Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за участю керованого ним автомобіля і автомобіля під керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль. Постановою уповноваженого органу відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Також, позивач зазначив, що страховиком невірно здійснено оцінку пошкодженого КТЗ та виплачено йому страхове відшкодування не в повному обсязі, у зв`язку з цим, вважає за необхідне стягнути з відповідача різницю суми. Оцінивши розмір заподіяної йому шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на свою користь: - з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» несплачену частину страхового відшкодування в сумі 12\~634 гривні 69 копійок; - з [PERSON] витрати на проведення оцінки в сумі 3 4000 гривень 00 копійок, суму франшизи в розмірі 1\~000 гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 10\~000 гривень. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надав суду відзив на позов у якому заперечив щодо вимог позивача та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що в порядку і на умовах визначених положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ним належним чином визначено вартість пошкодженого в ДТП автомобіля позивача та здійснено на його користь відповідну страхову виплату. Також, зазначив, що у позивача не було правових підстав для здійснення самостійної оцінки вартості транспортного засобу без участі страховика. Відповідач [PERSON] надала суду відзив у якому просила відмовити в задоволенні позову з аналогічних підстав, що вказані іншим відповідачем. Також, зазначила, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди. Представником позивача надано відгук на відзиви відповідачів, у якому він не погодився із доводами відповідачів та вважає їх безпідставними і такими, що суперечать положенням цивільного процесуального закону. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області Лівочки Л.І. від 06 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 275/84/20, яка набрала законної сили, встановлено, що 07 грудня 2019 року о 15 годині 35 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ваз» номерний знак [NUMBER] на 24-му кілометрі автодороги М-05 Київ Одеса, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Заз Forza» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності (а. с. 11). Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. На підставі Страхового акту від 22.01.2020 року № ОЦ/011/000/19/0271, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача сплачено страхове відшкодування в сумі 41\~179 гривень 94 копійок, що підтверджується відповідним Платіжним дорученням № 10255 від 04 березня 2020 року. Отже, майнова шкода, що була заподіяна майну позивача у ДТП, відшкодована належним чином в повному обсязі. При цьому, суд відхиляє доводи позивача про іншу суму завданих збитків та погоджується із твердженнями відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про безпідставне здійснення позивачем власної оцінки розміру шкоди завданої належному йому автомобілю, оскільки страховик належним чином виконав вимоги спеціального закону. Крім того, позивач у зв`язку із своєю незгодою із оцінкою проведеною страховиком, не оскаржив таку оцінку і вона є чинною. Під час розгляду справи, позивач не скористався своїм процесуальним правом і не заявив суду клопотання про призначення і проведення відповідної судової авто-товарознавчої експертизи для з`ясування обставин щодо дійсної вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля. Тобто, вимоги позивача про стягнення з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» несплаченої частини страхового відшкодування в сумі 12\~634 гривні 69 копійок є безпідставними і необґрунтованими. Як наслідок, вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на проведення оцінки в сумі 3 4000 гривень 00 копійок і суми франшизи в розмірі 1\~000 гривень 00 копійок, також задоволенню не підлягають. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки факт порушення прав позивача внаслідок ДТП з боку відповідача фізичної особи доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна позивача і його безпосередній участі в ДТП, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з участю в ДТП і пошкодженням його майна. При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача фізичної особи позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє повністю і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача фізичної особи на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 гривень 00 копійок. Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у встановленому судом обсязі завданої позивачу моральної шкоди. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1\~частини третьої\~статті 133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, суду надано копію Договору про надання юридичних послуг № 13/01/20-ЮП/IL від 13 січня 2020 року разом із додатком № 1 до нього, ордером, актом виконаних робіт і квитанцією до прибуткового касового ордеру, з яких вбачається, що позивачем оплачено юридичні послуги в сумі 8\~000 гривень (а.с. 81 87). Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Натомість, здійснивши розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного судового провадження без виклику сторін, судом встановлено, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката не є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Норма частини п`ятої статті 137 ЦПК України передбачає, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки відзив на позов відповідача [PERSON] містить клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд на підставі вищевикладеного вважає його обґрунтованим, однак задовольняє клопотання частково до зменшення суми розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 2\~000 гривень 00 копійок. На підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на кожного із відповідачів у рівних частках. Враховуючи викладене,

Outcome: partial