Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача в якому посилаючись на те, що хоча сторони і проживають в одній квартирі разом із дітьми, відповідач не приймає участі у вихованні спільних дітей [PERSON] та [PERSON] і створює перешкоди у користуванні квартирою, а спільні діти знаходяться на утриманні позивача. Враховуючи вищенаведене, просив визначити місце проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з позивачем. Позивач та його представник, в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що діти сторін проживаю спільно з їх батьками і спору, щодо визначення їх місця проживання немає. Зазначав, що оскільки діти вже досягли віку, в якому вони самостійно вправі обирати, з ким із батьків їм проживати, правових підстав для задоволення позовних вимог немає. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що чинне законодавство наділяє дітей, які досягли 14 років правом, самостійно обирати з ким із батьків йому проживати. Крім цього відмітив, що даний спір може бути вирішено судом лише тоді, коли батьки проживають окремо і в них є спір стосовно визначення місця проживання спільних малолітніх дітей. Вислухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, спільні діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із позивачем та відповідачем і знаходяться на утриманні позивача. Позивач стверджує, що відповідач не приймає участі у вихованні спільних дітей і створює перешкоди у користуванні квартирою де вони разом проживають, що і є підставою для визначення місця їх проживання разом із позивачем. З такими твердженнями позивач, суд погодитися не може виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Зі змісту вказаної вище статті слідує, що суд вправі визначити місце проживання дитини за умови, що батьки проживають окремо та спільна дитина є малолітньою. Згідно із ч.2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Судом встановлено, що діти сторін не є малолітніми, оскільки найменша дитина [PERSON] вже досягла п'ятнадцяти річного віку і вони мають право самостійно обирати того з батьків, з яким вони особисто хочуть проживати за умови, якщо батьки проживають окремо один від одного. У відповідності до ч.1 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як вбачається із матеріалів справи позивач, відповідач та їхні діти проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS], що вже свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. За таких обставин, не зважають на те, що діти сторін знаходяться на утриманні позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed