Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання до закінчення навчання у розмірі ? частини його щомісячного заробітку, а також додаткові витрати на оплату його навчання одноразово у розмірі 10025,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що він є сином [PERSON], на даний час він продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку допомогу надавати, навчання позивача платне та коштує 20050,00 грн., половину цих коштів позивач вважає обґрунтованим стягнути з відповідача як додаткові витрати на оплату його навчання. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та подав суду письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовуються тим, що вимоги про стягнення додаткових витрат він вважає необґрунтованими, так як законодавством не передбачено сплата додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини. З підстав, зазначених у запереченнях, відповідач просив суд частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі ? частини свого щомісячного заробітку, а у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат відмовити. Відповідач просив також врахувати, що він має на утриманні непрацездатних батьків, у тому числі мати-інваліда. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 240281, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 29.08.15 р. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим пот ребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з довідкою Львівського торговельно-економічного університету № 09/03 від 18.08.17 р., [PERSON] навчається за денною формою навчання у даному навчальному закладі за ступенем «магістр». З договору про надання освітніх послуг № 24/5 см від 14.08.17 р. вбачається, що термін навчання [PERSON] складає 1 рік 6 місяців, вартість навчання становить: за перший рік навчання 13150,00 грн., за другий рік навчання 6900,00 грн. Як встановлено з пояснень відповідача, [PERSON] працевлаштований та має стабільний заробіток, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи цю обставину, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від доходу. З урахуванням визнання відповідачем вимоги про стягнення аліментів у розмірі ? частини свого щомісячного заробітку, суд прийшов до висновку про визначення частки його доходу, яка підлягає стягненню, саме у такому розмірі. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З огляду на зміст вищезазначених норм, суд прийшов до висновку, що стягнення додаткових витрат на дитину, передбачене ст.185 К України, яка відсутня у переліку норм, що відповідно до ст.201 СК України застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, нормами СК України не передбачено, а тому слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на оплату навчання. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки [PERSON] закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання. Враховуючи викладене,

Outcome: partial