Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що 25.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб з відповідачкою, актовий запис №142. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час спільного проживання в шлюбі був придбаний легковий автомобіль марки ВАЗ модель 21703, чорного кольору, загальний легковий СЕДАН -В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, яким розпоряджається та користується одноосібно відповідачка. Ринкова вартість автотранспортного засобу визначена експертами - оцінювачами [PERSON] та [PERSON] у звіті про незалежну оцінку становить 107260 (сто сім тисяч двісті шістдесят гривень). Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Відповідачка відмовляється поділити спільно набуте майно, у зв'язку з чим [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із цим позовом. Так як вказаний автомобіль відноситися до категорії рухомого майна та є річчю неподільною, позивач вважає, що в звязку із тим що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу оформлено на його імя, даний автомобіль потрібен позивачу щодня, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте своєю заявою просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити їх. Додав платіжне доручення №150091846 від 26.01.2018 року, про сплату 53630 грн. на рахунок ТУДСА у Вінницькій області, що відповідає половині вартості автомобіля. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте своєю заявою позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. До заяви додала акт прийому передачі автомобіля. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері прав спільної сумісної власності подружжя, що регулюються відповідними нормами Сімейного Кодексу України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №142, (а.с. 13). Як видно з копії рішення Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/1725/16-ц, від 12 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, та присуджено аліменти на утримання доньки (а.с.7). Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль марки ВАЗ 21703 2008 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ІС № 168085 (а.с.9) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС № 068566 (а.с.12). Відповідно до ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу ВАЗ 21703, реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, його середня ринкова вартість на дату оцінювання з урахуванням ПДВ, становить 107260 грн. (сто сім тисяч двісті шістдесят гривень) (а.с. 14-26). Як видно з платіжного доручення № 150091846 від 26 січня 2018 року, позивач [PERSON] сплатив 53630 грн. застави у справі на рахунок ТУДСА у Вінницькій області, що відповідає половині вартості автомобіля. Враховуючи викладене, а також те, що спірний автомобіль ВАЗ 21703 був придбаний під час шлюбу, а також те, що відповідач позов визнав повністю, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved