Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.12.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. зі сплатою 30,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам, правилами надання кредиту та користування платіжною карткою складає між ним і банком кредитний договір. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. У звязку з цим, станом на 18.03.2015 року виникла заборгованість 14630,56 гривень, яка складається з наступного: 6156,35 гривень заборгованість за кредитом; 6051,33 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250,00 грн. заборгованість по пені та комісії; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 672,88 грн. штраф (процентна складова). Від позивача надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач та його представник до суду не зявилися, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином. Відповідачем надано до суду заяву про зупинення розгляду справи у звязку із розглядом кримінальної справи. На попередніх засіданнях позов не визнав, пояснив що у нього викрали паспорт та оформили кредит, проте ніяких документів він не підписував, договорів не укладав та коштів не отримував. Дослідивши наявні у справі матеріали (умови і правила наданні банківських послуг, копію кредитного договору б/н від 02.12.2013 року; анкету-заяву позичальника; розрахунок заборгованості станом на 18.03.2015р, відповідь Ленінського РВ УМВС від 17.08.2015р. №17/6214, постанову про закриття кримінального провадження від 15.11.2013р., довідку слідчого Ленінського РВ УМВС, копію вироку від 22.09.2015р.), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.12.2013р. відповідач отримав кредит у розмірі 300грн. зі сплатою 30,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 14630,56 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 553, 554, 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Посилання відповідача на неможливість підписання договору 02.12.2013р. у звязку з тим, що паспорт відповідача було викрадено, суд вважає безпідставним, так як відповідно до вироку Ленінського районного суду від 22.09.2015р. було встановлено: «у грудні 2013р. точну дату не встановлено, гр. [PERSON] знаходячись в барі «Бомбей» в м. Миколаїв на площі Перемоги, придбав у невстановлених осіб паспорт громадянина України [PERSON], 24.10.1984р.н. серії ЕО №883324, виданий 13.12.2000р. Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області, з метою використання зазначеного документу для працевлаштування на роботу від імені даної особи. Наприкінці травня 2014р. [PERSON] реалізуючи свій намір, у не встановлену місці підробив громадянину України - [PERSON], 24.10.1984р.н. серії ЕО №883324, виданий 13.12.2000р. Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області, замінивши фотокартку власника документу на фотокартку із своїм зображенням». Будь-яких інших доказів сторона відповідача, щодо неможливості підписання кредитного договору від 02.12.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]М, не надала. На підставі ст.. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 243,60 грн.

Outcome: approved