Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.08.2013 року, укладеним між ПАТ «АКЦЕНТ-Банк» та [PERSON], в сумі 28090,45 грн., посилаючись на те, що відповідач за вказаним договором отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 31.10.2016 р. має зазначену заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2854,24 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20522,38 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1313,83 грн., які просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала, не погоджуючись із сумою заборгованості, також просила застосувати строк позовної давності до стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором № б/н від 08.08.2013 року, який складається з: анкети-заяви про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в ПриваБанку, Правил користування платіжною карткою, [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит в розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим позивачем [PERSON] складає 28090,45 грн. Останній платіж по погашенню кредиту здійснено відповідачем 13.03.2014 р. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його користуванням, за перевищенням платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі невиконання зобовязань за Договором, власник картки зобовязаний за вимогою [PERSON] виконати зобовязання за поверненням Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), сплаті винагороди [PERSON]. Наданий банком розрахунок заборгованості дає підстави вважати, що заборгованість за кредитом у відповідача станом на 31.10.2016 року складає 2854 грн.24 коп. Згідно з Довідкою (Тарифами банку) про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобовязаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних та комісії за зняття готівки. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що банком змінювалася процентна ставка за користування кредитними коштами. Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Пунктом 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк зобовязаний один раз на місяць способом, вказаним в Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків та про виконаних за минулий місяць операціях за Картрахункам. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 вересня 2014 року з 30 % до 34,8 %, з 1 квітня 2015 року з 34,8 % до 43,2 %. Але, відомостей про те, що позивач інформував відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором, матеріали справи не містять та [PERSON] заперечуються. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з 30 % до 34,8 %, і в наступному з 34,8 % до 43,2 %. Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, належного повідомлення [PERSON] про зміну процентної ставки та погодження з нею даної дії, надані [PERSON] документи твердження відповідача про необізнаність з підвищенням процентної ставки з боку кредитодавця, не спростовують, тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 20522,38 грн. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в указаному розмірі. При цьому, з урахуванням надання позивачем розрахунку заборгованості з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору, частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 847,82 грн., яка існувала до зміни процентної ставки банком станом на 31.08.2014 року. Таким чином, з урахуванням наявних доказів суд вважає, що станом на 31.10.2016 року фактична заборгованість відповідача перед позивачем складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 2854,24 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 847,82 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] Що стосується вимог про стягнення сум пені та штрафів, то у цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 статті 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 18.06.2014 р. № 6-61цс14, яка відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше, ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 2.1.1.15.1 Умов передбачено, що за відсутністю на Картковому рахунку Позичальника грошових коштів, що призвело до невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань по сплаті комісії за відкриття, обслуговування карткового рахунку в розмірі, вказаному в [PERSON]/Памятки клієнта, Клієнт сплачує [PERSON] штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється Клієнтом за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання клієнтом зобовязань по сплаті комісії. З [PERSON] вбачається, що прострочена заборгованості за кредитним Договором у відповідача виникла з 30.04.2014 р. (тіло кредиту) та з 22.10.2013 р. (проценти), і після перебігу 30 днів з цих дат відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов вона зобовязана була уплатити штрафні санкції, що нею не виконано. [PERSON] звернувся із позовом до суду 28.11.2016 р., тому у звязку із спливом більше, ніж 1-річного періоду з часу, коли відповідач не виконала взяті на себе зобовязання по виконанню п. 2.1.1.7.6 Умов, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) такими, які не підлягають задоволенню у звязку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Щодо інших штрафних санкцій, передбачених п. 2.1.1.15.1 Умов, виходячи із зазначеної вище дати звернення [PERSON] до суду з позовом, має бути обрахована заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом лише за період з 28.11.2015 р. по 31.10.2016 р. (остання дата розрахунку), яка складає 1200 грн. З цих підстав, вимоги в частині стягнення пені та комісії за більш ранні періоди не підлягають задоволенню у звязку із спливом строку звернення до суду із відповідним позовом. Таким чином, позов є частково обґрунтованим із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості у загальній сумі 4902 грн. 06 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial