Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти з громадянки [PERSON] на користь малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення дитини повноліття. Представники позивача та третьої особи просили позов задовольнити та справу слухати без фіксації судового процесу. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі поданого службою у справах дітей Одеської міської ради клопотання від 07.04.2017р. №07/2407 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис від 15.03.2007 року №24, місце реєстрації - Виконавчий комітет Української міської ради м. Селидове Донецької області), встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку своєї доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину від 06.08.2016 року малолітня [PERSON], [INFO], була доставлена до КЗ «Обласний притулок для дітей «Світанок» служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації. За інформацією державного закладу за період перебування [PERSON], [INFO], у притулку з 06.08.2016 року по теперішній час ніхто з близьких родичів дитину не відвідував, не телефонував, її подальшою долею не цікавився. Батько дитини - [PERSON], відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька - записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини - [PERSON], [INFO], (паспорт виданий 08.06.2004 року Олександрівським МВ УМВС України в Кіровоградській області, згідно змін від 09.06.2010 року виданий Селидівським МВ УМВС України Донецькій області) була зареєстрована за адресою:[ADDRESS]. За інформацією Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 10.08.2016 року [PERSON] прибула у 2014 році з тимчасово окупованої території з м. Українськ Донецької області та проживала за адресами: [ADDRESS], та по [ADDRESS]. На даний час [PERSON] за даними адресами не проживає, її місце знаходження не відомо. За інформацією департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одесі від 08.02.2017 року [PERSON], [INFO], із заявою про взяття на облік осіб, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО, до управління не зверталася. За інформацією служби у справах дітей Донецької облдержадміністрації від 08.02.2017 року [PERSON] є матір'ю малолітніх: [PERSON], 2004 р.н., [PERSON], 2007 р.н., та [PERSON], 2007р.н.. Згідно з даними бази даних Єдиної інформаційно - аналітичної системи «Діти» у 2010 та 2012 роках малолітні [PERSON] та [PERSON] були усиновлені у зв'язку з наданням [PERSON] письмової згоди на усиновлення. Малолітня [PERSON], [INFO], з 2009 року по 2012 рік перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Селидівської міської ради у зв'язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов'язків; була знята з обліку у зв'язку із вибуттям родини у невідомому напрямку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні доньки. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є відсутність піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку для самостійного життя, зокрема: відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність інтересу до її внутрішнього світу; не створення умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, й наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON], які є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні про позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, за приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved