Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому прохав стягнути з відповідача на користь Національної академії внутрішніх справ вартість навчання в розмірі 20008 грн. 81 коп. Свої вимоги мотивував тим, що наказом Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС ) від 22.07.2005 року № 76 дск відповідача по справі [PERSON] зараховано до числа курсантів денної форми навчання НАВС. 29.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (далі - КНУВС) Управлінням МВС України в Сумській області та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. У 2009 році [PERSON] закінчив навчання у вказаному вищому учбовому закладі і наказом КНУВС від 19.06.2009 року № 468 йому присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста, після чого останній був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Сумській області. Згідно з наказом УМВС України в Сумській області 255 о/с від 02.11.2011 року [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ, тобто до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчального закладу. За період навчання [PERSON] в КНУВС з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року було затрачено державних коштів в сумі 20008 грн. 81 коп., які позивач прохає стягнути з відповідача. Також позивач прохав стягнути понесені судові витрати. Представник позивача, за довіреністю Анцупова Ю.С., розгляд справи прохала проводити у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач також надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. З п. 1.3 статуту вбачається, що Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ та Академії управління Міністерства внутрішніх справ (а.с. 24). Наказом НАВСУ № 76 дск від 22.07.2005 року [PERSON] було зараховано на навчання на 1 курс Навчально-наукового інституту підготовки кадрів для оперативних служб міліції Національної академії внутрішніх справ (а.с. 7). 29 листопада 2007 року між КНУВС і [PERSON] було укладено Договір про його підготовку у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання (а.с. 8-9). Як вбачається із витягу з наказу КНУВС № 467 від 19.06.2009 року, відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 10). У подальшому [PERSON] був відрахований зі складу курсантів навчального закладу та відкомандирований для проходження служби до УМВС України в Сумській області. Наказом начальника УМВС України в Сумській області № 224 о/с від 02.11.2010 року [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) (а.с. 21). 05.05.2014 року Національна академія внутрішніх справ зверталася до відповідача [PERSON] з листом про добровільне відшкодування витрат пов'язаних з навчанням, але останній відмовився добровільно відшкодувати такі витрати (а.с. 22-23). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що вичайно ставляться. Відповідно до п. 2.3.6 договору від 29.11.2007 року відповідач у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору (зокрема п.3.1 - звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни) зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с. 8-9). Такі ж положення містяться і в ч.6 ст. 18 Закону України «Про міліцію». Відповідні норми з цього приводу містяться і в «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313. Таким чином, відповідач, на підставі наведених вище норм права, повинен відшкодувати позивачеві витрати за період його навчання у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат від 17.06.2013 року, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] за період його навчання в НАВСУ з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року, становить 20008,81 грн., які складаються з витрат пов'язаних з: грошовим забезпеченням в сумі 6279,98 грн., продовольчим забезпеченням 9878,00 грн., оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносії в сумі 2491, 41 грн. (а.с.12). Розрахунок витрат зроблений позивачем відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01 березня 2007 року, вказаний розрахунок визнається і самим відповідачем. За таких обставин, з відповідача слід стягнути на користь позивача 20008 грн. 81 коп. в рахунок відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі. Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved