Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати заборону на відчуження належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з наявністю заборони на вказану квартиру, що встановлена постановою Державної виконавчої служби в Радомишльському районі Житомирської області серії АА №103578 від 15.08.2006, та зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Радомишльською державною нотаріальною конторою 15.08.2006 за реєстраційним номером обтяження №3603433, він як власник не може реалізувати своє право на відчуження даного майна. Вказану заборону позивач вважає безпідставною, оскільки заборгованість у розмірі 553,17 грн. перед МКП «Тепломережа», яка стала підставою для накладення даної заборони погашена вже 10 років тому, а виконавче провадження в рамках якого накладено заборону в даний час вже знищено, у зв`язку із чим не існує підстав для продовження існування цієї заборони. Ухвалою судді від 02.09.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання позивач не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №254525418 від 27.04.2021 постановою Державної виконавчої служби в Радомишльському районі Житомирської області серії АА №103578 від 15.08.2006, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Радомишльською державною нотаріальною конторою 15.08.2006, реєстраційний номер обтяження №3603433, накладено заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка згідно реєстраційного посвідчення №89 від 17.04.1996 належить позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності (а.с. 11, 13). Як вбачається з листа Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №19.15-30/3/2021/4588 від 29.04.2021 станом на 29.04.2021 відкриті виконавчі провадження, в яких стороною виконавчого провадження є [PERSON] відсутні. Виконавче провадження, згідно якого накладено арешт на майно [PERSON] , було знищено відповідно до вимог Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 (а.с. 15). Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що не зняття державним виконавцем заборони з вищевказаного майна позивача у виконавчому провадженні під час закінчення виконавчого провадження, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження його майном, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved