Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку загальною площею 0,0028 га під розміщення гаражу за адресою: вул. Лавицького, буд. 17, із земель житлової та громадської забудови, без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є порушенням ст. ст.\~125,\~126 ЗК України. Неодноразові вказівки (попередження) відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин Маріупольської міської ради про добровільне звільнення земельної ділянки відповідач не виконав, чим порушив права територіальної громади міста Маріуполя щодо володіння, користування та розпорядження самовільно зайнятою земельною ділянкою. У зв'язку з викладеним позивач просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку під розміщення гаражу та привести її до придатного для використання стану шляхом демонтажу гаражу, витрати по розгляду справи покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, у відповідності до ч.11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом\~розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0, 0028 га, що розташована по вул. Лавицького, буд. 17, входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської Ради. Маріупольською міською Радою рішення про передачу у власність та/або надання у користування [PERSON] земельної ділянки для розміщення гаражу не приймалось, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні. Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.10.2017 року, відповідачем самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0028 га, що розташована по вул. Лавицького, буд. 17, під розміщення гаражу. На підставі складеного акту перевірки відповідачу, шляхом направлення поштою, була надана вказівка № 132/2017 від 09.10.2017 року про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яку [PERSON] добровільно не виконав (а.с. 5-6). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.11.2017 року відповідачем продовжує використовуватися самовільно зайнята земельна ділянка загальною площею 0,0028 га, що розташована по вул. Лавицького, буд. 17, під розміщення гаражу, вказівка від 09.10.2017 року № 132/2017 (а.с. 7). Згідно із ст. 376 Цивільного кодексу України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з абз.15\~ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Відповідно до вимог\~ст. 212 Земельного кодексу України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Оскільки у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій останнім самочинно зведений гараж, з урахуванням того, що [PERSON] не звертався у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про передачу у власність та/або надання у користування земельної ділянки, необхідної для встановлення гаражу, а тому зобов'язаний звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0028 га з земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської Ради, розташовану в м. Маріуполі по вул. Лавицького, буд. 17, привести її в придатний для використання стан, включаючи демонтаж гаражу. Таким чином, суд вважає, що право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved