Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] міської ради, де вказав, що 14.11.2014 року, помер [PERSON], співмешканець хрещеної матері позивача [PERSON], який проживав з останньою без реєстрації шлюбу, за адресою її проживання: [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося майно, зокрема те, яке перейшло йому у спадок на підставі заповіту складеного на його користь хрещеною матірю позивача, після смерті якої спадщина була фактично прийнята спадкоємцем по заповіту, але право власності на яку не було оформлене в порядку визначеному законодавством. Позивач просить встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON], співмешканцем своєї покійної хрещеної матері, та визнати за ним право власності на майно покійного, зокрема на квартиру [ADDRESS], що в м. Житомирі, в порядку спадкування за законом після смерті останнього. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, в справі № 296/10332/16-ц/2296/323/17 від 14 лютого 2017 року, яким встановлено факт проживання однією сімєю позивача та його покійної хрещеної матері [PERSON], що відповідно можна розцінювати підтвердженням факту проживання однією сімєю з [PERSON] співмешканцем хрещеної матері. Представник позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримала повністю із викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] міська рада подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд приймає рішення у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні, 08 липня 2012 року померла [PERSON], а після її смерті відкрилася спадщина на 51/100 частину житлового будинку, що становить кв. № 2 в буд. № 52, що по провулку Академіка Слуцького в м. Житомирі. Своє майно покійна заповіла своєму співмешканцю [PERSON], який помер 14 листопада 2014 року. Відповідно до актів від 14.02.2017 року та 28.03.2017 року, складених КП «ВЖРЕП № 13» [PERSON] міської ради, померла [PERSON] та [PERSON]-П.А., протягом 5-ти років до моменту своєї смерті вели спільне господарство та фактично проживали однією сімєю з позивачем. Дані обставини також підтверджено показами свідків, заслуханими в судовому засіданні. Згідно довідки Першої житомирської державної нотаріальної контори за № 11049/2-12 від 30.08.2012 р. спадкова справа до майна померлого 14 листопада 2014 року [PERSON], не заводилась. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії спадкової справи заведеної Першою житомирською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], право власності на квартиру № 2 буд. № 52, що по провулку Академіка Слуцького в м. Житомирі, фактично перейшло до [PERSON], який прийняв спадщину але не оформив права власності на неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з п. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а відповідно до п. 2 тієї ж статті, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 1264 ЦК України, позивач, як особа яка проживала із спадкодавцем однією сімє більше пяти років до часу відкриття спадщини, являється спадкоємцем четвертої черги за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні також встановлено, що інших спадкоємців за законом чи заповітом, крім позивача, немає, що підтверджується вищезгаданою довідкою з Першої житомирської державної нотаріальної контори та витягами з нотаріальних реєстрів, таким чином позивач має право на успадкування майна після померлого. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або невизнання, оспорювання тощо, а відповідно до п. 2 тієї ж статті, кожна особа має право на захист свого інтересу, у спосіб що не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Оскільки встановити право власності на квартиру [ADDRESS], що в м. Житомирі, в порядку нотаріального оформлення неможливо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання за ним права власності на неї в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Такий спосіб захисту прав позивача відповідає ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved