Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 14.01.2014 року був укладений договір поруки № 1/14, відповідно до умов якого відповідач поручився перед позивачем за виконання боржником ТОВ «Співдружність» всіх грошових зобов»язань, які виникли або виникнуть у майбутньому за договором купівлі-продажу № АА/30 від 13.12.2013 року (основний договір), укладеного між продавцем-позивачем і покупцем-відповідачем-2 за цим договором. 13.12.2013 між позивачем та СТОВ «Співдружність» був укладений договір №АА/30 на поставку продукції та узгоджений графік оплати вартості товару до 11.04.14 в сумі 22860,18 грн.. На виконання договору позивач виконав свої зобов»язання, поставив товар на вказану суму, а відповідач СТОВ «Співдружність» не сплатив вказану в договорі суму. У специфікації №7 від 10.04.14 до договору купівлі-продажу зазначено, що доларовий еквівалент ціни товару складає 1836,16 дол. США, тобто станом на 02.12.2015 року заборгованість СТОВ «Співдружність» перед позивачем становить 44141,29 грн. з розрахунку 24,04 грн. за 1 дол. США на 01.12.2015. П.8.4.2 договору купівлі-продажу передбачено, що у випадку прострочення оплати більш ніж на 60 календарних днів, крім неустойки покупець відшкодовує продавцю збитки у розмірі 20% від ціни несплаченого товару, якщо більш ніж на 100 днів - 40%, більш ніж на 200 днів 60%. Сума збитків становить 13716,11 грн.. Таким чином борг відповідача СТОВ «Співдружність» перед позивачем становить 57857,40 грн. Так як відповідач СТОВ «Співдружність» порушив свої зобов»язання щодо оплати коштів, просить стягнути солідарно вказану суму з відповідача СТОВ «Співдружність» та поручителя [PERSON]. У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Ст.554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого порукою, а саме солідарна відповідальність поручителя та боржника перед кредитором. Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов»язання. В свою чергу відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору поруки № 1/14 від 14.01.2014 посилаючись на те, що він не підписував договір поруки і тому у відповідності до ст.ст.215 та 203 ЦК України договір поруки повинен бути визнаним недійсним. Вказані позовні заяви ухвалою суду від 09.02.2017 об»єднані в одне провадження, так як стосуються тих самих сторін і того ж самого кредитного договору і витікають з тих самих правовідносин. Ухвалою суду від 19.06.2017 провадження по справі в частині стягнення заборгованості зі СТОВ «Співдружність» закрито в зв»язку з непідсудністю Рокитнянському районному суду. За клопотанням відповідача [PERSON] судом 09.02.17 була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання чи виконано підпис від імені [PERSON] на всіх сторінках договору поруки №1/14 від 14.01.14 цією особою чи іншою особою. Для виконання експертизи експертам були надані оригінал договору поруки та зразки підпису [PERSON]. Згідно висновку експертів № 4351/4352/17-32 від 13.05.17 підписи від імені [PERSON] на всіх сторінках договору поруки № 1/14 від 14.01.14 в графах «Поручитель» виконано не [PERSON], а іншою особою. В судове засідання сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, не з»явилися, натомість представник позивача та відповідач [PERSON] подали заяви, в яких представник ТОВ «Агроспецінвест» підтримав свої позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, а [PERSON] просить відмовити у задоволенні первинного позову та задовольнити зустрічний позов та просять слухати справу без їх участі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. В ст.16 ЦК України визначені способи захисту порушеного права і визнання правочину недійсним є одним із таких способів. Згідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п»ятою та шостою ст.203 ЦК, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тощо. Виходячи з приписів ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення первинного позову про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] немає, так як було вказано вище, згідно висновку експертів № 4351/4352/17-32 від 13.05.17 підписи від імені [PERSON] на всіх сторінках договору поруки № 1/14 від 14.01.14 в графах «Поручитель» виконано не [PERSON], а іншою особою, тобто [PERSON] в даному випадку не є стороною цивільного провадження (договору поруки), так як підписи виконані не ним, а іншою особою. За вищевказаних умов зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору поруки №1/14 від 14.01.2014, укладений між ТОВ «Агроспецінвест» та [PERSON] підлягає задоволенню, так як фактично договір поруки не відбувся, тобто є неукладеним, тому що згідно висновку експертів № 4351/4352/17-32 від 13.05.17 підписи від імені [PERSON] на всіх сторінках договору поруки № 1/14 від 14.01.14 в графах «Поручитель» виконано не [PERSON], а іншою особою. Судові витрати позивача за зустрічним позовом підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved