Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просив зобов'язати [PERSON] повернути йому транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», 1973 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25.02.2009 року за ним був зареєстрований спірний транспортний засіб. Його зять [PERSON], за його згоди, продав транспортний засіб відповідачу [PERSON] за 1 тисячу доларів, які той зобов'язувався сплатити протягом певного періоду, про що написав відповідну розписку. 25.05.2015 року відповідачем було сплачено грошову суму в розмірі 2600 грн., про що зроблено відмітку в розписці. Після цього відповідачем жодних коштів позивачу не поверталось, автомобілем продовжує користуватись. На прохання позивача повернути заборгованості в розмірі 900 доларів США або транспортний засіб не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає. Оскільки врегулювати спір мирним шляхом в позасудовому порядку не видається можливим, то позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215,225,226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», 1973 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] 25.02.2009 року зареєстрований за [PERSON], позивачем по справі (а.с.6). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.13), яка 26.12.1998 року зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Таким чином, [PERSON] є зятем [PERSON], позивача по справі. 01.05.2015 року [PERSON], від імені позивача, передав транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», 1973 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], останній ж взяв автомобіль на виплату, про що написав відповідну розписку (а.с.7). Згідно розписки відповідач [PERSON] зобов'язався спалатити [PERSON] 1000 доларів США в термін до 2-х місяців 2015 року. 25.05.2015 року [PERSON] передав [PERSON] 2600 грн., про що зроблено відмітку у розписці. В подальшому відповідач жодних виплат не здійснював. У зв'язку із смертю [INFO] [PERSON], позивач [PERSON] 12.09.2016 року звернувся до відповідача з вимогою повернути заборгованості в розмірі 900 доларів США або транспортний засіб в справному вигляді (а.с.11). На вказане прохання, згідно пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, відповідач не відреагував, більше того на телефонні дзвінки не реагує. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Статтею 387 ЦК України передбачено один із способів захисту права власності, зокрема право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе згідно боргової розписки зобов'язань по сплаті грошової суми за переданий транспортний засіб не виконав, а відтак права володіння на спірний транспортний засіб не набув, що свідчить про незаконність володіння відповідачем [PERSON] та без відповідної правової підстави спірним транспортним засобом, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., що був сплачений позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом.

Outcome: approved