Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4522 грн. 10 коп. у відшкодування в порядку регресу сплаченої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхової суми. Ухвалами суду до участі в справі залучені приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» і товариство з обмеженою відповідальністю «21 вік». В позові зазначено, що між позивачем та [PERSON] 7 червня 2013 укладений договір страхування майнових інтересів власника транспортного засобу, за яким був забезпечений автомобіль «Audi Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12 квітня 2014 року на вулиці Авраменка в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Audi Q5» під управлінням [PERSON] та «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, внаслідок якої автомобіль «Audi Q5» зазнав технічні ушкодження. Оскільки зазначена подія сталася через порушення відповідачем правил безпеки руху, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 4522 грн. 10 коп. як різницю між виплаченим страховим відшкодуванням, яке становить 28768 грн. 80 коп., та вартістю зарахованих зустрічних вимог з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 2705», у сумі 24246 грн. 70 коп. Крім зазначеної різниці просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву, яка містить прохання про задоволення позову та вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи (а. с. 40). Відповідач надав аналогічне звернення (в частині прохання про вирішення спору без його участі), а також письмові заперечення проти позову ( а. с. 47-48). Представник товариства з обмеженою відповідальністю «21 вік» надав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. Представник акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився з невідомих причин; повідомлення про згоду на участь у справі третя особа не надала. За наведених обставин суд вважає за можливе у відповідності до ст. ст. 36, 158, 169 ЦПК України вирішувати справу без участі сторін, їх представників та інших осіб, які беруть участь у справі. З письмових пояснень відповідача випливає, що шкоду він заподіяв під час керування транспортним засобом, який належить товариству з обмеженою відповідальністю «21 вік», з яким відповідач перебував у трудових стосунках, тому відповідати за шкоду повинен власник джерела підвищеної небезпеки. Крім того, цивільна відповідальність власника зазначеного транспортного засобу застрахована на підставі договору обов'язкового страхування від 20.10.2013 року, і оскільки ліміт страхування за зазначеним договором за заподіяну майну шкоду становить 50000 грн., вважає, що відповідальність за шкоду майну страхувальника [PERSON] належить покласти на страховика. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 12 квітня 2014 року на вулиці Авраменка в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Audi Q5» під управлінням [PERSON], чия відповідальність застрахована позивачем на підставі договору страхування майнових інтересів власника транспортного засобу № ПК 002700 від 07.06.2013 року, та «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, внаслідок якої автомобіль «Audi Q5» зазнав технічні ушкодження (а. с. 4-8). Цивільно-правова відповідальність власника автомобілю «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким є товариство з обмеженою відповідальністю «21 вік», застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (а. с. 49). 13 травня 2014 року позивачем перераховано страхувальнику страхове відшкодування у сумі 28768 грн. 80 коп. (а. с. 30) на підставі страхового акту № 96693 від 12.05.2014 року (а. с. 29). 14 липня 2014 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» укладено угоду про проведення заліку взаємних однорідних вимог, за яким погоджений сторонами розмір страхового відшкодування через настання страхового випадку з участю забезпечених транспортних засобів становить 24246 грн. 70 коп. (а. с. 31). У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згадані судом фактичні дані, наявні в матеріалах справи, підтверджують виплату позивачем страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у відповідності до страховогоакту № 96693 від 12.05.2014 року, що підтверджує право позивача на пред'явлення вимоги до особи, яка в силу договору несе цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду. Зазначеним правом скористався позивач, звернувшись до особи-страхувальника цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки і отримавши задоволення шляхом заліку взаємних вимог у сумі 24246 грн. 70 коп. Загальні правила відшкодування шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, яку спричинено неправомірними діями майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що спричинила її. Разом з цим згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Судом встановлено, що власником автомобілю «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER], є товариство з обмеженою відповідальністю «21 вік» (а. с. 56, 58). Крім того, судом встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «21 вік», працюючи на посаді водія (а. с. 57). Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» за вимогами інших осіб, що грунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. З наведених положень цивільного законодавства і роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що відповідальність за шкоду, заподіяну працівником, несе юридична особа як власник джерела підвищеної небезпеки і як особа, з якою працівник, з чиєї вини сталася шкода, перебуває у трудових відносинах, яка вправі покласти на винну у спричиненні шкоди особу відповідальність в порядку регресу. У зв'язку з викладеним суд доходить висновку, що за встановлених обставин відповідач не є особою, до якої страховик може пред'явити вимоги про стягнення страхового відшкодування. Оскільки в силу ст. 33 ЦПК України право вибору відповідача належить виключно позивачеві, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування».

Outcome: dismissed