Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи тим, що відповідач підписав заяву № б/н від 20.04.15 р., згідно з якою отримав у нього кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43, 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строкові дії картки. Зазначає, що підписання такої заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що були викладені на банківському сайті та надані для ознайомлення у письмовій формі, складає між сторонами надання банківських послуг (далі договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. п 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку у будь - який момент змінити кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті., з розрахунку 360 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою). Одночасно п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил передбачена можливість одньосторонньої зміни Тарифів та інших частин договору, тобто розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, а в обовязок позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Зазначає, що банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Згідно з п. 1.1.2.7. договору власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту. Відповідач був повністю проінформований з умовами кредитування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав позивачу своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом відсотками, тобто згідно ст. ст. 509, 526, 1 054 ЦК України відповідач зобовязання не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Покликаючись на ч. 2 ст. 1 054, ч. 2 ст. 1 050 ЦК України, п. 2.1.1.12.11 договору, зазначає, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором. Зазначає, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач за станом на 28.02.18 р. заборгував суму 14 981 грн. 09 коп., що складається з: - 1 475 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; - 12 216 грн. 18 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також: штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 689 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова). Зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням його законних прав. Покликаючись на ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, п. 1.1.7.12 договору, зазначає, що договір діє на протязі 12 міс. з моменту його підписання. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь зазначену вище загальну суму боргу та судові витрати у справі. Провадження у справі відкрито 23.04.18 р.. Позивач клопоче про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмового). Копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів відповідачеві судом надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 23.05.18 р. письмового відзиву на позов відповідачем до суду не подано. Відповідач не клопоче про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії заяви відповідача як позичальника, останній звернувся до позивача із заявою про відкриття банком рахунка та надання послуг за договором на погоджених сторонами умовах. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами з 20.04.15 р. виникли зобов»язальні договірні правовідносини. Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту за станом на 28.02.18 р., загальна заборгованість відповідача перед позивачем склала 14 981 грн. 09 коп., що не погашена. Із копії вищезазначених документів, слідує, що відповідач зобовязувався виконувати умови договору, вчасно повернути суму кредиту, вчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки по кредитному договору, а також, за наявності певних умов, передбачених кредитним договором, сплатити інші платежі - штраф, пеню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови договору, укладеного між сторонами, сума заборгованості нарахована банком вірно і відповідає умовам договору, а тому заборгованість підлягає стягненню у повному розмірі із відповідача на користь позивача. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved