Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - Відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - Відповідач-2) на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є споживачем природного газу, який використовує для приготування їжі та опалення, оскільки він проживає в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , при цьому електричного чи будь-якого іншого опалення він не має. Договір на надання населенню послуг з газопостачання він уклав з Відповідачем-2. Так, 28 лютого 2019 року працівниками Відповідача-1 [PERSON] та [PERSON] у присутності позивача, без попереднього повідомлення останнього, було відключено постачання природного газу на його будинок шляхом закриття вхідного крану, про що було складено відповідний акт. 11 березня 2019 року позивачем було направлено запит до Відповідача-1 з проханням поновлення газопостачання, який був залишений без уваги та 12 березня 2019 року у присутності інших громадян було проведено комісійне обстеження будинку [ADDRESS] , за результатами проведення якого було встановлено, що опалення у будинку здійснюється за допомогою газового котла, температура при цьому на вулиці становить +5 градусів Цельсія, у будинку температура становить +10 градусів Цельсія, у зв`язку з чим умови проживання у будинку не відповідають базовим потребам людини. Отже, позивач вважає, що припинення йому газопостачання без надіслання повідомлення про це було здійснено з порушенням вимог законодавства, що завдало йому істотної моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 грн., оскільки відключення газопостачання в опалювальний період спричинило низьку температуру у будинку та зробило його непридатним для проживання, що у свою чергу змусило позивача шукати інше місце проживання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, разом з тим відмовився від допиту свідків - осіб, які приймали участь в обстеженні його будинку, про допит яких він клопотав у письмовій заяві. Відповідачі у судовому засіданні, кожен окремо, заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзивах на позов. Так, Відповідач-1, назва якого змінилась на «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що в розумінні п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Відповідач-1 є оператором ГРМ. 20 лютого 2019 року ПАТ «Криворіжгаз» на виконання умов договору укладеного з постачальником природного газу - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було отримано доручення на припинення газопостачання побутовим споживачам, в тому числі і позивачу у справі, у зв`язку з наявною заборгованістю. Так, після отримання доручення ПАТ «Криворіжгаз» направило позивачу рекомендованим поштовим відправленням повідомлення про припинення/обмеження розподілу природного газу від 20.02.2019 року, а 28 лютого 2019 року було припинено газопостачання за адресою позивача шляхом встановлення пломби на вводі №45004493. Отже, як убачається підставою для припинення розподілу природного газу стало доручення на припинення газопостачання від постачальника природного газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», при цьому припинення розподілу природного газу за адресою позивача було виконано з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. Разом з тим, Відповідач-1 зазначає, що відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Кодексом газорозподільних систем лише у випадку безпідставного припинення газопостачання оператором ГРМ, проте як зазначалось вище, підставою для припинення газопостачання за адресою позивача було доручення Відповідача-2. Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом позивач не зазначив в чому, на його думку, виразилась безпідставність припинення йому газопостачання. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які обгрунтування та докази, що підтверджують характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідач-2 в свою чергу також надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначено, що згідно п. 1 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за №2496, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ. Між тим, позивачем допускалась систематична недоплата вартості спожитого природного газу у зв`язку з чим відбулось накопичення заборгованості, розмір якої станом на 28 лютого 2019 року склав 14117 грн. 73 коп. Так, позивачу неодноразово (08 червня 2017 року, 15 січня 2019 року) надсилались повідомлення про стан заборгованості, проте її оплата здійснена так і не була, у зв`язку з чим 20 лютого 2019 року на адресу оператора ГРМ - Відповідача-1 було направлено доручення на припинення газопостачання побутовим споживачам, в тому числі і позивачу, а 28 лютого 2019 року Відповідач-1 припинив газопостачання за адресою позивача шляхом встановлення пломби на вводі №45004493. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості станом на 28 лютого 2019 року (дата відключення) заборгованість позивача становила 14117 грн. 73 коп., проте така була погашена у повному обсязі наступними платежами: 01 березня 2019 року сплачено 2000 грн., 15 березня 2019 року - 2500 грн., 17 квітня 2019 року - 2000 грн., 23 квітня 2019 року - 8000 грн. Після того, як позивачем було сплачено суму боргу у повному обсязі та подано відповідну заяву, було надано Відповідачу-1 доручення на відновлення газопостачання від 24.04.2019 року. Отже, газопостачання за адресою позивача було відновлено 25 квітня 2019 року. Із зазначеного вбачається, що підставою для відключення газопостачання позивачу була наявна заборгованість за поставлений природний газ, а Відповідач-1, здійснюючи відключення газопостачання за адресою позивача виконувало договірні зобов`язання за дорученням ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» - постачальника природного газу. Щодо стягнення моральної шкоди на користь позивача, зазначено, що останнім не надано доказів її спричинення та не обґрунтовано її розмір. Окрім того, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Кодексом газорозподільних систем лише у випадку безпідставного припинення газопостачання оператором ГРМ. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] , які надаються ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідно до укладеного між ними договору про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.9-15). Відповідно до Постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Криворіжгаз» Відповідачу-1 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «Криворіжгаз». Згідно п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, Відповідач-1 є оператором ГРМ. Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на момент відключення) (далі - Кодекс ГРМ), а саме пунктом 1 визначено випадки, за яких оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, в тому числі у зв`язку з: 1) несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу та в інших випадках, передбачених законодавством. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених зокрема у підпункті 1 цього пункту, оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) оператором ГРМ. Пунктом 5 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачено, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Згідно пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року (в редакції чинній на момент відключення), якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Так, у зв`язку з порушенням строків розрахунку за спожитий природний газ та утворення в результаті цього заборгованості, Відповідач-2 30 листопада 2018 року надсилав на адресу позивача повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості, яке не було отримане адресатом та повернулось до відправника з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.58). 20 лютого 2019 року Відповідач-2, на виконання Договору №595/16-П&09-16-4316 від 01.05.2016 року, укладеного між ним та Відповідачем-1, направив Відповідачу-1 доручення на припинення газопостачання, згідно з яким просив з 08 год. 28 лютого 2019 року провести роботу по припиненню газопостачання побутовим споживачам (населенню), які станом на 31 грудня 2018 року заборгували за спожитий природний газ, згідно наведеного переліку по Криворізькому відділу реалізації, до якого було додано реєстр особових рахунків, в якому зокрема були зазначені дані про позивача та наявну у нього заборгованість (а.с.55-56). З метою виконання вищезазначеного доручення, Відповідачем-1 20 лютого 2019 року на адресу позивача було направлено повідомлення про припинення/обмеження розподілу природного газу, згідно з яким Відповідач-1 повідомляв позивача про необхідність припинення розподілу природного газу у зв`язку з накопиченою простроченою заборгованістю за послуги газопостачання у сумі 8473 грн. 39 коп., якщо така не буде погашена протягом 3-х календарних днів після отримання даного повідомлення (а.с.41). Таким чином, хоча відомостей про отримання позивачем даного повідомлення Відповідач-1 не мав, 28 лютого 2019 року його працівниками на виконання вищевказаного доручення було припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення пломби на вхідному крані №45004493, про що було складено відповідний акт на відключення газових приладів та побутових лічильників газу №6233 від 28.02.2019 року (а.с.40). Між тим, як убачається з матеріалів справи, позивач після відключення його домоволодіння від газопостачання сплатив наявну у нього заборгованість, у зв`язку з чим Відповідачем-2 від 24.04.2019 року було надано доручення Відповідачу-1 на відновлення газопостачання позивачу (а.с.59). Так, у виконання отриманого 25 квітня 2019 року доручення, працівниками Відповідача-1 було здійснено підключення газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що було складено відповідний акт на підключення газових приладів та побутових лічильників газу №404 від 25.04.2019 року (а.с.54, 59-60, 61). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом у судовому засіданні встановлено, що при проведенні процедури припинення газопостачання позивачу, як споживачу природного газу за адресою: [ADDRESS] , Відповідачем-1 було порушено процедуру відключення, передбачену Кодексом ГРМ та Правилами постачання природного газу, зокрема в частині належного повідомлення позивача про заплановане відключення його будинку від постачання природного газу. Додана до матеріалів справи копія повідомлення про припинення/обмеження розподілу природного газу, що було адресоване позивачу від 20 лютого 2019 року (а.с.41), фактично є листом інформативного характеру, зі змісту якого вбачається, що у споживача наявна заборгованість з оплати послуг за постачання природного газу та наслідки, які настають у зв`язку з непогашенням у встановлений строк даної заборгованості, а саме: відключення об`єкту від газопостачання та зобов`язання споживача надати безперешкодний доступ працівникам Відповідача-1 для здійснення заходів з припинення газопостачання до об`єкту з 10 год. до 17 год. без зазначення при цьому конкретної дати здійснення таких заходів. Разом з тим, до матеріалів справи не було додано жодного доказу того, що зазначене повідомлення дійсно було направлено позивачу, так само як і не додано жодного доказу того, що воно було вручено адресату - позивачу у справі, у зв`язку з чим вказане повідомлення не може бути прийняте судом як належний доказ того, що позивача було повідомлено про дату та час запланованого відключення від газопостачання. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилався на ті обставини, що внаслідок відключення в опалювальний період його домоволодіння від газопостачання був порушений звичайний устрій його життя, позаяк температурний режим в будинку не відповідав базовим потребам людини (а.с.8), що змусило його шукати інше місце для проживання. Так, суд погоджується із зазначеними вище доводами позивача, однак разом з тим вважає, що саме внаслідок дій працівників Відповідача-1, які здійснили відключення домоволодіння позивача з порушенням встановленого законодавством порядку, без вручення останньому письмового попередження, оформленого у встановленому порядку, позивач зазнав душевних страждань та йому була заподіяна моральна шкода, позаяк на думку суду Відповідачем-2 було правомірно надано Відповідачу-1 доручення на припинення газопостачання до домоволодіння позивача у зв`язку з наявною в останнього заборгованістю за спожитий природний газ, проте Відповідач-1 виконав надане йому доручення з недотриманням встановленої законодавством процедури. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини, при яких вона була заподіяна, час, протягом якого домоволодіння позивача було відключено від газопостачання, що це був опалювальний період, факт наявності у позивача заборгованості за спожитий природний газ, що послугувала причиною для надання Відповідачу-1 доручення на здійснення заходів щодо відключення домоволодіння позивача від газопостачання, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 10000 грн. до 1000 грн., який вважає не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до його збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача-1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 77 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial