Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить зняти з реєстраційного обліку [PERSON], за адресою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою та зобов'язати УДМС у Полтавській області зняти відповідача з обліку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що квартира придбана ним 18 березня 2003 році в кредит в «ПриватБанку». До 2006 року він самостійно виконував кредитне зобов'язання. З відповідачкою проживали в цивільному шлюбі з 2007 року. В 2008 році в народився спільний син [PERSON]. Після народження сина він зареєстрував у квартирі [PERSON], її сина [PERSON] і спільного сина [PERSON]. З 2009 року [PERSON], разом з двома синами, виселилася з квартири, не повідомляючи позивача про причини свого виселення. Відповідачка, у помешканні понад п'ять років не проживає, участі в утриманні житла не приймає, але добровільно знятись з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачу вільно користуватись своєю власністю та розпоряджатися нею. Тому просить суд, зняти з реєстраційного обліку [PERSON], її сина [PERSON] і спільного сина [PERSON] і визнати їх такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги змінив. Просив суд зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та її сина [PERSON] та визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою, за адресою [ADDRESS]. Сину [PERSON] залишити попереднє місце реєстрації - [ADDRESS]. Відповідачка, [PERSON], проти позовних вимог [PERSON], заперечень не мала. Представник органів опіки та піклування Чорнухинської районної державної адміністрації, Яцюк С.В. і прокурор Чорнухинського району Полтавської області Кушнерик Ю.А. проти позовних вимог [PERSON] не заперечували. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права в обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої в [ADDRESS], згідно з договором купівлі - продажу квартири ВАЕ № 160962 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ВАА № 309152, виданого Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 01 квітня 2003 року. Також встановлено, що 18 березня 2003 року [PERSON] придбав в кредит у «ПриватБанку» квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується кредитним договором та договором застави нерухомого майна серія ВАК №427897. Протягом трьох років до 2006 року він самостійно виконував кредитне зобов'язання по сплаті кредиту. У 2007 році позивач проживав у квартирі з [PERSON] та її сином [PERSON]. [INFO] народився спільний син [PERSON]. Після народження сина [PERSON] зареєстрував [PERSON], її сина [PERSON] та спільного сина [PERSON] у власній квартирі, за адресою [ADDRESS]. Восени 2009 року відповідачка разом з синами виселилася з квартири, причини виселення не повідомила. Відповідно до акту, від 21 червня 2014 року, про обстеження наявності проживання [PERSON] та її дітей [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS], встановлено, що з жовтня 2009 року і станом на день розгляду справи відповідачка з дітьми, у вказаній квартирі, не проживають. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред'явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Аналізуючи викладене, суд наголошує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] з синами, не проживає у вказаному жилому приміщенні понад встановленні строки передбачені ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, в тому числі на підставі рішення суду, тому окрема вимога позивачів про зобов'язання органу реєстрації фізичних осіб зняти відповідача з обліку є безпідставною і задоволенню не підлягає. З огляду на викладене,

Outcome: approved