Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачки, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 10 062 грн., 3% річних у розмірі 482,98 грн., інфляційну складову у розмірі 1 086,69 грн., на загальну суму 11 631,67 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2012 року він надав у позику відповідачці грошову суму у розмірі 10 062 грн., про що [PERSON] було складено відповідну розписку. Суму боргу відповідачка зобов'язалась повернути позивачу до 30.11.2012 року. Проте у вказаний строк [PERSON] свої зобов'язання з повернення суми боргу не виконала, на неодноразові звернення позивача з проханням повернути суму боргу не відреагувала, з огляду на що, на переконання позивача, до відповідачки мають бути застосовані штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та підтримку позовних [PERSON] Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивачки на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до норм діючого законодавства за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного Кодексу - далі за текстом ЦК України) Відповідно до норм діючого законодавства договір позики укладається як в усній, так і в письмовій формі. Зокрема в письмові формі договір позики укладається, якщо його сума перебільшує не менш як у десять разів встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно із ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання боржнику позикодавцем визначеної грошової суми є борговим документом, що підтверджує укладання договору позики. Відповідно до розписки від 17.09.2012 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошову суму у розмірі 10 062 грн., строком до 30.11.2012 року. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, які вона отримала у позику від [PERSON] у розмірі 10 062 грн. 20 коп. відповідно до розписки від 17.09.2012 року, оскільки строк добровільного виконання відповідачкою зобов'язання з повернення грошових коштів за вказаним договором позики минув, до теперішнього часу отримані [PERSON] у борг від [PERSON] грошові кошти йому не повернуті. На переконання суду підлягає стягненню з відповідачки на користь [PERSON] інфляційна складова суми боргу. Приходячи до такого висновку суд виходить з наступного. До заходів цивільно-правової відповідальності за прострочення боржником виконання зобов'язання з повернення грошової суми за договором позики відносяться проценти за користування позикою та інфляційна складова за час прострочення виконання зобов'язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 %. Перевіряючи наданий позивачем розрахунок інфляційної складової за період з грудня 2012 року по травень 2014 року, суд керується роз'ясненнями, наданими Верховним Судом України від 03.04.1997 року № 62-97р, відповідно до якого для визначення індексу інфляції необхідно перемножити між собою щомісячні індекси, які складають відповідний період прострочки; помножити заборгованість за договором позики на індекс інфляції за період прострочки виконання зобов'язання та поділити на сто, враховуючи той факт, що індекс інфляції визначається у відсотках. Розмір інфляційних збитків буде дорівнювати різниці між сумою боргу з урахуванням індексів інфляції та сумою боргу без урахуванням такової. При застосуванні індексу інфляції, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, отже умовно потрібно вважати, що сума, яку було внесено за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період цього місяця, а з 16 по 31 число - з наступного місяця. Щомісячний розмір індексу інфляції є загальновідомою інформацією, яка публікується у офіційних виданнях, зокрема у газеті «Урядовий кур'єр». З огляду на викладені роз'яснення у даному конкретному випадку сума інфляційної складової за розпискою від 17.09.2012 року за період з грудня 2012 року по травень 2014 року (в межах заявлених [PERSON] позовних вимог) буде дорівнювати 965,95 грн. Вказаний розмір індексації розраховано шляхом помноження індексів інфляції за наведений період, які є більшими ніж 101 % на місяць та поділеними на 100 мінус 10 062 (сума боргу). Розрахунок: 10 062 помножити на 1,096 (сукупний індекс інфляції за період грудня 2012 року - травня 2014 року, отриманий шляхом множення індексів інфляції, які є більшими ніж 101% на місяці та подільний на 100) мінус 10 062. Крім того підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача проценти за користування позикою, наданою відповідачці відповідно до розписки від 17.09.2012 року у розмірі 482,98 коп., відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 3 відсотків річних, оскільки відповідачкою було прострочено виконання зобов'язання за договором позики, а розмір відсотків за прострочення виконання зобов'язання договором позики, укладеним між сторонами не встановлено. Перевіряючи наданий [PERSON] розрахунок 3 % річних, що підлягають стягненню з [PERSON], суд виходить з наступного розрахунку: 10 062 грн. (сума боргу) помножити на 3 % поділити на 365 (кількість календарних днів у році) помножити на 584 (кількість днів прострочення заборгованості з 01.12.2012 року по 07.07.2014 року). З огляду на вищенаведене у даному конкретному випадку з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 482 грн. 98 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial