирає чинності з дня його укладання та діє др. 20 січня 2011 року та до повного виконання позичальником зобовязань за договором; до п. 10.2 договору до правовідносин, повязаних з укладенням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (ст. 259 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте позичальник згідно наданого позивачем розрахунку порушив умови договору, не сплачував заборгованість за кредитом та відсотки за користування кредитом в повному обсязі, у звязку з чим 21 грудня 2011 року заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Херсонський кредит» заборгованість за кредитним договором № 2804 від 20 січня 2010 року в загальній сумі 68 328 грн. 63 коп., на підставі якого 23 лютого 2012 року видано виконавчі листи, при примусовому виконанні яких [PERSON] сплачено, згідно наданого позивачем розрахунку 35847 грн. 14 коп. 22 жовтня 2015 року ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області заочне рішення від 21 грудня 2011 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. 21 грудня 2015 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області стягнуто з боржника [PERSON] на користь Кредитної спілки «Херсонський кредит» заборгованість за кредитним договором № 2804 від 20 січня 2010 року за період з 20 січня 2010 року по 28 жовтня 2011 року в сумі 33600 грн. а саме заборгованість по повернення тіла кредиту. В стягненні зазначеної заборгованості з поручителя [PERSON] відмовлено, у звязку пропуском строку позовної давності. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 29 жовтня 2011 року по 22 липня 2015 року становить 59 107 грн. 41 коп., з якого також вбачається, що за період з 31 січня 2010 року по 21 грудня 2011 року (день поставлення заочного рішення суду) боржником здійснено тільки чотири платежі за зазначеним договором кредиту, останній 30 вересня 2010 року. Крім того, виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором було забезпечено договором поруки № 2804 від 20 січня 2010 року укладеним з поручителем [PERSON] Відповідно до підпункту 1.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання [PERSON] № 1395 за договором споживчого кредиту № 2804 від 20 січня 2010 року на суму 33600 грн. строком до 20 січня 2011 року. Позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 2.1 договору поруки). Відповідно до п. 6.2 зазначеного договору він набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до абз. 3,4. п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи що строк, протягом якого кредитор вправі предявити вимогу до поручителя сплинув, що позивачем в судовому засіданні не оспорювалось, тому враховуючи, що боржником порушувались умови договору не сплачувались вчасно відсотки за користування кредиту, суд вважає за доцільне стягнути зазначену заборгованість за відсоткам за користування кредитом за період з 29 жовтня 2011 року по 22 липня 2015 року тільки з боржника [PERSON], при цьому її посилання на закінчення строку звернення позивача до суду із зазначеною вимогою суд до уваги не приймає, оскільки строк позовної давності збільшено на 10 років, відповідно до умов договору (п.10.2 договору). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 591,07 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial