Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , просить стягнути на його користь з [PERSON] 6400 грн. боргу за договором позики , 2500 грн. витрат на правову допомогу та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди , яка була завдана йому неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань . [PERSON], вказує , що відповідно до договору позики від 28 жовтня 2013 року [PERSON] мав повернути йому 6400 грн. рівними частками по 800 грн. щомісячно , виплативши весь борг 28. 06. 2014 року. Оскільки взятих на себе зобов»язань відповідач не виконує , з дня написання розписки про повернення боргу не перерахував жодного оговореного домовленістю платежу , у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимагає дострокового повернення частини позики , що залишилася. Підтримавши позов в суді , [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з огляду на те , що відповідач не виконує взятих на себе зобов»язань та не сплатив йому протягом листопада - грудня 2013 року та січня 2014 року визначених договором коштів . Неналежним виконанням взятих на себе зобов»язань [PERSON] завдав йому моральної шкоди , яка полягала у хвилюванні з цього приводу та необхідності додавати зусиль для організації свого життя та життя своєї родини . Також просить стягнути на його користь 2500 грн. сплачених ним за отримання правової допомоги при підготовці позову до суду та підтримання його інтересів адвокатом в суді . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав , заперечує щодо отримання від [PERSON] будь-яких коштів в позику. Пояснив , що мало місце досягнення домовленості щодо купівлі у позивача будівельних матеріалів , а саме матеріалів , які були витрачені на капітальний ремонт даху приміщення , що було орендоване ними обома і від оренди частини якого [PERSON] відмовився. Відповідач , не визнаючи позову , вказав , що через неналежну якість ремонту даху орендованого приміщення , він провів демонтаж шиферного покриття , яке використав [PERSON] , і перекрив будівлю більш якісним матеріалом . В з»в'язку з цим не вважає за необхідне виконувати зобов»язання по сплаті позивачеві 6400 грн. боргу. З огляду на безгрошовість договору позики просить в задоволенні позову відмовити . Також не визнає вимог позивача в частині стягнення 1000 грн. моральної шкоди та в частині відшкодування витрат на правову допомогу . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики позичальник к зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів , яка була отримана під час укладання договору . Частиною 2 ст. 1050 передбачено право пози подавця вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилась , в разі прострочення повернення чергової частини , яка була оговорена при укладенні договору позики . Судом встановлено , що відповідачем не отримувались від позивача грошові кошти в сумі 6400 грн. Натомість , мало місце досягнення угоди сплати [PERSON] позивачеві вартості матеріалів та роботи по перекриттю даху будівлі , яку сторони орендували спільно і який за згодою обох сторін було прийнято відповідачем для подальшої експлуатації . Крім того , відповідач пояснив , що після розірвання договору оренди приміщення [PERSON], між ними була також досягнута угода щодо переводу боргу по несплаті оренди позивачем в сумі 3600 грн. на нього для подальшої виплати орендодавцеві . Вказана домовленість була досягнута також в межах досягнення угоди по купівлі у [PERSON] матеріалів та витрат на ремонт того ж даху в орендованому приміщенні . Виходячи з встановленого , суд приходить до висновку , що в даному випадку між сторонами мало місце досягнення домовленості про заміну боргу , який виник із договорів купівлі - продажу , позиковим зобов»язанням , що передбачено ч. 1 ст. 1053 ЦК України , тобто новація боргу у позикове зобов»язання . Оскільки сторони досягнули такої домовленості і заміна боргу була здійснена у формі , встановленої для договору позики ( а саме передбаченої ст.. 1047 ) , суд приходить до висновку , що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення . Вирішуючи позов в частині відшкодування відповідачем позивачеві 1000грн. моральної шкоди , суд приходить до висновку , що позов в цій частині не підлягає до задоволення , оскільки відшкодування моральної шкоди в разі несплати боргу по договору позики не передбачено законом . Вимоги позивача в частині компенсації витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення. Відшкодування витрат на правову допомогу передбачено ст.. 84 ЦПК України . Однак розмір таких витрат визначається Законом України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» , відповідно до якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах стороні , на користь якої ухвалено судове рішення , іншою стороною , не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати за годину участі особи , яка надавала правову допомогу , у судовому засіданні . Беручи до уваги те , що адвокат [PERSON] у судовому засіданні протягом двох днів розгляду справи витратив 1 годину 20 хвилин та беручи до уваги час , який було витрачено на надання такої допомоги поза судовим засіданням , суд приходить до висновку про необхідність компенсації наданої правової допомоги за 2 години . Тому розмір компенсації має складати : 1218 ( мінімальна заробітна плата ) х 40% х 2 = 947 грн. На підставі ст.. ст.. 1046,1047, 1050,1051, 1053 УК України ,ст.. 84 ЦПК України

Outcome: partial