Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 1986 року. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте, поступово між ними почали виникати непорозуміння в сімейних відносинах через несумісність характерів, почалися сварки і скандали. З відповідачем позивач не проживає з жовтня 2018 року, між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини. За таких обставин, що склалися між ними, у позивача зникла повага та довіра до дружини, почуття любові також відсутнє. Спільне господарство між ними не ведеться. Спору щодо поділу майна між ними також немає. Відповідач у добровільному порядку не погоджується розірвати шлюб через відділ РАЦС. Тому [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, однак, у дане судове засідання вони не з`явилися. У той же час, позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації судового процесу, на позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити позов. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони із 13 грудня 1986 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кінсько-Роздорівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 грудня 1986 року. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що сторони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved