Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/499-Н, укладеним 06.10.2006р., яка, станом на 13.11.2013р. складається з: - 184 940,92 грн. - сума заборгованості по кредиту; - 78 087,37 грн. - сума заборгованості по відсотках; - 36 222,36 грн. - комісія; - 465 878,48 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; - 20 142,36 грн. - штраф, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 06.10.2006р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/499-Н, згідно якого позивач, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 25 200,00 доларів США, а відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути отримані від позивача кошти до 08.09.2021 року (згідно умов договору), а також сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 10,00% річних. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, 06.10.2006р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідачка [PERSON], як поручитель, поручилась перед позивачем за належне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2006/840-К/499-Н. При цьому, зобов'язавшись щомісяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 13.11.2013р. виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору у розмірі, еквівалентному 785 271,49 грн., яку позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідача [PERSON] та з відповідача [PERSON], яка поручилась перед позивачем за неналежне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 8/2006/840-К/499-Н. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності, а також застосувати до позовних вимог позивача наслідки спливу позовної давності, та, у разі задоволення позову - зменшити розмір пені, нарахований позивачем. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмові заяви, у яких просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності, а також зменшити розмір пені, нарахований позивачем. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 06.10.2006р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/499-Н, згідно п.1.1 якого позивач надав відповідачці [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 200,00 доларів США, а, відповідачка [PERSON] зобов'язалась щомісяця повертати позивачу суму мінімально необхідного платежу, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 10% на рік. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту та виплати відсотків за користування кредитом відповідачем [PERSON], 06.10.2006р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідачка [PERSON], як поручитель, поручилась перед позивачем за належне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2006/840-К/499-Н. Згідно п.1.2. вищезазначеного договору поруки, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначено у п.4.3.8 договору № 8/2006/840-К/499-Н, укладеного 06.10.2006р. між позивачем та відповідачем [PERSON], у випадку порушення виконання зобов'язань, передбачених цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції, визначені у п.п.5.1-5.3 цього договору. Як встановлено у п.5.2. вищевказаного кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. При цьому, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з письмового розрахунку, наданого позивачем на підтвердження тих обставин на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, останню щомісячну суму мінімально необхідного платежу відповідач [PERSON] сплатила 11.12.2009р. Як зазначено позивачем у вищевказаному розрахунку, станом на 13.11.2013р. залишок тіла кредиту складає 23 137,86 доларів США, що в еквіваленті складає 184 940,92 грн. При цьому, як зазначено у вищевказаному розрахунку, за період з 30.10.2006р. по 11.12.2009р. відповідачем [PERSON] сплачено відсотків у розмірі 7 207,81 долар США, у зв'язку з чим залишок несплачених відсотків складає: 16 977, 28 - 7 207,81 = 9 769,47 доларів США, що в еквіваленті складає 78 087,37 грн. Крім того, як зазначено у вищевказаному розрахунку, за період з 30.10.2006р. по 11.12.2009р. відповідачем [PERSON] сплачено комісії у розмірі 2574,45 долар США, у зв'язку з чим залишок несплачених відсотків комісії складає: 7 106,21 - 2574,45 = 4 531,76 доларів США, що в еквіваленті складає 36 222,36 грн. Водночас, у вищевказаному розрахунку позивачем наведено розрахунок штрафу за невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо п.5.2 кредитного договору у розмірі 2 520,00 доларів США, що в еквіваленті складає 20 142,36 грн. При цьому, як зазначено у п.5.2 кредитного договору, вказаним пунктом договору передбачено відповідальність боржника за прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту у вигляді пені у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідальність у вигляді штрафу умовами п.5.2 вищевказаного кредитного договору не передбачена. Відповідальність у вигляді штрафу передбачена умовами п.5.1., п.5.3., п.5.4 вищевказаного кредитного договору. Разом з цим, дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд встановив відсутність у діях відповідача [PERSON] порушень, визначених п.5.1., п.5.3., п.5.4 вищевказаного кредитного договору, на підставі чого суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачів на користь позивача суми штрафних санкцій у розмірі 20 142,36 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів пені у розмірі 465 878,48 грн. - суд дійшов наступного висновку. Як зазначено у розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума нарахованої позивачем пені за період з 13.11.2012р. по 12.11.2013р. складає 58 285,81 доларів США, що в еквіваленті складає 465 878,48 грн. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно рішення Конституційного Суду України N 7-рп/2013 від 11.07.2013р., Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відповідно до ч.3 ст.13 ЦК України, зловживання правом не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, правом на позов про стягнення суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, що виникло у позивача після несплати відповідачем [PERSON] чергового платежу - позивач не скористався, що потягло за собою перетворення пені з засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Враховуючи вищевикладене, та, встановивши, що, розмір пені у сумі 465 878,48 грн. значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу, суд вважає необхідним, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити нарахований позивачем розмір пені за період з 13.11.2012р. по 12.11.2013р. до 20 000 грн. Крім того, розглядаючи заяву відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності - суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, перебіг якої, згідно ч.1 ст.261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому, згідно висновку Верховного Суду України, викладеному у рішенні від 18.06.2014р. (справа №6-61цс14), прийнятому за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача залишок тіла кредиту який складає 184 940,92 грн. Враховуючи, що, кінцевим терміном повернення кредиту є дата 08.09.2021 року, суд приходить до висновку, що перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо вказаної позовної вимоги починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Разом з цим, щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачів: суми заборгованості по відсотках у розмірі 78 087,37 грн. та 36 222,36 грн. комісії, суд приходить до висновку, що, перебіг трирічного строку позовної давності щодо вказаних місячних платежів починається після несплати відповідачем чергового платежу, а саме з 20.01.2010р., що визначено судом згідно п.3.3.3. кредитного договору та даних розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Таким чином, встановивши, що, з позовними вимогами в частині стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості по відсотках у розмірі 78 087,37 грн. та 36 222,36 грн. комісії позивач звернувся за межами строку позовної давності, який відповідно сплив 20.01.2013 року, суд, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, вважає за необхідне у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості по відсотках у розмірі 78 087,37 грн. та 36 222,36 грн. комісії - відмовити. Крім того, враховуючи, що, позовні вимоги позивача суд задовольнив частково, суд,

Outcome: partial