Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за участю належного йому на праві власності автомобіля і автомобіля під керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль. Постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Оцінивши розмір заподіяної йому шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права та зменшивши під час розгляду справи розмір позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 234 232 гривні 88 копійок та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень 00 копійок. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності та підтримав позовні вимоги. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо вимог позову, посилаючись на порушення порядку проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля позивача та недоведеність вимог позивача щодо моральної шкоди (а.с. 121 - 125). Враховуючи, що представник відповідача, який належним чином в порядку передбаченому статтею 130 ЦПК України був повідомлений, не з`явився в судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, на підставі частини першої статті 223 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відсутності відповідача і його представника. При цьому, суд враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. від 23 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/5600/18-п встановлено, що 25 вересня 2018 року о 15 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel Omega», номерний знак [NUMBER] , на 31-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Land Rover Freelander», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а. с. 15). Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В обґрунтування своїх вимог щодо завданої матеріальної шкоди, позивач надав суду звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 53070 від 14.11.2018 року згідно із яким вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Land Rover Freelander», номерний знак [NUMBER] становить 344 232 гривні 88 копійок (а.с. 14 - 98). При цьому, у зв`язку із сплатою Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 100 000 гривень 00 копійок та відчуженням останнім належного йому пошкодженого транспортного засобу марки «Land Rover Freelander», номерний знак [NUMBER] за 10 000 гривень 00 копійок, позивачем зменшено суму вимог на 110 000 гривень 00 копійок (а.с. 185 - 187, 188, 191). Отже, у зв`язку із пошкодженням внаслідок вчиненого з вини відповідача ДТП, позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду в загальній сумі 234 232 гривні 88 копійок, а тому, суд приходить до висновку, що вказаний розмір шкоди завданої майну позивача зобов`язаний відшкодувати відповідач. Одночасно, суд не приймає до уваги та відхиляє викладені у відзиві на позов доводи представника відповідача щодо порушення порядку проведення оцінки вартості пошкодженого автомобіля позивача, оскільки наданий позивачем звіт не суперечить вимогам вказаних нормативно-правових актів. Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідача доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна позивача, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням його майна. При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє повністю і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 гривень 00 копійок. Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у встановленому судом обсязі невідшкодованої позивачу матеріальної шкоди. На підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі пропорційному до задоволеної частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial