Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 08.02.2008 р. між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (його правонаступником є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір №005-03959-080208, відповідно до п. 1.2 якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок №26252902081737 в національній валюті, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку №1 до договору, та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору; відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6\~100,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому, сторони погодили, що у даному випадку додаткова не укладається. Відповідно до п. 2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Укладаючи договір, сторони за ним погодили, що у відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення часини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитно лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитно лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитно лінією та/або овердрафтом. Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість, яка утворилася станом на 25.12.2012 р., в розмірі 4\~457, 11 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2\~241,39 грн., заборгованість за відсотками - 874,12 грн., заборгованість за комісіями 1\~341,60 грн. Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача й заявлено вимогу у позові. Відповідач позов не визнав повністю. Відповідно до письмових заперечень відповідача проти позову дійсно між ним банком було укладено договір (від 08.02.2008 р.) №005-03959-080208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п.1.3 Договору № 005-03959-080208 банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в розмірі 3\~000 грн.(три тисячі гривень). Відповідно до п.2.1 Договору №005-03959-080208 моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п.5.2 Договору №005-03959-080208 цей договір набирає чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Згідно з п.1.2 Договору № 005-03959-080208 Банк здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa «Класичний», що міститься в Додатку №1 до цього договору. Тарифами на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифного пакету Visa «Класичний» (а.с. 8) передбачені «Умови тарифного пакету», відповідно до яких частка обовязкового погашення тіла кредиту складає 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Також передбачено, що Держатель зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, плати за прострочення заборгованості та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідна вимога міститься також у п.3.6. Договору № 005-03959-080208 від 08.02.2008 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 5). Таким чином, сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів у розмірі 7% від суми використаних коштів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно до п.3.1 Тарифів на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифного пакету Visa «Класичний» (а.с. 8) за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу встановлено штраф у розмірі 0,01% але не менше 50 грн., за кожен факт прострочення. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості (а.с. 13) за платіжний період з 04.01.2009 року по 30.01.2009 року [PERSON] не виконав щомісячні зобовязання з погашення частини тіла кредиту, що входить до обовязкового мінімального платежу. І саме з січня 2009 року по 25.12.2012 року (дата складення розрахунку) і по час звернення позивача до суду листопад місяць 2013 року (більше 4-х років) не здійснювалося погашення тіла кредиту. Отже з 01.02.2009 р. почався перебіг строку позовної давності до платежів по сплаті тіла кредиту, відтак, твердження позивача про відсутність прострочення по тілу кредиту не відповідає дійсності та не підтверджене належними доказами. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Враховуючи умови Договору №005-03959-080208 та тарифного пакету Visa «Класичний» про щомісячну сплату обовязкового мінімального платежу, який складається в тому числі з частки обовязкового погашення тіла кредиту, яка виникла за попередній звітний місць, у позивача з моменту не сплати або сплати не в повному обсязі мінімального платежу виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/35667396) та розміщені на офіційному сайті Верховного Суду України (http://www.scourt.gov.ua). Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Аналогічні розяснення надані в Інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування строків позовної давності» № 10-70/0/4-13 від 16.01.2013 року. Враховуючи звернення банку до суду лише 29.11.2013 року, таким чином, в звязку з застосуванням позовної давності за заявою Відповідача не підлягають задоволенню позовні вимоги про нарахування заборгованості до 28.11.2010 року включно. Враховуючи, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.11.2010 р. прострочене тіло кредиту складало 2 247,44 грн. строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту сплив. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Тобто, зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України, незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу. Таким чином, зважаючи на сплив позовної давності не підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4\~457,11 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 2 241,39 грн.; заборгованості за відсотками 874,12 грн.; заборгованості за комісіями 1\~341,60 грн. Особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судових засіданнях: представник позивача просив суд в окремо наданій заяві розглядати справу у його відсутності та задовольнити поданий позов. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову повністю, врахував надані письмові заперечення. Дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 08.02.2008 р. між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (його правонаступником є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір №005-03959-080208, відповідно до п. 1.2 якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок №26252902081737 в національній валюті, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку №1 до договору, та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору; відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6\~100,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому, сторони погодили, що у даному випадку додаткова не укладається. Відповідно до п. 2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Укладаючи договір, сторони за ним погодили, що у відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення часини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитно лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитно лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитно лінією та/або овердрафтом. Утім, відповідач порушив умови кредитного договору, розмір заборгованості, яка утворилася станом на 25.12.2012 р., становить 4\~457, 11 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2\~241,39 грн., заборгованість за відсотками - 874,12 грн., заборгованість за комісіями 1\~341,60 грн. Відповідач не оспорював наданий позивачем розрахунок заборгованості. Разом з тим, суд погоджується із слушністю доводів відповідача щодо пропуску з боку позивача строку позовної давності до вимог за даним позовом, у звязку з чим суд й відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до п.1.3 Договору №005-03959-080208 банк надає кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в розмірі 3\~000 грн.(три тисячі гривень). Відповідно до п.2.1 Договору №005-03959-080208 моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п.5.2 Договору №005-03959-080208 цей договір набирає чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Згідно з п.1.2 Договору №005-03959-080208 Банк здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa «Класичний», що міститься в Додатку №1 до цього договору. Тарифами на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифного пакету Visa «Класичний» (а.с. 8) передбачені «Умови тарифного пакету», відповідно до яких частка обовязкового погашення тіла кредиту складає 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Також передбачено, що Держатель зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, плати за прострочення заборгованості та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідна вимога міститься також у п.3.6. Договору № 005-03959-080208 від 08.02.2008 р. на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 5). Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів у розмірі 7% від суми використаних коштів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно до п.3.1 Тарифів на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифного пакету Visa «Класичний» (а.с. 8) за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу встановлено штраф у розмірі 0,01% але не менше 50 грн., за кожен факт прострочення. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості (а.с. 13) за платіжний період з 04.01.2009 р. по 30.01.2009 р. [PERSON] не виконав щомісячні зобовязання з погашення частини тіла кредиту, що входить до обовязкового мінімального платежу. І саме з січня 2009 р. по 25.12.2012 р. (дата складення розрахунку) і по час звернення позивача до суду (відповідно до штемпелю поштового відділення позовна заява здана по пошту 22.11.2013 р.), тобто, більше 4-х років не здійснювалося погашення тіла кредиту. Отже, з 01.02.2009 р. почався перебіг строку позовної давності до платежів по сплаті тіла кредиту, відтак, строк позовної давності пропущений. Судові витрати віднести на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed