Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.06.2014 року померла [PERSON], після смерті котрої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 70 по вул. Майданова в с. Санники Мостиського району Львівської області. Зазначає, що за життя, а саме 04.07.2008 року вона, [PERSON] склала заповіт в користь позивача [PERSON], який посвідчений секретарем Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області [PERSON] Стверджує, що він, позивач [PERSON] прийняв вищевказану спадщину, оскільки на момент смерті матері проживав з нею, допомагав по господарству, обробляв земельну ділянку. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, котрий прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1268 ЦПК України, звернувся до Мостиської державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на зазначений житловий будинок, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 70 по вул. Майданова в с. Санники Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], котра померла 07.06.2014 року. В підготовче засідання позивач не зявився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. В підготовче засідання представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до вимог ст. ст. 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2014 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача [PERSON]Ф.) До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 70 по вул. Майданова в с. Санники Мостиського району Львівської області, проте право власності на такий за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи № 406/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт від 04.07.2008 року, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (позивачу у справі), котрий у відповідності до ст. 1269 ЦК України спадщину прийняв подавши у встановлений законом строк та порядок до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області гр. [PERSON] про те, що його мати [PERSON] постійно до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], на час її смерті з нею проживав без реєстрації [PERSON] - син. Крім [PERSON] (сина - [PERSON]І.) на час її смерті в селі Санники Мостиського району Львівської області - інші спадкоємці не проживали і не були зареєстровані. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], котрі б мали право на обовязкову частку у спадщині, прийняли чи претендували б на таку, немає. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області гр. [PERSON] № 762 від 20.07.2017 року, після смерті [PERSON], котра постійно до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], в управління спадковим майном вступив її син - [PERSON]. Як відомо з копії спадкової справи № 406/2014, а саме з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2017 року, [PERSON] отримав зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ТзОВ «Стоянцівське» Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 473781, виданого 12.06.2017 року Мостиською районною державною адміністрацією взамін загубленого від 06.05.1997 року ЛВ № 11370, зареєстрованого 15.06.2017 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 470. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копіями довідок, виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради.; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією заяви [PERSON] до Мостиської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину.; копією листа Мостиської державної нотаріальної контори № 02-14/934 від 03.12.2014 року.; копією заповіту [PERSON] від 04.07.2008 року.; копією спадкової справи № 406/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, після смерті [PERSON], котра померла 07.06.2014 року.; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved