Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між [PERSON] та ВАТ « Банк Русский стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Банк Русский стандарт » (надалі - Банк) 11 березня 2010 року було укладено кредитний договір (надалі - Договір). Відповідно до договору ПАТ «Банк Русский стандарт » надав відповідачу кредит в сумі 1556,48 гривень, терміном користування та графіком платежів з 12 березня 2010 року по 12 березня 2011 року, а відповідач взяв зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 5% річних з загальною сумою відсотків по кредиту 42,64 грн.. Проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, порушивши графік погашення кредиту. На підставі 4.5.2. Умов по кредитах Банк ( надалі Умови) набув право вимагати від відповідача дострокового погашення заборгованості за Договором. З цією метою 23.11.2010 року Банк направив позивачу Заключну вимогу , якою сповістив про необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити інші платежі за Договором та всього сплатити 1868 грн.14 коп. В порушення вимог 4.5.1. Умов по кредитах відповідач не сплатив суму Заключної вимоги протягом 30 календарних днів , що потягнуло нарахування неустойки , передбаченої п.5.9 Умов по кредитах, в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення, який на момент подання позовної заяви складає 3429 грн.91 коп. Відповідно до п. 7.1. Умов надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Русский стандарт » уклав договір відступлення права вимоги № 51 від 27 січня 2012 року із ТОВ «Агентство по збору боргів», згідно з яким до них перейшли усі права за укладеним між банком та відповідачем договором. Станом на 15.07.2013 року заборгованість відповідача складає 5303 грн. 05 коп., з яких заборгованість за кредитом 1030,60 гривень, відсотки 12,06 гривень; комісія за РО - 205,48 грн., плата за пропуск платежів 620 гривень, комісія за закриття рахунку - 5 грн.00 коп. За порушення відповідачем умов договору позивачем нарахована пеня у розмірі 3429 грн. 91 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті позову та просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи проти наявної заборгованості перед Банком в розмірі 1873 грн.14 коп., які складаються з суми заборгованості у розмірі 1868,14 грн. та 5 грн. за закриття рахунку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «Агентства по збору боргів» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2010 року між позивачем [PERSON] та ВАТ « Банк Русский стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Банк Русский стандарт » було укладено кредитний договір № 82834842 ( а.с.2-9). За умовами зазначеного договору ПАТ «Банк Русский стандарт » надав відповідачу кредит в сумі 1556,48 гривень на придбання мобільного телефону строком кредиту 365 днів з 12.03.2010 по 12.03.2011 року з процентною ставкою за користування кредитом - 5 % річних, загальна сума відсотків по кредиту 42,64 гривень. Відповідач зобов'язався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 5.9 Умов надання та обслуговування кредитів передбачено в разі порушення позичальником зобов'язання сплату ПАТ «Банк Русский стандарт » пені в розмірі 0,2% від повної суми заборгованості за кожен день прострочення. Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ «Банк Русский стандарт » зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору № 82834842 виконало, але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Станом на 26.01.2012 року заборгованість за кредитом складала 1873, 14 грн. (а.с. 13) 27.01.2012 року ПАТ «Банк Русский стандарт » з ТОВ «Агентство по збору боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 51. Згідно п.1 вказаного договору відступлення, права вимоги цедент (ПАТ «Банк Русский Стандарт») відступає, а цессіонарій (ТОВ «Агентство по збору боргів») приймає права вимоги до фізичних осіб по кредитних договорах, укладених між цедентом та позичальниками, вказаними в реєстрі позичальників, а також права, що забезпечують виконання зобов'язань та інші права, пов'язані з правами вимоги по вказаних договорах, в тому числі право на невиплачені проценти та неустойку (при наявності останньої) - а.с. 23. Згідно реєстру позичальників ПАТ «Банк Русский стандарт » передав ТОВ «Агентство по збору боргів» право вимоги до [PERSON] (а.с.26-27). При цьому, згідно даних вказаного реєстру загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Русский стандарт » на час укладення договору відступлення права вимоги складала 1873,14 грн. Згідно розрахунку цієї суми заборгованості зазначеній в реєстрі боржників станом на 26.01.2012 року заборгованість відповідача на день укладення договору відступлення права вимоги складала 1873,14 гривень: сума заборгованості тіла кредиту 1030,60 гривень, сума нарахованих відсотків - 12,06 гривень, сума комісії за РО 205,48 грн. та комісія за закриття рахунку 5,00 гривень, сума оплати за прострочені платежі - 620,00 гривень, сума неустойки (пені) - 0 гривень. (а.с. 13). Таким чином вся заборгованість відповідача перед банком на час укладення договору відступлення права вимоги складалась з простроченої заборгованості по кредиту, суми нарахованих відсотків та оплати за прострочені платежі, тому лише ця заборгованість могла бути відступлена банком ТОВ «Агентство по збору боргів». Відповідно до ст. 512 ч. 1 п. 1 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, об'єм прав, що переходять до нового кредитора, встановлюється на момент переходу, і кредитор не може передати право, яке виникає у майбутньому і ще не належить йому. Як вбачається з п. 5.9. Умов надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Руский Стандарт»), що є невід'ємною частиною укладеного з позичальником кредитного договору, право на нарахування неустойки у формі пені в розмірі 0,2 відсотка від повної суми заборгованості за кожен календарний день прострочення виникає у банку у випадку порушення позичальником строків оплати Заключної вимоги. Згідно п.п. 4.5.1.- 4.5.3. Умов позичальник зобов'язаний виконати Заключну вимогу та погасити суму повної заборгованості перед банком, що зазначена в Заключній вимозі, в строк не пізніше 30 календарних днів з дати її отримання. В матеріалах справи є повідомлення ПАТ «Банк Руский Стандарт» від 29 квітня 2013 року, з якого вбачається, що. Заключну вимогу було направлено 23 листопада 2010 року. Проте належних та допустимих доказів, що підтверджують дану обставину та факт одержання позичальником Заключної вимоги банку матеріали справи не містять. Відповідно до п. 1 Договору уступки права вимоги № 51 від 27січня 2012 року право вимоги неустойки передається цедентом цессіонарію лише при її наявності. Так ПАТ «Банк Русский стандарт » у відповідності до вимог 4.5.1 та 4.5.2 Умов, виставив ТОВ «Агентство по збору боргів» Заключні Вимоги (Заключні рахунки), однак на час укладення договору відступлення права вимоги сума неустойки (пені ) по договору з [PERSON] складає 0 гривень. З цього зрозуміло, що оскільки на час укладення договору відступлення права вимоги № 51 [PERSON] не мав перед банком простроченої заборгованості по комісії та неустойки (пені), відповідно, банк не міг передати таке право вимоги за вказаним договором. На підставі викладеного суд при розрахунку заборгованості [PERSON] виходить з суми боргу 1868,14 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимога про стягнення з відповідача комісії за закриття рахунку в сумі 5 грн. на думку суду також підлягає до задоволення, оскільки, згідно п.3.13. Умов надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Русский стандарт » комісія в розмірі 5 грн. стягується за закриття рахунку клієнта, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.01.2012 року банком нарахована комісія за закриття рахунку в сумі 5 гривень, при цьому платежі боржником на рахунок не проводяться. ( а.с. 13). Приймаючи до уваги вищевикладене, а також вимоги п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1873,14 гривень, в задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Агентство по збору боргів» необхідно відмовити. Також з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 229, 40 грн. на відшкодування понесених позивачем при зверненні з позовом до суду судових витрат.

Outcome: partial