Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на їх неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред*явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову посилається на те, що перебував з відповідачкою у шлюбі, який на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2018 з нього стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської обалсті від 19 червня 2020 року його звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] на їх неповнолітню дочку. Починаючи з 17 квітня 2019 року дочка проживає з ним та знаходиться на його утриманні, а [PERSON] всупереч вимогам ст.180 СК України не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину. Відповідачка є працездатною, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців у неї немає, аліменти нікому не сплачує. Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою через оголошення на сайті суду, не подала відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності, що є умовою відповідно до ст.280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки несуть рівний обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст.183 СК України визначено стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті; на двох дітей - однієї третини; на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 16.02.2018 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ніжинського міськрайонного судуЧчернігівської обалсті від 19 червня 2020 року його звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] на їх неповнолітню дочку. Згідно довідки Вертіївської сільської ради №801/11-19 від 08.09.2020 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні та вихованні. Довідкою Вертіївського дошкільного навчального закладу «Колосок» № 10 від 26.11.2019 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відвідує їх дитячий заклад, батько спілкується з педагогами та цікавиться життям дитини у закладі. Дитину приводять і забирають батько [PERSON] , бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Актом обстеження умов проживання від 05.03.2020 підтвенрджується, що [PERSON] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка не надала суду доказів, які відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України доводили б ті обставини, що вона в силу матеріального становища неспроможна сплачувати аліменти на дитину у визначеному судом розмірі. При цьому, суд враховує те, що відповідачка є працездатною за віком, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких вона зобов`язана утримувати, не має. З відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved