Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 11 646 грн. 15 коп. Так, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення норм права боржник не вносить платежі за спожиті житлово-комунальні послуги і має станом з 01.10.2016 по 01.09.2020 по 01.09.2020 заборгованість в сумі 11 646 грн. 15 коп. грн., чим наносить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» значні матеріальні збитки. 21.10.2020 судом здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. 29.10.2020 отримано відповідь про відсутні інформації про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою від 03.11.2020 відкрито спрощене провадження з розгляду справи та призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, представником позивача було направлено заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджує розписка,яка міститься в матеріалах справи. Також, відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності, оскільки відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед позивачем включає період з жовтня 2016 по жовтень 2017 року, що загалом складає 2 625 грн.. 23 коп., а оскільки позов подано в жовтні 2020 року, тому зазначені платежі не можуть бути включені у розрахунок, так як передують більше ніж трирічному періоду до дати подання позову і відповідно на них поширюється строк позовної давності. З врахуванням зазначеного, відповідач просить суд виключити із розрахунку заборгованості суму в розмірі за період з жовтня 2016 по жовтень 2017 року. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі витягу з держреєстру. Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному оосязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території які надає оалансоутримович будинку, а саме КП «Керуюча компанія». Відповідач по справі на протязі 47 місяців, а саме: з 01.10.2016 до 01.09.2020 відмовляється сплачувати за отримані комунальні послуги, внаслідок чого має заборгованість 11 646,15 гри. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572. Постановою пленуму Верховного суду України від 30.10.2013 не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги. З врахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 11 646 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Відповідно до ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання,газ, електрична, теплова енергія ті інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з цим, суд, приймає до уваги позицію відповідача, щодо застосування строків давності, так як вбачається, що позивач звернувся до суду з пропущенням строків встановлених ст..ст. 256, 257 ЦПК України, якими встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача з жовтня 2016 по жовтень 2017 року заборгованість, при тому, що до суду з позовом звернувся в жовтні 2020 року, а тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з вересня 2017 року по серпень 2020 року, який не виходить за межі строків позовної давності, що в сумі становить 9 653 грн. 54 коп. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: partial