Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255128000 від 20.11.2007 року (далі кредитний договір) в розмірі 71482 грн. 42 коп., оскільки останні не виконують зобовязань за кредитним договором. Представник позивача надіслав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 20 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній було надано кредитні кошти в сумі 105500,00 грн. строком до 18.11.2014 року зі сплатою за користування кредитом 14,00% річних (п. 1.1, п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору). Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. Пунктом 2.1 кредитного договору встановлено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON], згідно договору поруки №159311 від 20 листопада 2007 року, а також позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме транспортний засіб марки SAMAND, модель LX 1.8, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий седан-В, номери агрегатів: шасі VF700000070705690, двигун VF700000070705690, кузов VF700000070705690, державний номер [NUMBER]. За договором поруки №159311 від 20.11.2007 року, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11255128000 від 20.11.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.1, п. 1.3, п. 1.4 договору поруки). 11 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого змінено на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON], укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, за якою сторони домовились викласти Додаток №1 до Договору у іншій редакції, а 20 листопада 2007 року додаткова угода №2 щодо внесення змін до Додатку №1 до Договору, додавання до договору Додатку №2 [PERSON] та внесення змін до пунктів кредитного договору. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» за договором факторингу №05/12 від 20.04.2012 року відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором, а товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» - на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» за договором факторингу №05/12-КВ від 20.04.2012 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2014 року частково задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме: в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11255128000 від 20.11.2007 року в сумі 173497,91 грн., на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марка SAMAND, модель LX І.8, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ Легковий Седан-В, номери агрегатів: шасі VF700000070705690, двигун VF700000070705690, кузов VF700000070705690, д. № [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №32 від 19.11.2007 року, шляхом продажу вказаного автомобіля товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» судовий збір у розмірі 1734,98 грн.. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми боргу за кредитним договором не оскаржувалось та вступило в законну силу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України,\~ якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 3.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року в справі №6-1206цс15 дійшов до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільного кодексу України. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідачів за кредитним договором станом на 07.11.2017 року становить 71482,42 грн., що складається із: 48224,91 грн. нарахованих відсотків; 23257,51 грн. пені. Приймаючи до уваги порушення відповідачами зобовязань за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., з кожного по 800 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 525-527, 530, 536, 610-611, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved