overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь боргу у розмірі 4000 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн. й у підтвердження позовних вимог у позові зазначив, що 01.11.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у нього у борг грошові кошти у сумі 4000 грн. строком до 01 березня 2012 року. На прохання позивача повернути кошти відповідач ніяк не відреагував та до теперішнього часу борг не повернув. Позивач у судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просить суд розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, позивачем було передано у власність відповідачеві грошові кошти у сумі 4000,00 грн., які відповідач повинен був повернути у визначений термін (копія розписки а.с.3), так відповідно до а. 2 ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики між сторонами був укладеним. Проте у встановлений у договору строк відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив вимоги ч.1 ст. 1049 ЦК України у якій вказано, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно а. 1 ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ч.1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 65360 грн., судового збору у розмірі 653,60 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. й у підтвердження позовних вимог у позові зазначив, що 04 червня 2013 року відповідач взяв у позивача у борг грошові кошти у сумі 65360 грн. строком до 01 серпня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу розписку, яка і є доказом укладення договору позики. У встановлений договором строк відповідач кошти не повернув. Позивач у судове засідання не прибув, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, позивачем було передано у власність відповідачеві грошові кошти у сумі 65360,00 грн., які відповідач повинен був повернути у визначений термін відповідно до умов розписки (а.с. 6), так відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики між сторонами був укладеним. Проте у встановлений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив вимоги ч.1 ст. 1049 ЦК України у якій вказано, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ч.1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 653,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] стягнення боргу за договором позики від 11.09.2014 року, інфляційних втрат та 3% річних. У судове засідання зявився позивач підтримав заявлені позовні вимоги. У судове засідання відповідач не зявився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. З урахуванням думки позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Відповідно до ч.2\~ст.1047Цивільного кодексуУкраїни\~на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно розписки від 11.09.2014 року, [PERSON] (проживаючий за адресою [INFO], паспорт серії ВЕ 888119, виданий 17.03.2003 року Марїнським РО УМВД України в Донецькій області, РНОКПП [NUMBER]), взяв в борг у [PERSON] (проживаючий за адресою [INFO]) грошові кошти у розмірі 80 280 грн. Розписку складено без будь-якого психічного та фізичного впливу в повному усвідомленні. Борг зобовязується повернути до 19.01.2017 року. Так, відповідно до ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не установлений договором або законом. Відповідно до закону інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних, сплата яких передбачена ч.2 ст.625\~та ч.1 ст. 1050 ЦК України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Суд погоджується з приведеним позивачем розрахунком інфляційних нарахувань та 3% річних. Разом з тим, ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором позики в сумі 80 280 гривень, інфляційних нарахувань в сумі 10\~998,36 гривень та 3% річних у сумі 2\~408,40 гривень. Також, на підставі ч.1\~ст.\~141 Цивільного процесуального кодексу України\~стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 937 гривень. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за розпискою у розмірі 38 399,89 грн., посилаючись на те, що вона 24.11.2015 р. передала в борг відповідачу 1400 доларів США, що станом на сьогоднішній день еквівалентно 38 399,89 грн., про що [PERSON] того ж дня склала розписку, та зобов'язалася повернути борг. Свої зобовязання відповідач не виконала, і тому позивач 23.11.2016 р. на адресу відповідача направила вимогу про повернення боргу. Вказані вимоги відповідачем були отримані 24.11.2016 р., однак на теперішній час бог не повернутий. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що в 2013 р. вона взяла у позивача в борг 20\~000 грн. про що склала розписку в якій вказала суму не в гривні, а в доларах США у розмірі 2 500 доларів США, після чого вона повертала борг частками у гривнях на загальну суму 30\~000 грн., розписка на суму 2\~500 доларів США була знищена, після чого вона написала нову розписку на суму 1 400 доларів США. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає\~задоволенню з\~\~наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтями\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві\~\~позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були\~\~передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~\~на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . З розписки, яка написана власноруч відповідачем, вбачається, що [PERSON] 24.11.2015 р. взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 1 400 доларів США, яку зобов'язалася повернути. (а.с.6) Доказів про повернення відповідачем позивачу частково або повністю суми боргу матеріали справи не містять. Таким чином, підлягає стягненню сума боргу за розпискою у розмірі 1 400 доларів США, що еквівалентно 38 399,89 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за розпискою у розмірі 4 032 000 грн., посилаючись на те, що він 14.11.2013 р. передав в борг відповідачу 165 000 доларів США, про що [PERSON] того ж дня склала розписку, оригінал якої передала позивачу на підтвердження факту передачі коштів, та зобов'язалася повернути борг до 14.05.2014 року. Проте за весь час від відповідача позивач отримав у якості повернення боргу лише 5 000 доларів США, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти того, що відповідач дійсно повинна повернути позивачу суму боргу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . Як вбачається з розписки від 14.11.2013 р., яка написана власноруч відповідачем, [PERSON] 14.11.2013 р. взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 165 000 доларів США і зобов'язалася повернути гроші до 14.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми вартості спожитої електричної енергії. В процесі розгляду справи позивач надав до суду клопотання про заміну первісного відповідача [PERSON], яка померла (а.с.34), на належного відповідача [PERSON] та надав заяву про уточнення позовних вимог. В поданому позову зазначив, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], користується послугами з електропостачання . Відповідачка своєчасно не оплачує позивачу вартість спожитої електроенергії та має заборгованість у сумі 5493 грн.37 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь вищевказану суму та витрати, понесені на оплату судового збору у сумі 1378грн. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, справу просив розглянути в його відсутність і не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка не зявилася в суд двічі, хоча належним чином була сповіщена про день і час розгляду даної справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому зазначена відмітка про особисте отримання судової повістки. Повідомлень про причини неявки до суду від відповідачки не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено\~ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона зобов`язується надавати другій енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись режиму їх використання. Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки існують передбачені законом підстави для стягнення заборгованості. Окрім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості у розмірі 146880,56 грн. та судові витрати. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 63-КРС від 24.05.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 88206,73 грн. Так, відповідач, в свою чергу порушила правила данного договору в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 146880,56 грн. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 63-КРС від 24.05.2005 року з громадянином України, яким є [PERSON] було укладено договір поруки № 10-ПС від 24.05.2005 року. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечує проти постановлення заочного рішення Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату та час слухання справи. Причину неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] умови договору не виконав, таким чином, станом на 01.08.2016 року за умовами данного договору № 63-КРС від 24.05.2005 року, заборгованість [PERSON] перед банком становить 146880,56 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до умов Договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобовязань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем [PERSON] солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобовязань, передбачених Кредитним Договором. У зв'язку з невиконанням Боржником свого обов'язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок Поручителя. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та вважає за можливе солідарно стягнути з відповідача [PERSON] та [PERSON] заборгованості в розмірі 146880,56 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 2203,21 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 03.06.2016 року він позичив [PERSON] кошти в сумі 2500 грн. Про отримання коштів було складено письмову розписку. Відповідно до умов даної розписки строк повернення позики встановлено 01.09.2016 року. Борг повернуто не було. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив що позичив кошти своєму сусіду, оскільки він тривалий час його про це просив. Проте, позичені гроші відповідач не повернув, хоча він неодноразово до нього звертався з цього приводу. Представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, згідно раніше поданої заяви просив суд справу розглянути без його участі. В письмових поясненнях вказує, що грошей у позивача не позичав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, його представника, суд дійшов до наступного. З розписки від 03.06.2016 року наданої позивачем вбачається, що останній позичив [PERSON] кошти в сумі 2500 гривень до 01.09.2016 року. Дана розписка відповідає вимогам ст.1046 ЦК України договору позики. 19.06.2017 року [PERSON] завернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, оскільки [PERSON] позичені кошти не повернув. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відтак, суд вважає, що оскільки відповідач позичені кошти не повернув в обумовлений строк, їх потрібно стягнути з відповідача. Судові витрати за розгляд справи, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 28.11.2012 року він позичив [PERSON] кошти в сумі 26900 грн. Про отримання коштів було складено письмову розписку. Відповідно до умов даної розписки строк повернення позики встановлено 01.03.2013 року. Станом на 18.04.2017 року борг не повернуто, боржнику направлено листи з вимогою повернути кошти, останній на телефонні дзвінки не відповідає, від повернення позики ухиляється. Просить суд стягнути також індекс інфляції за весь час прострочення, три проценти річних та проценти за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України, а також судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив суд, що [PERSON] робив в нього вдома ремон, він увійшов до його довіри. Позивач позичив йому кошти, ті що відкладав на купівлю автомобіля, а [PERSON] запевняв, що поверне кошти або до нового року або до березня наступного року, а гарантія повернення коштів буде його розписка. Проте, як отримав кошти [PERSON] їх не повертав, а розповідав, що витрачає кошти на нову знайому. На прохання повернути кошти він не реагував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд дійшов до наступного. З розписки наданої [PERSON] від 28.11.2012 року вбачається, що останній позичив у [PERSON] кошти у сумі 26900 гривень до 01.03.2013 року. Дана розписка відповідає вимогам ст.1046 ЦК України договору позики. 26.04.2017 року [PERSON] завернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, оскільки [PERSON] позичені кошти не повернув. Згідно ст. 625, 629, 1048 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простороченої суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних становлять 3332 гривень 68 копійок, проценти 14446 гривень 64 копійок, інфляційне збільшення - 5380 гривень 00 копійок. Відтак, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Понесені судові\~витрати позивача\~підтверджені оригіналами\~квитанції про\~сплату судового\~збору у\~сумі 640\~гривень 00\~копійок та\~квитанцією прибуткового\~касового ордеру\~від 12.04.2017\~року про\~оплату юридичних\~послуг на\~суму 5000\~гривень 00\~копійок.\~Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судові витрати\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача.\~

Outcome: approved