Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з водопостачання за період з 01.01.1999р. по 31.07.2002р. у сумі 26 грн. 68 коп., за період з 01.09.2010р. по 31.07.2013р. у сумі 896 грн. 45 коп., а також за надані послуги з водовідведення за період з 01.01.2005р. по 31.12.2013р. у сумі 596 грн.25 коп., інфляційні втрати - 30 грн. 26 коп., а також 3% річних від простроченої суми - 57 грн. 36 коп. Позов обґрунтований тим, що відповідач, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], та якій відкрито абонентський рахунок [NUMBER], є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, але в повному обсязі їх не оплачує, у зв'язку з чим утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, якого суд належним чином неодноразово повідомляв про час та місце слухання справи шляхом направлення на його адресу судових повісток, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки Червонозаводського РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 26.03.2014р. №745, довідки дільниці №59 КП «Жилкомсервіс» від 20.03.2014р. №628, а також листа дільниці №59 КП «Жилкомсервіс» від 13.052014р. №86, з 23.04.1982р. [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS], та був знятий 28.11.2013р. з реєстрації за вказаною адресою на підставі його заяви (а.с.46, 47, 57). Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобовязання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов'язання. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Окрім зазначеного Закону відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), і фізичною та юридичною особою (споживачем), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (надалі - Правила). Згідно з п.17 Правил послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил). Як вбачається зі Зведеної картка абонента заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.07.2013р. становить 1607,00 грн. та складається з: - 26,68 грн. - заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.11.1999р. по 31.07.2002р., - 896,45 грн. - заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.09.2010р. по 31.07.2013р., - 38,96 грн. - 3% річних, нараховані на суму заборгованості за послуги водопостачання, - 20,17 грн. - інфляційній втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги водопостачання, - 596,25 грн. - заборгованість за послуги з водовідведення за період з 01.01.2005р. по 31.07.2013р., - 18,40 грн. - 3% річних, нараховані на суму заборгованості за послуги водовідведення, - 10,09 грн. - інфляційній втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги водовідведення (а.с.6-13). Крім того, розрахунком 3% річних та інфляційних втрат підтверджено нарахування вищевказаних сум 3% річних, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також інфляційних втрат за час прострочення відповідачкою виконання зобов'язання зі сплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за періоди прострочення боржником відповідних платежів. Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобовязання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов'язання. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, спірні правовідносини регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (надалі - Правила). Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення (пп.1 та пп.2 п.30 Правил). Таким чином, проаналізувавши всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст..88 ЦПК України з відповідача належать сплаті на користь держави судові витрати (судовий збір) у сумі, пропорційній розміру задоволених судом позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved