Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитними договорами №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року, №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року, №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року та №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року в сумі 5361071,68 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 80416,08 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19 квітня 2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/6-253, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику на положеннях та умовах договору грошові кошти в сумі 15200 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Додатковою угодою від 20 жовтня 2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 15%. 28 серпня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/7-066, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику на положеннях та умовах договору грошові кошти в сумі 50000 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, проценти за користування кредитом у розмірі 13,35% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Додатковою угодою від 20 жовтня 2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 15%. 08 листопада 2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/5-120, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику на положеннях та умовах договору грошові кошти в сумі 45570 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Додатковою угодою від 20 жовтня 2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 15%. 07 листопада 2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/5-119, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику на положеннях та умовах договору грошові кошти в сумі 14397,63 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, проценти за користування кредитом у розмірі 12,75% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Додатковою угодою від 20 жовтня 2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 15%. В порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 11 квітня 2016 року за ним утворилася заборгованість: -за кредитним договором №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року у розмірі 20969,61 доларів США, що в еквіваленті складає 537447,66 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 9836,90 доларів США, що в еквіваленті складає 252118,25 гривень; заборгованість за відсотками 4097,56 доларів США, що в еквіваленті складає 105019,84 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4917,16 доларів США, що в еквіваленті складає 126026,06 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 2117,98 доларів США, що в еквіваленті складає 54283,51 гривень; -за кредитним договором №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року у розмірі 54810,30 доларів США, що в еквіваленті складає 1404779,66 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 24955 доларів США, що в еквіваленті складає 639592,86 гривень; заборгованість за відсотками 11138,71 доларів США, що в еквіваленті складає 285483,44 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12940 доларів США, що в еквіваленті складає 331664,33 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5776,04 гривень; -за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року у розмірі 87416,92 доларів США, що в еквіваленті складає 2240482,37 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 45277,91 доларів США, що в еквіваленті складає 1160465,95 гривень; заборгованість за відсотками 20206,59 доларів США, що в еквіваленті складає 517891,83 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 11487,86 доларів США, що в еквіваленті складає 294432,11 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 10444,56 доларів США, що в еквіваленті складає 267692,49 гривень; -за кредитним договором №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року у розмірі 45976,17 доларів США, що в еквіваленті складає 1178361,99 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 15237,19 доларів США, що в еквіваленті складає 390526,86 гривень; заборгованість за відсотками 16870,11 доларів США, що в еквіваленті складає 432378,36 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 7875,93 доларів США, що в еквіваленті складає 201858,89 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5992,93 доларів США, що в еквіваленті складає 153597,88 гривень. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив застосувати строк позовної давності до вищевказаних кредитних правовідносин. Крім того, в матеріалах справи мається його заява про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року, наданим представником позивача, останній платіж за кредитом відповідачем був здійснений 10 грудня 2008 року, а за відсотками 12 січня 2009 року, за кредитними договорами № №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року та №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року останній платіж за кредитом та за відсотками відповідачем був здійснений 12 січня 2009, тобто позивач знав про порушення свого права саме із зазначеного часу, а з даним позовом звернувся до суду лише 12 січня 2009 року, у звязку з чим представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 08 листопада 2005 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/5-120, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 45570 доларів США зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном погашення 07 листопада 2012 року, а позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору. У зазначеному кредитному договорі сторонами був встановлений графік погашення суми основної заборгованості. 20 жовтня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, за умовами якої сторони з 20 жовтня 2008 року встановили процентну ставку в розмірі 15% річних . 07 листопада 2005 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/5-119, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14397,63 доларів США зі сплатою 12,75% річних з кінцевим терміном погашення 06 листопада 2015 року, а позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору. У зазначеному кредитному договорі сторонами був встановлений графік погашення суми основної заборгованості. 20 жовтня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року, за умовами якої сторони з 20 жовтня 2008 року встановили процентну ставку в розмірі 14% річних. 28 серпня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/7-066, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000 доларів США зі сплатою 13,35% річних з кінцевим терміном погашення 10 серпня 2022 року, а позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору. У зазначеному кредитному договорі сторонами був встановлений графік погашення суми основної заборгованості. 20 жовтня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року, за умовами якої сторони з 20 жовтня 2008 року встановили процентну ставку в розмірі 15% річних. 19 квітня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №851/10/27-11/6-253, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15200 доларів США зі сплатою 13,0% річних з кінцевим терміном погашення 10 квітня 2013 року, а позичальник зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору. У зазначеному кредитному договорі сторонами був встановлений графік погашення суми основної заборгованості. 20 жовтня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року, за умовами якої сторони з 20 жовтня 2008 року встановили процентну ставку в розмірі 15% річних. Правонаступником акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Укрсоцбанк» серії А01 №365338, статутом ПАТ «Укрсоцбанк», затвердженим Рішенням Загальних зборів Акціонерів від 24 квітня 2015 року (протокол №1). Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зазначених кредитних договорах та додатках до них визначені всі суттєві умови щодо виду банківських послуг, строку дії договорів, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначених договорів вбачається, що [PERSON]Є, поставив свій підпис у кредитних договорах та додатках до них, тим самим підтвердив, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг позивачем. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у строк, відповідно до умов договору та вимог закону, а згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому посилання відповідача на те, що у звязку зі скрутним матеріальним становищем він не мав можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором, суд не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина не є підставою, що звільняє позивальника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до п. 2.1 Договорів кредиту № 851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року, №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року та №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових грошей з відповідного позичкового рахунку в іноземній валюті долларі США. Моментом надання кредитоу вважається день видачі позичальнику готівкових грошей в сумі кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав позичальнику кредити за кредитним договором №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року в сумі 45570 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки від 08 листопада 2005 року, за кредитним договором №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року в сумі 14397,63 долари США, що підтверджується заявою про видачу готівки №0054 від 07 листопада 2005 року, за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року в сумі 50000 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 28 серпня 2007 року та за кредитним договором №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року в сумі 15200 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №000005 від 19 квітня 2006 року. Відповідно до п. 3.3.8 Умов кредитних договорів, відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору. Порядок нарахування та сплати процентів встановлений у п. 2.4 Кредитних договорів, а саме: нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді щомісячно в останній робочий день місяця, при розрахунку процентів нараховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата процентів здійснюється не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованих процентів згідно з п. 2.4 договору у попередній робочий день. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допустив порушення грошового зобовязання за всіма кредитними договорами щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договорами порядку та строки, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на 11 квітня 2016 року становить: - за кредитним договором №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року: заборгованість за кредитом 9836,90 доларів США, заборгованість за відсотками 4097,56 доларів США. - за кредитним договором №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року: заборгованість за кредитом 24955 доларів США, заборгованість за відсотками 11138,71 доларів США. - за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року: заборгованість за кредитом 45277,91 доларів США, заборгованість за відсотками 20206,59 доларів США. - за кредитним договором №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року: заборгованість за кредитом 15237,19 доларів США, заборгованість за відсотками 16870,11 доларів США. В матеріалах справи відсутні відомості щодо незгоди відповідача із вищевказаним розрахунком представника позивача, також відповідачем в ході судового розгляду не надано жодних доказів, які б спростовували правильність такого розрахунку. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідальність позичальника за невиконання своїх зобовязань за кредитним договором встановлена статтею 4 Кредитних договорів. Зокрема п. 4.2 договорів встановлено, що у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного вп. 3.3.13 договорів, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п. 3.3.14 договорів, строків сплати процентів, визначених п. 2.4 договорів, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених в п.п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 договорів, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, відповідачу станом на 11 квітня 2016 року була також нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів: - за кредитним договором №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4917,16 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 2117,98 доларів США, - за кредитним договором №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12940 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5776,04 гривень; - за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 10444,56 доларів США, - за кредитним договором №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року пеня за несвоєчасне повернення кредиту 7875,93 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5992,93 доларів США. В матеріалах справи відсутні відомості щодо незгоди відповідача із вищевказаним розрахунком представника позивача, також відповідачем в ході судового розгляду не надано жодних доказів, які б спростовували правильність такого розрахунку. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі за №6-145цс14, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року складає 20969,61 доларів США, яка в гривневому еквіваленті становить 537447,66 гривень, за кредитним договором №851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року 54810,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1404779,66 гривень, за кредитним договором №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року - 87416,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2240482,37 гривень, за кредитним договором №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року - 45976,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1178361,99 гривень, а всього 5361071,68 гривень. Разом з тим, а матеріалах справи мається заява представника відповідача [PERSON] про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з п. 4.5 кредитних договорів № 851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року, №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року та №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.7 (сплата процентів), 3.3.8 (своєчасна та в повному обсязі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, наданого представником позивача, останній платіж за кредитом та нарахованими процентами відповідачем був здійснений 12 січня 2009 року. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року, наданого представником позивача, останній платіж за кредитом був здійснений відповідачем 12 січня 2009 року, а за нарахованими відсотками 05 грудня 2005 року. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року, наданого представником позивача, останній платіж за кредитом та нарахованими процентами був здійснений відповідачем 12 січня 2009 року. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року, наданого представником позивача, останній платіж за кредитом та нарахованими процентами був здійснений відповідачем 10 грудня 2008 року, а за нарахованими процентами 12 січня 2009 року. Таким чином, за визначенням пункту 4.5 договору строк користування кредитом за всіма вищевказаними кредитними договорами вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто 14 березня 2009 року. Після зміни строку виконання зобовязання до 14 березня 2009 року усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою підпункту 4.5 договору позичальник був зобовязаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати, а усі наступні щомісячні платежі за графіком після вказаної дати не підлягали виконанню. Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено на 14 березня 2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 14 червня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Саме така правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-900цс16. Разом з тим, позивачем надані суду відомості щодо звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідача з вимогами щодо погашення всієї суми заборгованості за кредитними договорами № 851/10/27-11/5-120 від 08 листопада 2005 року, №851/10/27-11/5-119 від 07 листопада 2005 року, №851/10/27-11/7-066 від 28 серпня 2007 року та №851/10/27-11/6-253 від 19 квітня 2006 року в позасудовому порядку (листи-вимоги №08.406-297/96-20401 від 09 листопада 2015 року, №08.406-297/96-20397 від 09 листопада 2015 року, №08.406-297/96-20402 від 09 листопада 2015 року та №08.406-297/96-20404 від 09 листопада 2015 року). Однак зі змісту зазначених листів-вимог вбачається, що позивач звернувся з ними також поза межами строку позовної давності 09 листопада 2015 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність у позивача поважних причин пропущення позовної давності у три роки для звернення до суду. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Матеріали справи не містять доказів про наявність у позивача поважних причин пропущення позовної давності (загальної та спеціальної) для звернення до суду. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно до ч.4 ст. 267 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що є підстави для застосування позовної давності та ухвалення рішення про відмову в позові через сплив позовної давності. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed