Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював і змінював. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22.10.1980 р. працює в ПАТ «Сумське МНВО». Відповідач в порушення вимог законодавства та колективного договору з червня 2014 року постійно затримував виплату заробітної плати і не виплачував компенсацію відповідно до ст. 117 КЗпП України. Збільшивши позовні вимоги згідно заяви від 04.05.2016 р., просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати за лютий, березень і квітень 2016 року (а.с. 35). Уточнивши вимоги просив суд стягнути з відповідача заробітну плату за січень, лютий березень та квітень 2016 року, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.2014 р. по 01.03.2016 р. відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» (а.с. 62, 81). Уточнивши позовні вимоги 27.10.2016 р. просив суд стягнути з відповідача нараховану та невиплачену заробітну плату за січень, лютий, березень 2016 р. 1,91 грн. та стягнути нараховану та невиплачену компенсацію за період з 01.08.2014 р. по 31.01.2016 р. у сумі 1750, 50 грн. (а.с. 218 - 219). У судових засіданнях 11.07.2016 р., 19.08.2016 р. [PERSON] підтвердив виплату заборгованості по заробітній платі, що є предметом спору з січня по квітень 2016 року включно. Вказував, що на підприємстві з травня 2014 року почали несвоєчасно виплачувати заробітну плату, відповідну компенсацію за затримку виплати не нараховували та не виплачували. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги з наведених підстав підтримав і суду зазначив, що за його підрахунками позивачу не виплачено нараховану заробітну плату у 2016 році за січень 0,72 грн., лютий 0,81 грн., березень 2016 р. 0,38 грн., а всього 1,91 грн. та невиплачено компенсацію за період з 01.08.2014 р. по 31.01.2016 р. у сумі 1750, 50 грн. Зазначена сума взята ним з довідки відповідача шляхом складання вказаних сум, розрахунки відповідача не оспорював. Просив уточнені позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Вказав, що позивач отримує заробітну плату в касі підприємства, дійсно з 2014 року на підприємстві зарплата у повному обсязі виплачується несвоєчасно у звязку з скрутним фінансовим становищем підприємства. Заборгованість по заробітній платі, що є предметом спору виплачена [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується наданими платіжними відомостями та видатковими ордерами. Зазначив, що товариство проводить компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати всім працівникам товариства в тому числі і [PERSON] на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Порядку від 21.02.2001 р. № 159, дійсно є порушення, оскільки компенсація за затримку виплачується не відразу наступного місяця, але у місяць її виплати нараховується компенсація на невиплачену суму компенсації. Незважаючи на наявність порушень права позивача по нарахуванню і виплаті компенсації непорушені, оскільки виплачується подвійна компенсація. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] працює в ПАТ «Сумське НВО» з 22.10.1980 р., на даний час оператором станків (а.с. 6 - 8). Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Судом встановлено, що відповідач здійснює виплату заробітної плата позивачу несвоєчасно і вказана обставина визнана відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське НВО» від 24.05.2016 р. заробітна плата за лютий 2016 р. виплачена у повному обсязі, заробітна плата за березень та квітень 2016 р. не виплачена; оплата по листку непрацездатності за квітень 2016 р. виплачена у повному обсязі (а.с. 44). Так предметом спору відповідно до уточнених вимог згідно заяви від 27.10.2016 р. є заборгованість по заробітній платі за 2016 рік: січень 0,72 грн., лютий 0,81 грн., березень 2016 р. 0,38 грн., а всього 1,91 грн. З розрахункових листів за січень, лютий, березень, та квітень 2016 р., зокрема вбачається, що [PERSON] підлягала до виплати заробітна плата січень 7422 грн., лютий 7190 грн., березень - 6023 грн., квітень 3422 грн., за листком непрацездатності у квітні 2016 р. 961 грн. і саме у такому розмірі вона і була виплачена позивачу (а.с. 225). За 2 половину лютого 2016 р. у розмірі 3595 грн. виплачена 25.03.2016 р., за 2 половину січня 2016 р. у розмірі 3711 грн. - виплачена 11.04.2016 р., за 2 половину січня 2016 р. у розмірі 3711 грн. - виплачена 25.04.2016 р., за 2 половину лютого 2016 р. у розмірі 3312 грн. виплачена 08.04.2016 р., за 2 половину березня 2016 р. у розмірі 3011 грн. виплачена 31.05.2016 р., за 2 половину березня 2016 р. у розмірі 3012 грн. виплачена 22.06.2016 р., за 2 половину квітня 2016 р. у розмірі 3422 грн. виплачена 14.07.2016 р., за лютий 2016 р. у розмірі 3595 грн. виплачена 17.05.2016 р. (а.с. 164 169, 172 179, 189). Представник відповідача та свідок [PERSON] зазначали, що заборгованість по зарплаті перед позивачем відсутня, коли сума до виплати з копійками, останні переносяться у наступний місяць. Щодо вимог про стягнення нарахованої та невиплаченої компенсації за період з 01.08.2014 р. по 31.01.2016 р. у сумі 1750, 50 грн. суд зазначає наступне. У статті 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. З метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок). Так, пунктом 2, 4 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Відповідно до Довідки про виплачену заробітну плату від 20.07.2016 р. вбачається, що відповідач здійснював нарахування та виплату компенсації за затримку виплати заробітної плати позивачу. Так, компенсація нарахована: у жовтні 2014 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 частину липня 2014 р. та серпень 2014 р.; у листопаді 2014 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 частину вересня 2014 р.; у грудні 2014 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 частину жовтня 2014 р.; у січні 2015 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 частину листопада 2014 р.; у лютому 2015 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за грудень 2014 р.; у березні 2015 р. компенсація за затримку виплати заробітної плати за січень 2015 р.; у квітні 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за лютий 2015 р.; у травні 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за березень 2015 р.; у червні 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за квітень 2015 р.; у липні 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за травень 2015 р.; у жовтні 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за серпень 2015 р.; у листопаді 2015 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 частину жовтня 2015 р.; у січні 2016 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за листопад 2015 р.; у лютому 2016 р. - компенсація за затримку виплати частини заробітної плати за грудень 2015 р.; у березні 2016 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за 2 половину грудня 2015 р.; у квітні 2016 р. - компенсація за затримку виплати заробітної плати за січень 2016 р. (а.с. 73 75). Згідно Довідки ПАТ «Сумське НВО» № 16-07 від 20.10.2016 р. компенсація за виплату першої частини липня 2014 р. не нараховувалася згідно п. 2 постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 р., виплату за другу частину липня 2014 р. позивач отримав несвоєчасно, тому на підставі пункту 6 постанови такий дохід компенсації не підлягає (а.с. 222). Представник позивача розрахунок наведений у довідці не спростовував, проте заперечує факт виплати компенсації позивачу у розмірі 1750,50 грн. На виконання ст. 110 КЗпП України, ст. 30 Закону України «Про оплату праці», пунктів 4.1.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Сумське НВО», п. 4.1.17 Колективного договору ПАТ «Сумське НВО» відповідач щомісячно повідомляє позивача розрахунковими листами про заробітну плату з зазначенням виду виплат, розмірів та підстав утримання із заробітної плати, суми заробітної плати, яка підлягає виплаті. Так компенсація втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків виплати обліковується за кодом «167» (а.с. 205 212). Допитана в якості свідка [PERSON] (начальник розрахункового бюро розрахункового відділу ПАТ «Сумське НВО») суду пояснила, що у звязку з скрутним фінансовим становищем підприємства заробітна плата виплачується несвоєчасно, проте нараховується компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати і виплачувалася, однак також несвоєчасно, у звязку з чим у місяці виплати заборгованості по зарплаті на неї знову нараховується компенсація і відповідна виплата обліковується у розрахунковому листі, рядок 167. Виплата нарахованих позивачу сум, до яких включено і компенсацію за затримку виплати заробітної плати, підтверджується наданими відповідачем видатковими касовими ордерами, відомостями на виплату заробітної плати, уточненою довідкою ПАТ «Сумське НВО» № 16-40 від 12.10.2016 р. (а.с. 103 181, 186, 189 - 196). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд неодноразово розяснював позивачу і його представнику за наявності сумнівів у нарахуванні та виплаті заробітної плати, нарахованої компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати призначити відповідну економічну експертизу. Доказів на підтвердження наявності заборгованості за січень, лютий, березень 2016 р. у розмірі 01,91 грн. та нарахування і невиплату компенсації за період з 01.08.2014 р. по 31.01.2016 р. у сумі 1750,50 грн. та на спростування вищенаведених доказів наданих відповідачем, представник позивач суду не надав. Зважаючи на встановлені обставини, вирішуючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що правові підстави для стягнення з ПАТ «Сумське НВО» на користь [PERSON] нарахованої та невиплаченої заробітної плати за січень, лютий, березень 2016 р. 1,91 грн., нарахованої та невиплаченої компенсації за період з 01.08.2014 р. по 31.01.2016 р. у сумі 1750,50 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed