Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 12.07.2006 р. відповідач отримав кредит в розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України; відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, договором передбачено строк та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом ат інших витрат. Утім, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, на порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за договором не виконав, та станом на 30.06.2013 р. має заборгованість в розмірі 22 067,16 грн., яка складається з наступного: 3 994,82 грн. - заборгованість за кредитом, 16 545,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. та 1 027,01 грн. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача зазначеної вище суми заборгованості; підставу позову становлять приписи ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнав, пояснив що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом, визнав, що він отримував кредитні кошти, утім, не визнає розмір заборгованості, який визначений позивачем, просив відмовити в задоволенні позову повністю. У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, особи, які беруть участь у справі не з'явилися, відповідач не повідомив про причини неявки, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до укладеного договору від 12.07.2006 р. відповідач отримав кредит в розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України; відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено строк та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом ат інших витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору, на порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за договором не виконав, та станом на 30.06.2013 р. має заборгованість в розмірі 22 067,16 грн., яка складається з наступного: 3 994,82 грн. - заборгованість за кредитом, 16 545,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. та 1 027,01 грн. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На переконання суду, відповідач не виконав обов'язок доказування, не надав докази відповідно до ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження його заперечень щодо завищення позивачем розміру заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим не є слушними його доводи щодо того, що розмір заборгованості набагато менший ніж той, що заявлений позивачем. Разом з тим, для суду вбачаються підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності відповідно до наданої відповідачем заяви. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.07.2006 р. відповідач отримав кредит в розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач не виконував умови договору, утворилася заборгованість, розмір якої станом на 30.06.2013 р. становить 22 067,16 грн., яка складається з наступного: 3 994,82 грн. - заборгованість за кредитом, 16 545,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. та 1 027,01 грн. Згідно п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження продовження дії договору після 12.07.2008 року. За змістом ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу обмежується позовною давністю. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», кредитодавецю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Відтак, в задоволенні має позову має бути відмовлено повністю. Судові витрати віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України) .

Outcome: dismissed