Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16.03.2017 в результаті перевірки, проведеної представниками Скадовського РЕЗ і ЕМ за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON] виявлено порушення «Правил роздрібного ринку електричної енергії», а саме: самовільне підключення електроустановок до електричних мереж Скадовського РЕЗ і ЕМ АТ «Херсонобленерго» з порушенням схеми обліку, шляхом зняття ізоляції з ввідного проводу, розташованого до приладу обліку та підключення безоблікового проводу, прокладеного в житловий будинок, електроенергія споживалась, але не обліковувалась та не сплачувалась. Тим самим допущено порушення пунктів 3, 14, 19, 42 вище вказаних Правил. Завдані збитки складають 6800,01 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також просила позов задовольнити та висловилась про відсутність заперечень щодо розстрочки виконання рішення суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій висловила позицію про визнання позовної заяви, просила у звязку зі скрутним фінансовим становищем розстрочити виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту про порушення № 230573 від 16.03.2017 в квартирі [ADDRESS] виявлено підключення електроустановок до електричних мереж Скадовського РЕЗ і ЕМ з порушенням схеми обліку, тобто електроенергія споживалася та не враховувалася. Перевірка здійснена в присутності трьох працівників позивача. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами-споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Правила є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Згідно розрахунку збитків за Актом № 230573 від 16.03.2017 відповідно пунктів 3.3, 3.5 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» розмір шкоди завданої позивачу відповідачкою складає 6 800,01 грн. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду наведених норм закону та фактично встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно із частинами 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Як вбачається із довідки від 26.04.2018, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої становить 1421,48 грн. Отже враховуючи матеріальний стан відповідачки та відсутність заперечень представника позивача, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців, шляхом сплати заборгованості рівними частинами. Відповідно до статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 881 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (1762 х 0,5 = 881). Інша частина понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в розмірі 881 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved